Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-26 00:00:00

У березні 2014 року позивач - ПАТ "Державний ощадний банк України" звернувся до суду із позовом до відповідача [PERSON] , в обґрунтування якого вказав наступне. 17 березня 2008 року між ВАТ "Державний ощадний банк України", правонаступником якого є позивач, з однієї сторони, та [PERSON] був укладений кредитний договір № 147, згідно якого банк надав відповідачу кредит у розмірі 20 000 грн. під 21% річних, строком користування на 36 місяців, на споживчі цілі. Рішенням Корабельного районного суду м. Миколаєва від 02.03.2012 року з відповідача та поручителів у солідарному порядку була стягнута заборгованість за кредитним договором № 147 від 17.03.2008 р. на користь банку на загальну суму 39 159,04 грн. При цьому судом була стягнута заборгованість за кредитним договором станом на 31.05.2011 року. У зв`язку з тим, що відповідач [PERSON] після набрання законної сили рішенням Корабельного районного суду м. Миколаєва від 02.03.2012р., не погасив заборгованість, та відповідно до вимог кредитного договору позивачем була нарахована пеня на прострочену заборгованість по основному боргу та процентам за період з 31.05.2011р. по 06.03.2014р. на загальну суму - 12 9994,02 грн., із яких: -прострочена заборгованість по основному боргу за період з 31.05.2011р. по 06.03.2014р. - 8 016,37 грн.; -прострочена заборгованість по процентам за період з 31.05.2011р. по 06.03.2014р. -4 977,65 грн. В судове засідання представник позивача не з`явився та подав заяву, у якій позов підтримав у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві, просив його задовольнити та не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце судового засідання по справі був повідомлений своєчасно та належним чином, причини його неявки суду невідомі. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, на підставі наявних у справі письмових доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши надані суду письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що позов є обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню виходячи із наступного. Судом встановлено, що 17 березня 2008 року між ВАТ "Державний ощадний банк України", правонаступником якого є позивач, з однієї сторони, та [PERSON] був укладений кредитний договір № 147, згідно якого банк надав відповідачу кредит у розмірі 20 000 грн. під 21% річних, строком користування на 36 місяців, на споживчі цілі. Рішенням Корабельного районного суду м. Миколаєва від 02.03.2012 року з відповідача та поручителів у солідарному порядку була стягнута заборгованість за кредитним договором № 147 від 17.03.2008 р. на користь банку на загальну суму 39 159,04 грн. При цьому судом була стягнута заборгованість за кредитним договором станом на 31.05.2011 року. Дане підтверджується копією вказаного рішення суду, яка наявна у матеріалах справи. Пункт 17 Постанови Пленуму Вищего спеціалізованого суду України з розгляду цивільних справ № 5 від 30.03.2012р. Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин передбачає, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє правовідносини сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК України, оскільки зобов`язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог ст. 526,599 ЦК України. Так, у випадку невиконання позичальником своїх зобов`язань відповідно до кредитного договору Банк має право вимагати відповідно до даного договору від позичальника достроково повернути кредит з одночасною сплатою процентів за його користування, сплатити штрафні санкції, та інші платежі за фактичний час користування кредитними ресурсами, комісійних винагород та/або штрафних санкцій за договором кредиту та стягнути заборгованість в примусовому порядку. Пунктом 5.2 кредитного договору передбачено, що за порушення взятих на себе зобов`язань по поверненню основної суми кредиту та своєчасній сплаті процентів за користування кредитом позичальник зобов`язується сплатити на користь банку пеню у розмірі 0,04% від суми простроченого платежу, за кожний день прострочення. Крім того, відповідно до п. 7.6. кредитного договору сторони домовилися про збільшення строків позовної давності відповідно ч. 1 ст.259 ЦК України до 3-х років для всіх грошових зобов`язань позичальника, що передбачені кредитним договором. Згідно положеннями п.8.1. кредитного договору договір набуває чинності з моменту його підписання та діє до повного виконання сторонами взятих на себе зобов`язань по цьому договору. Тому, враховуючи наведене, позивачем була нарахована пеня на прострочену заборгованість в розмірі 12 9994,02 грн., з яких: -прострочена заборгованість по основному боргу за період з 31.05.2011р. по 06.03.2014р. - 8016,37 грн.; -прострочена заборгованість по процентам за період з 31.05.2011р. по 06.03.2014р. -4977,65 грн. При цьому, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання та на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом, відповідно до ст. 625 ЦК України. Таким чином, враховуючи наведене, станом на 06.03.2014 року заборгованість відповідача складає - 12 994,02грн. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.ст. 509,546 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених Законом. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача належить стягнути судовий збір, сплачений позивачем при подачі даного позову.

Outcome: partial