Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-09 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідача, в якому просить стягнути з відповідача грошові кошти в розмірі понесених витрат в сумі 10 774 грн. 18 коп. виплаченого страхового відшкодування в порядку регресу та судовий збір. В обґрунтування позову зазначає, що 31 серпня 2011 року з вини відповідача, який керував автомобілем "ГАЗ-21", державний номерний знак [NUMBER], скоєна дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої пошкоджено автомобіль "ЗАЗ", державний номерний знак [NUMBER], під керуванням [PERSON], який належить [PERSON] на праві власності. Розмір завданих збитків за пошкоджений транспортний засіб, відповідно до висновку експерта складає 12 929,02 грн., в тому числі 20% ПДВ. 09 березня 2012 року [PERSON] подав відповідну заяву з метою отримання грошового відшкодування за матеріальну шкоду завдану відповідачем. В звязку з настанням події, передбаченої ст. 41 п. 1 Закону України "Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", позивачем виплачено відшкодування [PERSON] в розмірі 10 774,18 грн., виходячи із наступного розрахунку: 12 929,02 грн. розміру шкоди 2 154,84 грн. 20\~%\~ПДВ. Позивач звернувся до відповідача із проханням добровільно компенсувати завдані збитки, але сума відшкодування сплачена не була, що змусило позивача звернутися із позовом до суду. Від представника позивача у судове засідання надійшла заява про розгляд справи без участі представника. На позовних вимогах наполягав, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач заперечень проти позову не надав, в судове засідання не зявився, про день, місце та час розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив та про розгляд справи в його відсутність не клопотав, на підставі чого з урахуванням письмової згоди позивача відповідно до ст. 224 ЦПК України суд вважає можливим провести заочний розгляд справи. На підставі неявки осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 197\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, і журнал судового засідання не ведеться. Суд, дослідивши зібрані письмові докази, дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з встановлених у судовому засіданні наступних обставин. Судом встановлено, що 31 серпня 2011 року з вини відповідача, який керував автомобілем "ГАЗ", державний номерний знак [NUMBER], скоєна дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої пошкоджено автомобіль "ЗАЗ" державний номерний знак [NUMBER], під керуванням [PERSON], який належить [PERSON] на праві власності (а.с. 9). Постановою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28 листопада 2011 року [PERSON] визнаний винним у скоєнні вищезазначеної дорожньо-транспортної пригоди та притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП (а.с. 5). 10 лютого 2012 року [PERSON] подав позивачу заяву про настання ДТП (а.с. 32). Розмір завданих збитків за пошкоджений транспортний засіб, відповідно до висновку експерта оцінщика № 30 від 01 листопада 2011 року складає 12\~929,02\~грн., в тому числі 20% ПДВ у розмірі 2 154,84 грн. (а.с. 7, 39-44). 09 березня 2012 року [PERSON] подав позивачу заяву про виплату грошового відшкодування за матеріальну шкоду, завдану відповідачем в порядку ст. 35, пп. а) ст.41.1 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» в розмірі 12\~929,02 грн. (а.с. 6). На підставі довідки № 1 від 28 березня 2012 року про розмір страхового відшкодування, Наказу Заступника генерального директора МТСБУ від 24\~квітня 2012 року, позивачем виплачено відшкодування [PERSON] в розмірі 10\~774,18\~грн. (а.с. 8, 9, 10). 19 червня 2012 року позивач звертався до відповідача із вимогою добровільно компенсувати завдані збитки (а.с. 31). Доказів сплати виплаченої суми страхового відшкодування відповідачем суду не надано. Відповідно до ст. 3 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих унаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Відповідно до пп. а) п.41. 1 ст. 41 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Згідно ст. 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" МТСБУ відшкодовує шкоду, яка була заподіяна життю, здоров'ю та майну третіх осіб під час дорожньо-транспортної пригоди. Згідно зі ст.27 Закону України "Про страхування", ст.ст. 993, 1191 ЦК України до страхової організації, що сплатила страхове відшкодування за майновим страхуванням в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яку особа, яка одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяну шкоду. Згідно з підпунктом 38.2.1 пункту 38.2 ст. 38 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", Моторне (транспортне) страхове бюро України після сплати страхового відшкодування має право вимагати в порядку регресу з власника транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 ст. 13 цього Закону. Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлено законом. Внаслідок викладеного, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та наявні всі підстави для задоволення позову із стягненням на користь позивача з відповідача суми в розмірі 10 774,18 грн., виплаченого страхового відшкодування. У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд також вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України з урахуванням задоволених майнових вимог позивача судові витрати в розмірі 243,60 грн., понесені позивачем при зверненні до суду. На підставі викладеного,

Outcome: approved