Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-10 00:00:00

\~ \~ \~ \~\~09.12.14 р.\~ Концерн « МТМ» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги з централізованих опалення та постачання гарячої води, за період\~ з жовтня 2010 р. по жовтень 2014 р. в розмірі 5\~845, 99 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначило, що 01.10.2012 р. Концерн « МТМ» звернувся до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя з заявою про видачу судового наказу про стягнення з [PERSON] заборгованості за послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води за період з жовтня\~2010\~р.\~по серпень\~2012\~р.\~в розмірі\~2809,28 грн. \~ \~ \~ \~04.10.2012 р. Жовтневим районним судом м. Запоріжжя видано судовий наказ по справі про стягнення з [PERSON] заборгованості за послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води за період з жовтня\~2010\~р.\~по серпень\~2012\~р.\~в розмірі\~2809,28 грн. \~ \~ \~ \~22.10.2014 р. ухвалою того ж суду судовий наказ від 04.10.2012 р. по справі про стягнення з [PERSON] заборгованості у розмірі 2809,28 грн., скасовано. На підставі п.2 ч.8 ст. 105-1 ЦПК України Концерн «МТМ» звернувся до суду з цим позовом, в якому зазначив, що згідно рішення виконавчого комітету Запорізької міської Ради № 25 від 29.01.2009 р. «Про визначення виконавців житлово-господарських послуг» у м. Запоріжжя, починаючи з 01.01.2009 р. виконавцем житлово-комунальних послуг для населення, що мешкає у житловому фонді комунальної власності з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води визначено Концерн «МТМ» в будинках, мережі яких безпосередньо приєднані до теплових мереж Концерну « МТМ». Позивач у період з жовтня 2010 р. по жовтень 2014 р. надав відповідачу послуги з централізованого опалення у приміщення, розташоване за адресою : [ADDRESS] на загальну суму 6000,76 грн. Станом на 01.11.2014 р. відповідач здійснив оплату за надані послуги на суму 154,77 грн. Загальна сума заборгованості складає 5845,99 грн. На адресу відповідача направлялися претензії стосовно наявності заборгованості, які ним залишалися поза увагою. За вказаний період заперечень з боку відповідача на неналежну якість надання послуг з централізованого опалення на адресу концерну « МТМ» не надходило. На підставі викладеного та статей 67, 68 ЖК України, статей 509, 526 ЦК України, Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету міністрів України № 630 від 31.07.2005 р., позивач просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води за період з жовтня 2010 р. по жовтень 2014 р. в розмірі 5\~845, 99 грн. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити, посилаючись на їх обґрунтованість та доведеність, додатково зазначила, що посилання позивача на наявність Рішення виконавчого комітету Запорізької міської ради № 392 від 30.10.2006р. «Про надання матеріальної підтримки [PERSON]М.» є неспроможними, оскільки зазначене рішення до Концерну «МТМ» не надходило, а тому нарахування відбувалися з 50% знижкою, визначеною Рішенням виконавчого комітету Запорізької міської ради народних депутатів № 18 від 24.01.1991р. та Рішенням виконавчого комітету Запорізької міської ради народних депутатів № 211 від 25.05.1995р. \~ \~ \~ \~Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні проти задоволення позову з підстав, наведених у письмовому відзиві на позовну заяву, заперечувала та просила суд у задоволенні позову відмовити. Заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 25.03.2017 року позов концерну « МТМ» задоволено. Стягнуто з [PERSON] на користь концерну « МТМ» заборгованість за послуги з централізованих опалення та постачання гарячої води, за період\~ з жовтня 2010 р. по жовтень 2014 р. в розмірі 5\~845, 99 грн. та судовий збір в розмірі 243, 60 грн. (а.с. 34-35) \~ \~ \~ \~Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від\~ 8 серпня 2017 року заочне рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 25.03.2017 року у справі\~ за позовом концерну « МТМ» до [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги з централізованих опалення та постачання гарячої води скасовано. (а.с. 78-79) 15 грудня 2017 року набув чинності\~Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу Адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VIII від 03.10.2017 року, котрим\~ЦПК України\~викладено в новій редакції. У відповідності до п.п. 9 п. 1 Розділу\~ХIII\~Перехідних Положень ЦПК України\~в новій редакції справи в судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Таким чином, подальший розгляд цієї справи відбувався за правилами, що передбачені новою редакцією\~ЦПК України. 22.01.2018 р. від представника відповідача [PERSON] до суду надійшов відзив на позов з доданими до нього документами. (а.с. 100-103) Ухвалою суду від 22 січня 2018 року зазначена справа призначена до розгляду у підготовче судове засідання. (а.с. 107-108) 27.02.2018р. від представника позивача до суду надійшла відповідь на відзив [PERSON] (а.с. 113-115) Ухвалою суду від 27 лютого 2018 року закрито підготовче провадження по справі та призначено справу\~до судового розгляду по суті. (а.с. 116) Суд, вивчивши позовні вимоги позивача, перевіривши наявні в матеріалах справи докази, взявши до уваги відзив представника відповідача, відповідь на відзив, пояснення сторін, надані в судових засіданнях, приходить до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] зареєстрована і мешкає за адресою: [ADDRESS], яка підключена до централізованого опалення та постачання гарячої води. (а.с. 5) Централізоване опалення будинку № 1 по вулиці Запорізькій в м. Запоріжжі здійснюється на підставі договору, укладеного з Концерном «Мііські теплові мережі». Згідно рішення виконавчого комітету Запорізької міської ради № 25 від 29.01.2009 року „Про визначення виконавців житлово-комунальних послуг у м. Запоріжжя, починаючи з 01.01.09 року, виконавцем житлово-комунальних послуг для населення, що мешкає у житловому фонді комунальної власності з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води визначено Концерн „МТМ в будинках, мережі яких безпосередньо приєднані до теплових мереж Концерну „МТМ (п. 1.2. Рішення). (а.с. 17) Згідно рішення виконавчого комітету Запорізької міської ради № 200 від 28.04.2011 року „Про визначення виконавців житлово-комунальних послуг у м. Запоріжжя, починаючи з 01.04.2011 року, виконавцем житлово-комунальних послуг для населення, що мешкає у житловому фонді комунальної власності з централізованого опалення, підігріву гарячої води визначено Концерн „МТМ в будинках, мережі яких безпосередньо приєднані до теплових мереж Концерну „МТМ (п. 1.2. Рішення). (а.с. 18) Зазначені рішення виконавчого комітету Запорізької міської ради № 25 від 29.01.2009 року та № 200 від 28.04.2011 року було офіційно надруковано у офіційному засобі масової інформації Запорізької міської ради - газеті „Запорізька січ. Правовідносини щодо прав та обовязків між виконавцем з надання послуг з водо-, теплопостачання та водовідведення і споживачем, порядок розрахунків за надання послуг, підстави й розмір відповідальності за неналежне виконання обовязків регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги», «Про захист прав споживачів», розд. ІІ кн.. 5 ЦК України, Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та горячої води і водовідведення, іншими нормативними актами, а також умовами укладеного договору. Відповідно до п. 3 Правил «Надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005 року (далі за текстом Правила), послуги надаються споживачам безперебійно, виключно за винятком часу перерв, визначених відповідно до ч. 3 ст. 16 Закону України «Про житлово-комунальні послуги». Відповідно до п. 18 Правил, плата за послуги з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення вноситься щомісячно. Тарифи за послуги з централізованого опалення і підігріву питної води для населення встановлені додатком № 2 до Рішення виконавчого комітету Запорізької міської ради № 192 від 28.04.2010 року. За період з 01 жовтня 2010 року по серпень 2012 року відповідач [PERSON] спожила надані позивачем послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води у приміщенні квартири [ADDRESS], на загальну суму 2809,28 грн. (а.с. 6) У жовтні 2012 року Концерн Міські теплові мережі в особі Філії Концерну МТМ Жовтневого району в порядку ч. 1 ст. 96 ЦПК України звернувся до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя із заявою про видачу судового наказу про стягнення з [PERSON] заборгованості за послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої вод в сумі 2809,28 грн., яка була задоволена та 04 жовтня 2012 року судом було видано судовий наказ. (а.с. 8) Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 22 жовтня 2014 року за заявою [PERSON] було скасовано судовий наказ від 04 жовтня 2012 року, виданий за заявою Концерну Міські теплові мережі в особі Філії Концерну МТМ Жовтневого району про стягнення з [PERSON] заборгованості за послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої вод в сумі 2089,28 грн.. (а.с. 7) Позивач у період з жовтня 2010 р. по жовтень 2014 р. надав відповідачу послуги з централізованого опалення у приміщення, розташоване за адресою: [ADDRESS] на загальну суму 6000,76 грн. (а.с. 6) Станом на 01.11.2014 р. відповідач здійснив оплату за надані послуги на суму 154,77 грн. Загальна сума заборгованості складає 5845,99 грн. Згідно ч. 3 ст. 11, ч. 2 ст. 509 ЦК України, цивільні права та обовязки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно п. 5 ч. 3 ст. 20, ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» власник та наймач (орендатор) будинку, квартири споживач послуг зобовязаний, у тому числі сплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені законом або договором, дотримуватися вимог нормативно-правових актів у сфері житло-комунальних послуг, пожежної і газової безпеки, санітарних норм і правил. Відповідно до п.1 Правил «Про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», ці правила регулюють правовідносини між субєктом господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальних послуг, і фізичною особою, яка отримує або має намір отримувати послуги з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення. За таких обставин, з урахуванням наведених норм права зобовязання по оплаті послуг з централізованого\~постачання холодної\~та гарячої\~води і\~водовідведення несе користувач/власник житлового будинку, квартири, як споживач. Відповідно до ст. 68 ЖК України, наймачі (власники) зобовязані своєчасно вносити оплату за комунальні послуги. Статтею 64 ЖК України передбачено, що наймач і всі повнолітні члени сімї несуть солідарну майнову відповідальність за зобовязаннями, повязаними з найманням житла. Крім того, ст. ст. 11, 526 ЦК України договір не є єдиною підставою виникнення правовідносин між сторонами. В даному випадку підставою для виникнення взаємних прав та обов»язків між сторонами по справі є акти органів місцевого самоврядування: рішення Запорізької обласної ради та виконавчого комітету Запорізької міської ради. Виходячи з наведених норм матеріального права, суд приходить до висновку, що відсутність договору між позивачем та відповідачем не позбавляє відповідача обовязку сплачувати комунальні послуги, повязані з утриманням майна, яке перебуває у його власності або користуванні. Також, матеріалами справи встановлено, що Рішенням виконавчого комітету Запорізької міської ради народних депутатів № 18 від 24.01.1991р. та Рішенням виконавчого комітету Запорізької міської ради народних депутатів № 211 від 25.05.1995р., [PERSON] , [INFO], надано пільги у вигляді 50% знижки по сплаті за житлову площу та житлово-комунальні послуги, а інші 50%, що складають різницю між пільгами та вартістю послуг, віднесено на збитки управління житлового господарства. (а.с. 55-56) Також, Рішенням виконавчого комітету Запорізької міської ради № 392 від 30.10.2006р. «Про надання матеріальної підтримки [PERSON]М.», надано з 01 жовтня 2006 року [PERSON] щомісячну матеріальну підтримку у розмірі 50% знижки на оплату житлово-комунальних послуг в межах норм, передбачених законодавством України; Управлінню праці та соціального захисту населення міської ради доручено виділити кошти з пункту 3 підрозділу 1.4 розділу 1 Міської комплексної програми соціального захисту населення міста Запоріжжя на 2006 рік для надання щомісячної матеріальної підтримки [PERSON]; передбачити у програмі соціального захисту населення міста Запоріжжя на 2007 рік, яка фінансується з міського бюджету, кошти на надання додаткової пільги у розмірі 50 % знижки на оплату житлово-комунальних послуг в межах норм, передбачених законодавством України. (а.с. 106) Зазначені рішення є безстроковими і згідно Закону України «Про місцеве самоврядування» є обовязковими до виконання. Згідно листа Запорізької міської ради вих.. № К-2616 від 23.06.2010р., у період часу з 2007 року по 2009 рік [PERSON] надавалися пільгові знижки за оплату житлово-комунальних послуг. Одночасно, зазначеним листом [PERSON] повідомлено, що вона отримує знижку у розмірі 100% за оплату житлово-комунальних послуг (50% пільга згідно діючого законодавства та 50% знижка за рахунок коштів міського бюджету) та про те, що на 2010 рік також заплановано надання їй знижки на оплату житлово-комунальних послуг. (а.с. 104) Згідно листа Запорізької міської ради вих.. № 19417/02-23/02 від 22.12.2017р., адвоката [PERSON] повідомлено про те, що Запорізька міська рада не має можливості надати копію рішення про скасування Рішення виконавчого комітету Запорізької міської ради № 392 від 30.10.2006р. «Про надання матеріальної підтримки [PERSON]М.». Отже, з викладеного вбачається, що [PERSON] надано знижку у розмірі 100% за оплату житлово-комунальних послуг (50% пільга згідно діючого законодавства та 50% знижка за рахунок коштів міського бюджету), як такій що протягом тривалого часу здійснювала догляд за своїми батьками (батько - [PERSON], учасник трьох війн, інвалід ВВВ; мати [PERSON], інвалід І групи, учасник війни), яка є одинокою особою, інвалідом ІІ групи загального захворювання, що узгоджується зі ст. 34 Закону України «Про місцеве самоврядування». Дослідивши письмові\~докази сторін\~по справі\~та перевіривши\~їх відповідність\~вимогам ЦПК\~України,\~взявши до\~уваги пояснення\~представників позивача\~та відповідача,\~письмові відзив\~на позовну\~заяву та\~відповідь на\~відзив,\~суд приходить\~до висновку,\~що позовні\~вимоги \~позивача до\~[PERSON]\~про стягнення\~ заборгованості за послуги з централізованих опалення та постачання гарячої води, за період\~ з жовтня 2010 р. по жовтень 2014 р. в розмірі 5\~845, 99 грн., задоволенню не підлягають. Частиною 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 р. №2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції"\~роз'яснено, що відповідно до статей\~55,\~124 Конституції України\~та\~статті 3 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. У п.33 рішення ЄСПЛ від 19.02.2009 року у справі "Христов проти України" суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч.1 ст.6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав. Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У справі Bellet v. France Суд зазначив, що "стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права". Правилами ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно зі\~ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Відповідно до вимог\~ст.. 77 ЦПК України\~належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до ч. 5, 6, 7\~ст. 81 ЦПК України\~докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обовязків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Із змісту вказаної норми права вбачається, що відомості про факти, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи, повинні бути одержані із зазначених у законі джерел і передбаченими у законі способами. Так, в даному випадку позивач посилається на те, що площа житла, на яку надається знижка, при розрахунку плати за опалення становить 21 кв.м. опалювальної площі на кожну особу, яка постійно проживає у житловому приміщенні (будинку) і має право на знижку плати, та додатково 10,5 кв.м. на сімю, тобто загальна сума площі, на яку надається знижка становить 31,5 кв.м. В квартирі [ADDRESS] зареєстрована 1 особа [PERSON], яка є учасником ВВВ, опалювальна площа становить 47,5 кв.м. Відповідно плата за спожиті послуги з централізованого опалення на площу 16 кв.м. (47,5 31,5 = 16) нараховується в повному обсязі без урахування знижки. Аналогічне нарахування комунальних послуг здійснюється і по споживанню гарячої води. З розрахунку суми позову, наданої стороною позивача, вбачається, що при розрахунку суми заборгованості врахована пільга на 1-у особу «учасник війни», заборгованість станом на 01 листопада 2014 року складає 5845,99 грн., з яких 4603,42 грн. опалення, 1109,23 грн. централ.гвс, 76,72 грн. холодна вода гвс, 56,62 грн. стоки гвс. (а.с. 6) Суд не приймає до уваги зазначений розрахунок, оскільки з нього не вбачається, чи врахована позивачем додаткова 50% знижка, наявна у [PERSON] відповідно до рішення виконавчого комітету Запорізької міської ради № 392 від 30.10.2006р. «Про надання матеріальної підтримки [PERSON]М.», окрім врахованої як учасника Великої вітчизняної війни у розмірі 50%. На підтвердження заявленої у позові суми позивачем не надано суду відповідного належного та допустимого доказу, в тому числі деталізованого розрахунку виникнення цієї заборгованості (нарахування з урахуванням знижок, вартість опалювальної площі понад розмір, визначений законодавством, тощо). Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі "Бочаров проти України" (остаточне рішення від 17 червня 2011 року) суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом". Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів. Відповідно до ч. 1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що у задоволенні позову відмовлено в повному обсязі, суд приходить до висновку, що в цій частині у задоволенні вимоги щодо стягнення судового збору слід також відмовити.

Outcome: dismissed