Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-04 00:00:00

У червні 2016 року позивач звернулась до суду із вищезазначеним позовом, в якому просила визнати за нею в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] [INFO] право власності на:1/2 (одну другу) частину квартири загальною площею 90,9 кв.м., розташованої за адресою: [ADDRESS] , стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача витрати на правову допомогу у розмірі 1800 грн. та судовий збір у розмірі 551 грн. 21 коп., всього 2351 грн. 21 коп. Свій позов обґрунтувала тим, що [INFO] померла [PERSON] , мати позивача, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції у Київській області 24.01.2012 року, актовий запис № 69 зроблено в книзі реєстрації смертей 24.01.2012 року. 20 листопада 2000 р. спадкодавцем [PERSON] складено заповіт на належне їй на праві особистої власності квартиру [ADDRESS] рівних долях на [PERSON] та [PERSON] . Даний заповіт посвідчено приватним нотаріусом Броварського міського нотаріального округу Авраменко Н.А. та зареєстровано в реєстрі за № 7918 від 20 листопада 2000 року. У своєму заповіті від 20 листопада 2000 року № 7918 спадкодавцем зазначено об`єкт спадщини - квартира за адресою: [ADDRESS] та спадкоємці позивач [PERSON] та її брат [PERSON] . З врахуванням викладеного позивач, як спадкоємець за законом, має право на спадкове майно - 1/2 частку квартири, що є підставою для визнання за нею права власності на вищевказану квартиру в порядку спадкування за законом. В межах визначеного законодавством шестимісячного строку, позивач подала заяву про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Броварського міського нотаріального округу Бурлаки Л.К.Приватним нотаріусом Броварського міського нотаріального округу було заведено спадкову справу. 14 березня 2014 р. за вихідним №31/02-14 приватним нотаріусом Броварського міського нотаріального округу Бурлакою Л.К надано письмову відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з ненаданням правовстановлюючого документу. Вказані правовстановлюючі документи не перебувають в розпорядженні позивача, оскільки вони знаходяться у іншого спадкоємця [PERSON] , який не надає відповідні документи нотаріусу, та позивачу, у зв`язку з чим вона не може оформити належним чином своїх спадкових прав. Для захисту свого порушеного права та отримання кваліфікованої юридичної допомоги позивач звернулася до адвоката Семашко Д.М., уклавши з ним договір на надання юридичних послуг адвоката та представництва його інтересів, оплативши ці послуги в розмірі 1800 (одна тисяча вісімсот) грн. 00 коп., що підтверджується договором про надання юридичних послуг адвоката від 13 лютого 2016 р., прибутковим касовим ордером, а тому позивач і просила вказані витрати стягнути із відповідача [PERSON] на її користь. 13 лютого 2017 р. відповідно до ч. 2 ст. 31 ЦПК України (попередній редакції) представником позивача подано до суду заяву про збільшення вимог, щодо виділу частки в натурі та заявлено вимоги про виділення [PERSON] в порядку спадкування за заповітом післясмерті [INFO] [PERSON] в натурі 1/2 (одну другу)частини квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] відповідно до можливих варіантів розподілу; визнати за [PERSON] в порядку спадкування за заповітом після смерті [INFO] [PERSON] право власності на 1/2 (одну другу) частину квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] відповідно до можливих варіантів розподілу. 20 березня 2017 р. ухвалою Броварського міськрайонного суду призначено у справі судову будівельно-технічну експертизу, проведення якої доручено експертам Київського науково-дослідного інституту судових експертиз. 20 березня 2017 р. ухвалою Броварського міськрайонного суду позовну заяву [PERSON] до [PERSON] , Броварської міської ради Київської області, третя особа приватний нотаріус Броварського міського нотаріального округу Київської області Бурлака Л.К. про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування в частині позовних вимог до Броварської міської ради Київської області - залишено без розгляду. Згідно розпорядження № 209 від 08 грудня 2017 року "Щодо призначення повторного авторозподілу цивільної справи" призначено повторний автоматизований розподіл цивільної справи № 361/3333/16-ц (провадження № 2/361/172/17). 08 грудня 2017 року складений протокол повторного автоматичного розподілу судової справи між суддями. Призначено головуючого суддю Радзівіл А.Г. 22 серпня 2018 року до суду повернуто матеріали цивільної справи із висновком експерта за результатами проведення судової оціночно-будівельної та будівельно-технічної експертизи від 09 серпня 2018 року. (а.с. 211) 10 вересня 2018 р. ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області поновлено провадження у справі за вищевказаним позовом та прийнято її до розгляду. 14 листопада 2018 року з врахуванням висновку експерта позивач уточнила позовні вимоги, просила виділити у користування позивачу житлові кімнати відповідно до технічного паспорту: кімнату № 6 площею 16,9 кв.м., кімнату №7 площею 11,9 кв.м., балкон площею 2,4 кв.м., комору №2 площею 1,1 кв.м.; виділити у користування Відповідачу житлові кімнати відповідно до Технічного паспорту: кімнату №3 площею 18,9 кв.м., кімнату № 4 площею 12,6 кв.м., балкон площею 1,8 кв.м., комору № 5 площею 1,7 кв.м.Місця загального користування: коридор №1 площею 16,2 кв.м., кухню №8 площею 8.0 кв.м., вбиральню № 9 площею 1,0 кв.м., ванну кімнату № 10 площею 2,6 кв.м. залишити у спільному користуванні за позивачем та відповідачем. Стягнути із відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] в рахунок компенсації різниці ідеальних часток загальної вартості квартири в розмірі 33 993,00грн. на підставі проведеної експертизи.Стягнути з [PERSON] на користь позивача [PERSON] судові витрати в розмірі: 6890,00 грн. сплата судового збору, 7 923 грн. 20 коп. витрат за проведення експертизи, 1800 грн. професійної правничої допомоги. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, суду пояснив, що не заперечує проти наступного визначення порядку виділу та користування приміщеннями у квартирі [ADDRESS] : - виділити у користування [PERSON] , ідентифікаційний номер [NUMBER] , житлову кімнату під № 6 площею 16,9 кв.м., житлову кімнату під №7 площею 11,9 кв.м., балкон площею 2,4 кв.м. - виділити у користування [PERSON] , ідентифікаційний номер [NUMBER] , житлову кімнату під № 3 площею 18,9 кв.м., житлову кімнату під №4 площею 12,6 кв.м., балкон площею 1,8 кв.м. Місця загального користування: коридор під № 1 площею 16,2 кв.м., кухню під №8 площею 8,0 кв.м., комору під № 5 площею 1,7 кв.м., комору під № 2 площею 1,1 кв.м.; вбиральню під № 9 площею 1,0 кв.м., ванну кімнату під №10 площею 2,6 кв.м. - залишити у спільному користуванні [PERSON] , ідентифікаційний номер [NUMBER] та [PERSON] , ідентифікаційний номер [NUMBER] .Судові витрати просив задовольнити у розмірі вказаному в уточненнях. Відповідач частково погодився із позовними вимогами, не заперечував щодо вказаного порядку виділення житлових приміщень у користування, але заперечував щодо стягнення з нього судових витрат та компенсації. Представник відповідача частково погодився із позовними вимогами, зазначив, що оскільки сторони погодили порядок виділення житлових приміщень у [ADDRESS] ,тому не заперечує, щоб в цій частині позов був задоволений. Щодо компенсації ідеальних часток, витрат на проведення експертизи, та стягнення судового збору із відповідача на користь позивача заперечував. Третя особа приватний нотаріус Броварського міського нотаріального округу Бурлака Л.К. направила на адресу суду заяву про можливість розгляду справи у її відсутності. Суд вислухавши представника позивача, відповідача, представника відповідача, дослідивши письмові докази у справі, встановивши обставини справи та виниклі їм правовідносини, дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, виходячи із наступного. Згідно ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнаєтьсяіншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ч. 1 ст. 1297 ЦК України визначено обов`язок спадкоємця звернутись за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Згідно ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. На підставі п.14 Постанови Пленуму Верховного суду України № 20 від 22.12.1995р. "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" роз`яснено, що квартира, яка є спільною сумісною чи спільною частковою власністю, на вимогу учасника (учасників) цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі квартири або які можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщеннями квартири, якщо про це заявлено позов. Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні згідно ч.І ст.321 ЦК України Відповідно до ч. З ст. 358 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, якавідповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Згідно ст. 383 ЦК України власник будинку (квартири) має право використовувати помешкання для власного проживання, для проживання членів своєї сім`ї. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на житло виданого фондом комунального майна Броварського міськвиконкому від 29 грудня 1998 року квартира [ADDRESS] належить [PERSON] (а.с. 66). [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданого 24 січня 2012 року відділи державної реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції у Київській області. (а.с. 6) На випадок своєї смерті [INFO] [PERSON] склала заповіт, яким належну їй на праві власності квартиру [ADDRESS] заповіла [PERSON] та [PERSON] в рівних долях. Вказаний заповіт складено у двох примірниках, один із яких знаходиться у приватного нотаріуса Броварського нотаріального округу Авраменко Н.А., а другий викладений на нотаріальному бланку - знаходиться у заповідача. Зареєстрований в реєстрі за № 7918.(а.с. 8) Як вбачається із матеріалів спадкової справи № 01/2012, індекс справи: 02-14, [PERSON] 17 травня 2012 року звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. (а.с. 56) [PERSON] є сином [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , від 06 червня 1971 року. (а.с. 63) Також, був складений заповіт 21 жовтня 1999 року, яким [PERSON] на ім`я [PERSON] , склала заповіт, та заповіла належну їй на праві власності квартиру [ADDRESS] . Заповіт зареєстровано в реєстрі за № 5907. (а.с. 64) 18 травня 2012 року до нотаріуса також звернулась [PERSON] із заявою про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] (а.с. 73) Факт родинних зв`язків підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON] , серії [NUMBER] , від 06 листопада 1965 року, та свідоцтвом про укладення шлюбу, серії [NUMBER] , виданого 15 лютого 1992 року, після реєстрації шлюбу дівоче прізвище [PERSON] змінено на [PERSON] (а.с. 77) 22 листопада 2016 року на ім`я [PERSON] , приватним нотаріусом Броварського міського нотаріального округу Бурлакою Л.К., видано свідоцтво про право на спадщину на Ѕ частку квартири [ADDRESS] . (а.с. 249) Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний номер 73607462 від 22.11.2016 року. (а.с. 250) Як вбачається із висновку експерта від 29.03.2017 р. за результатами проведення судової оціночно-будівельної та будівельно-технічної експертизи за №6390/17-43/15997/18-43, поділити квартиру [ADDRESS] на 1/2 та 1/2 частини, шляхом проведення реконструкції (перепланування та переобладнання) з метою влаштування двох окремих ізольованих квартир не видається можливим, оскільки неможливо облаштувати два самостійні виходи для двох квартир, забезпечити обидві квартири кухнями та санвузлами, що суперечить п. 14 Постанови Пленуму Верховного Суду України №20 від 22.12.1995, п.8.2 ДБН В,3,2-2-2009 "Житлові будинки. Реконструкція та капітальний ремонт", пп. 2.22, 2.27, 2.28 ДБН В.2.2-15-2005 "Житлові будинки. Основні положення". Також у висновку зазначається, що дійсна (ринкова) вартість квартири [ADDRESS] , з урахуванням місцевого ринку нерухомого майна, на момент проведення оцінки становить 1 197332 грн. (один мільйон сто дев`яносто сім тисяч триста тридцять дві гривні). Вартість приміщень в квартирі [ADDRESS] становить: Коридор площею 16,2 кв.м. - 203 962 грн.;вбудована шафа -1,1 кв.м. - 13 849 грн.;житлова кімната - 18,9 кв.м. - 237 956 грн.;житлова кімната - 12,6 кв.м. - 158 637 грн.;вбудована шафа - 1,7 кв.м. - 21 403 грн.;житлова кімната - 16,9 кв.м. - 212 775 грн.;житлова кімната - 11,9 кв.м. - 149 824 грн.;кухня - 8.0 кв.м. - 100 722 грн.;вбиральня - 1,0 кв.м. - 12 590 грн.;ванна кімната - 2,6 кв.м. - 32 735 грн., балкони площею - 4,2 кв.м. - 52 879 грн. Під час розгляду справи було встановлено, що і не заперечується сторонами, що [PERSON] фактично проживає та провів ремонт у житловій кімнаті під № 6 площею 16,9 кв.м., житловій кімнаті під № 7 площею 11,9 кв.м. [ADDRESS] . Тому враховуючи позицію сторін, та не можливість влаштування двох відокремлених квартир, суд дійшов висновку про доцільність виділення у користування відповідачу саме цих кімнат та балкону площею 2,4 кв.м., а [PERSON] виділити у користування, житлову кімнату під № 3 площею 18,9 кв.м., житлову кімнату під № 4 площею 12,6 кв.м., балкон площею 1,8 кв.м. Місця загального користування: коридор під № 1 площею 16,2 кв.м., кухню під №8 площею 8,0 кв.м., комору під № 5 площею 1,7 кв.м., комору під № 2 площею 1,1 кв.м.; вбиральню під № 9 площею 1,0 кв.м., ванну кімнату під №10 площею 2,6 кв.м. - залишити у спільному користуванні [PERSON] , ідентифікаційний номер [NUMBER] та [PERSON] , ідентифікаційний номер [NUMBER] . У зв`язку з тим, сторони погодили саме такий порядок виділення та користування квартирою [ADDRESS] , позовні вимоги в частині компенсації ідеальних часток загальної вартості квартири в розмірі 33993 грн. 00 коп. з [PERSON] на користь [PERSON] не підлягають, оскільки є необґрунтованими. Відповідно ч.1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати :1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи . Відповідно ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат . Відповідно ч. 4, 6 ст. 139 ЦПК України суми, що підлягають виплаті залученому судом експерту, спеціалісту, перекладачу або особі, яка надала доказ на вимогу суду, сплачуються особою, на яку суд поклав такий обов`язок, або судом за рахунок суми коштів, внесених для забезпечення судових витрат . Розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, оплати робіт перекладача встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів. Відповідно ч. 1, 2, 3, 8 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Між адвокатом Шкирою Ю.Г. та [PERSON] . укладений договір про надання правової допомоги від 07 жовтня 2016 року.(а.с.117) При подачі позову до суду [PERSON] сплатила судовий збір в розмірі 551 грн. 21 коп., що підтверджується квитанцією № 205 від 25 травня 2016 року, в наступному судовий збір було досплачено на суму 6338 грн. 80 коп., про що свідчить квитанція № 36 від 01 липня 2016 року. Тобто загальна сума сплаченого судового збору складає 6890 грн. 01 коп. Враховуючи вимоги п.3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, стягненню із відповідача на користь позивача підлягає сума в розмірі 3445 грн. 00 коп. судового збору. 13 лютого 2016 року між [PERSON] та [PERSON] укладений договір про надання юридичних послуг адвоката. Згідно договору про надання послуг адвоката Карпенко Л.Ф. сплатила 1800 грн. 00 коп. від 13 лютого 2016 року, що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордера № 94. (а.с.7) 30 травня 2016 року складений акт виконаних робіт та наданих юридичних послуг, згідно якого сторони погодились, що вартість виконаних виконавцем робіт та наданих послуг,яку замовник зобов`язаний сплатити складає 1800 грн. без ПДВ, яка підлягає сплаті виконавцю у повному обсязі. Робота виконавця повністю задовольняє вимогам замовника. Також 26 жовтня 2018 року між [PERSON] та [PERSON] укладений договір про надання правової допомоги адвокатом. (а.с. 235-236) Враховуючи вищенаведені норми суд дійшов висновку про задоволення вимог про стягнення із відповідача на користь позивача витрат на правову допомогу адвоката в розмірі 1800 грн. 00 коп. Відповідно до п. 45 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 10 "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах" витрати, пов`язані з проведенням судової експертизи, під час судового розгляду має нести сторона, яка заявила клопотання про проведення судової експертизи, а якщо таке клопотання заявлено двома сторонами, то витрати несуть обидві сторони порівну (стаття 86 ЦПК). Тому в ухвалі про призначення експертизи суд вправі зобов`язати відповідну сторону перерахувати, у тому числі шляхом здійснення попередньої оплати, суму витрат на проведення експертизи експертній установі (судовому експерту, який не є працівником державної спеціалізованої установи) (стаття 7 Закону України "Про судову експертизу"). У разі відмови чи ухилення заінтересованої сторони від оплати витрат, пов`язаних із проведенням судової експертизи, суд скасовує ухвалу про призначення судової експертизи (частина друга статті 86 ЦПК) і настають наслідки, передбачені частиною першою статті 146 ЦПК. Законом не заборонено оплатити витрати, пов`язані з проведенням судової експертизи, іншою стороною у справі. Після закінчення розгляду справи витрати, пов`язані з проведенням судової експертизи, підлягають розподілу судом на загальних підставах, визначених статтею 88 ЦПК. Відповідно до п. 35 Постанови, вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати положення статті 88 ЦПК та керуватися тим, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві - пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Як вбачається із дублікату квитанції № Р24А228819012А59306 від 18 травня 2017 року, який міститься в матеріалах справи, [PERSON] понесла витрати по сплаті за проведення експертизи за [PERSON] № 6390/17-43 в розмірі 7924 грн. 00 коп. (а.с. 189) Інших будь-яких доказів, того що витрати понесла саме [PERSON] суду не надано, а тому стягненню із відповідача [PERSON] на користь [PERSON] вказані витрати не підлягають.

Outcome: partial