Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-29 00:00:00

АТ КБ "Приватбанк", який є правонаступником ПАТ КБ "Приватбанк", звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості (ціна позову 37\~204,13 грн.), мотивуючи тим, що 31.10.2014 року між [PERSON] та ПАТ КБ "Приватбанк" (правонаступник АТ КБ "Приватбанк") було укладено Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт, згідно якої відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі 13\~122,53 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Погошення заборгованості здійснюється в наступному порядку: починаючи з «1» по «25» число кожного місяця відповідач надає Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за Кредитом. Відповідач при підписанні Генеральної угоди підтвердив свою згоду на те, що підписана Генеральна угода разом з запропонованими Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами Банку складають між ним та банком Кредитний договір. При укладанні Кредитного договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до п.п.1.1.3.2.11 Умов і правил Банк має право проводити договірне списання з усіх відкритих в Банках рахунків Клієнта в погашення кредитної заборгованості Клієнта і третіх осіб, за кредитами, в яких Клієнт є поручителем, а також будь-якої іншої заборгованості, яка виникла у Клієнта зважаючи невиконаних зобов`язань перед Банком. Відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями. Таким чином, у порушення умов Генеральної угоди, а також ст.ст. 509,526,1054 України, відповідач вказані зобов`язання не виконав. У зв`язку з порушеннями зобов`язань за Генеральною угодою відповідач станом на 11.11.2019 року має заборгованість в розмірі 37\~204,13 грн., з яких: - 11\~074,43 грн. заборгованість за кредитом; - 8859,93 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом; - 0,00 грн. заборгованість за комісією; - 17269,77 грн. заборгованість за пенею. На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов`язання і заборгованість за договором не погашає, що є порушенням законних прав АТ КБ «ПриватБанк», а тому позивач звернувся до суду та просить стягнути з відповідача суму заборгованості 37\~204,13, а також судовий збір по справі у розмірі 1921 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав клопотання, в якому просить справу розглядати в його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, вказавши, що позовні вимоги не визнає, оскільки позивачем пропущений строк позовної давності. Відповідно до ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши та оцінивши наявні в справі докази в їх сукупності, вважає, що в матеріалах справи достатньо даних для вирішення спору. Даний позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного: 31.10.2014 року між [PERSON] та ПАТ КБ "Приватбанк" (правонаступник АТ КБ "Приватбанк") було укладено Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт, згідно якої з метою створення сприятливих умов для виконання Позичальником зобов,язань за кредитним договором №б/н від 25.09.2013 р. (Договір №1), №SAMDN52000110056544 від 25.09.2013 р., а також приєднання до Умов та правил надання продукту екредитних карт (на сайті privatbank.ua) дійшли згоди про наступне. 1.1. Сторони узгодили за Договором 1. 1.1.1. Зменшити розмір заборгованості, що виникла в період з дати надання Позичальнику кредиту, а саме: відсотки на 0,00 грн., комісію на 0,00 грн., пеню на 643,56 грн, штраф на 596,03 грн. 1.1.2. Заборгованість за Договором 1 з дати підписання Генеральної угоди складає 9980,19 грн. 1.1.3. Дата кінцевого погашення заборгованості за Договором 1 - 31.10.2016 р. 1.2. Сторони узгодили за Договором 2. 1.2.1. Зменшити розмір заборгованості, що виникла в період з дати надання Позичальнику кредиту, а саме: відсотки на 98,74, грн., комісію на 47,66 грн., пеню на 0,00 грн, штраф на 0,00 грн. 1.2.2. Заборгованість за Договором 2 з дати підписання Генеральної угоди складає 4492,34 грн. 1.2.3. Дата кінцевого погашення заборгованості за Договором 2 - 31.10.2016 р. Крім того, відповідно до положень п. 2.1 Генеральної угоди, банк надав позичальнику кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі 13\~122,53 грн. на строк 24 місяці з 31.10.2014 по 31.10.2016 р. в обмін на зобов,язання позичальника з повернення кредиту, сплаті відсотків в розмірі 1,5% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом у вказані у заяві, умовах та правилах строки. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: починаючи з «1» по «25» число кожного місяця позичальник надає Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за Кредитом, яка складається з заборгованості за кредитом , процентів, а також інших витрат відповідно до Умов та правил. Дата останнього погашення заборгованості повинна бути не пізніше 31.10.2016 р. АТ КБ "ПриватБанк" свої зобов`язання за угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями. Таким чином, у порушення умов Генеральної угоди, а також ст.ст. 509,526,1054 України, відповідач вказані зобов`язання не виконав. У зв`язку з порушеннями зобов`язань за Генеральною угодою відповідач станом на 11.11.2019 року має заборгованість в розмірі 37\~204,13 грн., з яких: - 11\~074,43 грн. заборгованість за кредитом; - 8859,93 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом; - 0,00 грн. заборгованість за комісією; - 17269,77 грн. заборгованість за пенею. Відповідно до укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт від 31.10.2014 року дата повного погашення заборгованості вказана до 31.10.2016 року. Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Як вбачається з матеріалів даної справи, а саме конверту, на якому вказано дату відправлення даного позову до суду АТ КБ «Приватбанк» 30.11.2019 року, тобто після спливу 3-х років. Таким чином, позивачем пропущено строк позовної давності, що є підставою для відмови в позові. Судом встановлено, що згідно положень п. 1.1.7.31 Умов та правил надання банківських послуг, затверджених наказом від 06.03.2010 р. №СП-2010-256, які додані до позову, встановлено строк позовної давності щодо вимог банку про повернення кредиту, сплати процентів , винагороди, неустойки - пені, штрафів, складає 50 років. Водночас, позивачем не доведено, що саме ці Умови та правила при укладенні Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості підписав та прийняв відповідач. Додана ді позову роздруківка Умов та правил не містить підпису позичальника. Крім того, роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (провадження № 6-16цс15). Надані позивачем Правила надання банківських послуг ПриватБанку, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою Генеральної угоди й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в Генеральній угоді позичальника, яка безпосередньо підписана останньою і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих їй умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору. Наявність у матеріалах справи редакцій та положень Умов та Правил банківських послуг не мають правового значення, оскільки визначальним є не безпосередньо вид чи характеристика умов щодо яких сторони досягли згоди та уклали договір, а саме встановлення обставин про додержання письмової форми для цих умов, після чого їх можна буде розцінювати як невід`ємну складову змісту договору. До такого ж висновку дійшов Верховний Суд в постанові від 04 вересня 2019 року за результатом розгляду справи № 753/509/16-ц. Доданий до позову розрахунок заборгованості, що містить інформацію про погашення заборгованості 13.12.2016 р. на суму 4.41 грн. та 28.01.2017 р. на суму 1,65 грн. суд не може прийняти як доказ переривання строку позовної давності, оскільки розрахунок заборгованості не є первинним документом, що підтверджує внесення грошових коштвів відповідачем. На підставі вище викладеного, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову, оскільки позивачем пропущено встановлений чинним законодавством строк позовної давності .

Outcome: dismissed