Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-21 00:00:00

свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 07.09.2007 року між АКБ "Укрсоцбанк", правонаступником якого є ПАТ "Укрсоцбанк", та відповідачем [PERSON] укладено договір про надання відновлювальної кредитної лінії №71-35.2/355. Відповідно до умов цього договору вказаному відповідачу відкрито кредитну лінію на суму 320 000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15 % річних з графіком змін максимального ліміту заборгованості згідно з додатком №1, що є невід'ємною частиною договору, та кінцевим терміном повернення всієї заборгованості - 05.09.2017 року. 24.07.2008 року між сторонами вказаного договору укладено Додаткову угоду про внесення змін до кредитного договору, відповідно до умов якої з 01.07.2008 року встановлено процентну ставку за користування кредитом на рівні 18 % річних. 28.09.2012 року між сторонами кредитного договору укладено Договір про внесення змін №1 до даного кредитного договору, відповідно до якого погашення залишку заборгованості позичальника за кредитом та процентами, що нараховані станом на 28.09.2012 року, здійснюватиметься згідно з графіком, який є додатком 1 до Договору про внесення змін, а кінцевий термін повернення заборгованості за кредитом вказано до 27.09.2022 року включно. Позивач також зазначає, що з метою забезпечення виконання позичальником зобов'язань за вказаним кредитним договором 07.09.2007 року між банком та майновим поручителем - відповідачкою [PERSON] укладено іпотечний договір, згідно з яким останньою як іпотекодавцем передано в іпотеку належне їй нерухоме майно, а саме нежитлове приміщення (магазин) загальною площею 84,3 кв.м., розташоване в [ADDRESS]. Іпотечним договором передбачено, що іпотекодержатель набуває право звернення стягнення на предмет іпотеки у випадках невиконання боржником основного зобов'язання. Оскільки позичальник неналежно виконує взяті на себе зобов'язання за кредитним договором, в зв'язку з чим розмір заборгованості станом на 03.09.2015 року складає 284 186,66 грн., позивач просить в рахунок погашення останньої звернути стягнення на зазначений предмет іпотеки шляхом його реалізації на прилюдних торгах. Представник позивача в судове засідання не з'явився, 16.10.2015 року представник позивача [PERSON] подав до суду письмову заяву, в якій зазначає, що позовні вимоги підтримує, просить праву розглядати в його відсутності та згідний на заочний розгляд справи. Відповідачі в судове засідання повторно не з'явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином - за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем їх проживання. Надіслані на адресу відповідачів судові виклики в судові засідання 06.10. та 22.10.2015 року відповідачам не вручені в зв'язку з тим, що за вказаною адресою відповідачі не проживають, оскільки перебувають за кордоном. Відповідачі не звернулися із заявами про розгляд справи в їх відсутності. Тому відповідно до положень ч.1 ст.224 ЦПК України суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. В зв'язку з неявкою в судове засідання сторін чи їх представників фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає правилам ч.2 ст.197 ЦПК України. З'ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, підтверджених тими доказами, які досліджені в судовому засіданні, суд приходить до наступних висновків. Згідно зі ст. ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст.530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до положень ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушення умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Ч.1 ст.1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 07.09.2007 року між АКБ "Укрсоцбанк", правонаступником якого є ПАТ "Укрсоцбанк", як кредитором та відповідачем [PERSON] як позичальником укладено вищезазначений кредитний договір №71-35.2/355 (а.с.4-6). Відповідно до положень п.п.1.1, 1.2, 1.3 та 2.1 кредитного договору банк відкрив відповідачу [PERSON] відновлювальну кредитну лінію на споживчі цілі. Надання кредитних коштів здійснюється окремими частинами в межах встановленої суми, кожна частина окремо - транш зі сплатою 15 % річних та комісії в розмірі та в порядку, визначених договором, в межах максимального ліміту заборгованості - 320 000,00 грн. з графіком змін максимального ліміту заборгованості згідно з додатком №1, що є невід'ємною частиною договору, та кінцевим терміном повернення всієї заборгованості за кредитом - 05.09.2017 року. Забезпеченням виконання зобов'язання по погашенню заборгованості за кредитом, сплаті процентів за користування кредитом та можливих штрафних санкцій виступає іпотека належного відповідачці нежитлового приміщення (магазину), що знаходиться за адресою: [ADDRESS] Судом встановлено, що банк як кредитор свої зобов'язання за кредитним договором виконав. Відповідно до п.2.3 вказаного договору моментом повернення траншу кредиту є день зарахування на позичковий рахунок кредитора №22030355056691 суми траншу кредиту. У відповідності до п.п.3.3.6, 3.3.7, 3.3.8, 3.3.9, 3.3.10 кредитного договору позичальник зобов'язався забезпечити ефективне використання кредитних коштів з дотриманням принципів строковості, забезпеченості, платності, повернення, сплачувати нараховані комісії, можливі штрафні санкції у випадках, визначених п. п. 3.2.3, 2.13.3, 4.4, 5.4. договорів. Відповідно до п.4.3 вказаного договору у разі порушення позичальником вимог п.п. 3.3.2-3.3.14 договору позичальник зобов'язаний сплатити кредитору штраф у розмірі 35% від суми кредиту, визначеного п. 1.1.1 договору, за кожний випадок. У відповідності до п. 3.2.3 кредитного договору банк має право вимагати повернення кредиту, нарахованих процентів та можливих штрафних санкцій, якщо позичальник протягом трьох робочих днів від дати отримання вимоги кредитора про надання додаткових засобів забезпечення виконання зобов'язання, згідно з п. 3.2.2 договору, не надасть таких засобів (шляхом укладення відповідного договору) або запропоновані засоби не влаштують кредитора. Судом встановлено, що 24.07.2008 року між банком та відповідачем [PERSON] укладено Додаткову угоду про внесення змін до кредитного договору, якою з 01.07.2008 року встановлено процентну ставку за користування кредитом на рівні 18 % річних (а.с. 9). 28.09.2012 року між вказаними сторонами укладено Договір про внесення змін №1 до вищевказаного кредитного договору, відповідно до якого погашення залишку заборгованості позичальника за кредитом та процентами, що нараховані станом на 28.09.2012 року, здійснюється згідно з графіком, який є додатком 1 до Договору про внесення змін, а кінцевим терміном повернення заборгованості за кредитом вказано 27.09.2022 року включно (а.с. 10-11). Судом встановлено, що 07.09.2007 року з метою забезпечення виконання позичальником [PERSON] вказаного основного зобов'язання між банком та майновим поручителем - відповідачкою [PERSON] укладено іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Коломийського міського нотаріального округу Базюк Т.В. та зареєстрованим в реєстрі за № 1-157 (а.с.33-35). В п 1.1 іпотечного договору передбачено, що іпотекодавець [PERSON] передає в іпотеку іпотекодержателю належне їй на праві власності нерухоме майно: нежиле приміщення (магазин) загальною площею 84,3 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] В зв'язку з цим на відчуження вказаного нежитлового приміщення накладено заборону. В п.1.2 іпотечного договору сторонами визначено вартість предмета іпотеки - 402 080 грн. Пунктами 3.1, 4.1, 4.2 іпотечного договору передбачено, що у разі порушення іпотекодавцем - майновим поручителем умов, визначених п.п. 2.1.1- 2.1.11 цього договору, іпотекодержатель має право достроково звернути стягнення на предмет іпотеки в порядку, визначеному п. 2.4.4 цього договору. У разі невиконання або неналежного виконання позичальником основного зобов'язання, іпотекодержатель має право задовольнити свої забезпечені іпотекою вимоги шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. У разі порушення іпотекодавцем - майновим поручителем обов'язків, встановлених цим договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання , а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки. Ст.589 ЦК України передбачено, що у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ч. 6 ст.3 Закону України " Про іпотеку" у разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержателя лише у разі його/її виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки. Згідно з правилами ст.ст.12, 33 вказаного Закону у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки. У разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки Відповідно до п. 9 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року №5 "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" право вибору способу судового захисту, передбаченого законом або договором (дострокове стягнення кредиту, стягнення заборгованості, у тому числі шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки/застави, одночасне заявлення відповідних вимог у разі, якщо позичальник є відмінною від особи іпотекодавця (майновий поручитель), одночасне заявлення вимог про стягнення заборгованості з позичальника з вимогами про стягнення заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет застави/іпотеки, належні іпотекодавцю, який не є позичальником, розірвання кредитного договору, набуття права власності на предмет іпотеки тощо) належить виключно позивачеві (частина перша статті 20 ЦК, статті 3 і 4 ЦПК). Задоволення позову кредитора про звернення стягнення на предмет іпотеки/застави не є перешкодою для пред'явлення позову про стягнення заборгованості з поручителя за тим самим договором кредиту у разі, якщо на час розгляду справи заборгованість за кредитом не погашена. Задоволення позову кредитора про стягнення заборгованості з поручителя не є перешкодою для пред'явлення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки/застави з метою погашення заборгованості за тим самим договором кредиту у разі, якщо на час розгляду спору заборгованість за кредитом не погашена. Судом встановлено, що відповідач станом на 03.09.2015 року порушив умови кредитного договору і має заборгованість, яка складається із: заборгованості по кредиту 184 572,41 грн.; заборгованості по відсотках - 51 892,34 грн.; пені - 14 054,77 грн., інфляційних витрат - 23 910,74(а.с.7). Судом також встановлено, що 04.06.2014 року ПАТ "Укрсоцбанк" відповідачам направлялась вимоги про дострокове погашення заборгованості за кредитним договором (а.с.29, 31). Враховуючи подальше пред'явлення даного позову, суд вважає, що зазначені вимоги залишились відповідачами без задоволення. Тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Позивачем за звернення з даною позовною заявою сплачено судовий збір в розмірі 4 262 80 грн., що стверджується платіжним дорученням №0000289565 від 16.09.2015 року (а.с.1). Дані судові витрати підлягають присудженню в рівних частинах з відповідачів на користь позивача в зв'язку із задоволенням позовних вимог. На підставі ст.ст. 526, 530, 589, 611, 1054 ЦК України, ст. ст.12, 23, 33, 39 Закону України "Про іпотеку" та,

Outcome: approved