Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-16 00:00:00

Позивач свої вимоги мотивує тим, що вироком Ковпаківського районного суду м. Суми від 28.11.2013 року [PERSON] визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 185 ч. 1 КК України, і призначено йому покарання у виді громадських робіт на строк сто годин. Як встановлено у вироку, [PERSON] шляхом вільного доступу з металевої шафи, розміщеної в гаражі [NUMBER] гаражного кооперативу "Райдуга" по [ADDRESS], викрав 3000 грн., чим заподіяв [PERSON] матеріального збитку на зазначену суму. Майнову шкоду [PERSON] [PERSON] відшкодував частково в сумі 400 грн. Злочинною діяльністю [PERSON], зазначає позивач, йому завдана моральна шкода, яку він оцінив в 1500 грн. Тому позивач просить стягнути з відповідача матеріальну шкоду в сумі 2600 грн. та 1500 грн. на відшкодування моральної шкоди. Відповідач, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, не подавши ніяких заяв чи клопотань. Суд, перевіривши матеріали цивільної вважає, що позов підлягає задоволенню, враховуючи наступні обставини. Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України, вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, обов'язковий для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Судом встановлено, що за вироком Ковпаківського районного суду м. Суми від 28.11.2013 року у справі № 592/11627/13-к [PERSON] визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 185 ч. 1 КК України, і призначено йому покарання у виді громадських робіт на строк сто годин. Як встановлено вироком суду, 21.09.2013 р. близько 15 год. [PERSON] перебував у приміщенні гаражу [NUMBER], що розташований в гаражному кооперативі "Райдуга" по [ADDRESS], де допомагав знайомому [PERSON] в ремонті автомобіля. У приміщенні гаражу [PERSON] помітив металеву шафу, в якій знаходилися грошові кошти в сумі 3000 грн., які він вирішив викрасти таємно. Реалізуючи свій злочинний намір, направлений на викрадення чужого майна, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій щодо посягання на чужу власність та її вилучення, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у виді спричинення матеріальної шкоди власнику майна та бажаючи настання таких наслідків, тобто діючи умисно, з корисливих мотивів і мети, [PERSON] шляхом вільного доступу з металевої шафи, розміщеної в гаражі [NUMBER] гаражного кооперативу "Райдуга" по [ADDRESS], скориставшись тим, що поруч нікого не було, і його дії є непоміченими для потерпілого та інших осіб, близько 15 год. викрав 3000 грн., чим заподіяв [PERSON] матеріального збитку на зазначену суму. Таким чином, відповідач зазначеними вище діями скоїв злочин, передбачений ч. 1 ст. 185 КК України, - таємне викрадення грошових коштів, що належали [PERSON], на суму 3000 грн. Майнову шкоду [PERSON] [PERSON] відшкодував частково в сумі 400 грн. Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Таким чином, суд приходить до висновку, що заявлена позивачем вимога щодо стягнення на його користь матеріальної шкоди в сумі 2600 грн. знаходить своє підтвердження згідно наданих та долучених до цивільної справи доказів. Крім того, позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача моральної шкоди в сумі 1500 грн. Згідно ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовуються особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" обов'язковому з'ясуванню при вирішенні справ про відшкодування моральної шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою та протиправними діяннями її заподіювача та вина останнього в її заподіянні. Зважаючи на глибину душевних страждань позивача, вину особи, яка завдала моральної шкоди, а також враховуючи принцип розумності і справедливості, обставини, що мають істотне значення, ступінь вини відповідача, який з вересня 2013 р. до цього часу повністю не відшкодував матеріальну шкоду, суд вважає можливим стягнути з останнього на користь позивача моральну шкоду в розмірі 1500 грн. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави 487,20 грн. судового збору. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved