Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-08 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з даним позовом та просила виділити в натурі на праві особистої власності 1/3 частину жилого будинку [ADDRESS], яка складається з квартири № 2. [PERSON] звернулася до суду із зустрічним позовом та просила виділити в натурі на праві особистої власності 1/6 частину жилого будинку [ADDRESS], яка складається з квартири № 2, загальною площею 46,4 кв.м. [PERSON] звернулася до суду із зустрічним позовом та просила виділити в натурі на праві особистої власності із майна, яке знаходиться в спільній частковій власності 1/3 частину жилого будинку [ADDRESS], з надвірними господарськими будівлями, а також просила визнати самочинним будівництвом побудовані без належних дозволів [PERSON] а саме ганку, огорожі № 1, металевого гаражу, ванної кімнати та зобов'язати її демонтувати ці об'єкти, привести їх до стану, який був в 2000 році. [PERSON] свій позов мотивувала тим, що з 31.10.1985 року вона є власником вказаного житла, а відповідачі є власниками інших частин житла. Будинок розподілено на окремі ізольовані квартири. Відповідно до висновку МБТІ житловий будинок може бути поділений на окремі ізольовані квартири. [PERSON] свій позов мотивувала тим, що з 24.10.1990 року вона є власником вказаного житла, а відповідачі є власниками інших частин житла. Будинок розподілено на окремі ізольовані квартири. Відповідно до висновку МБТІ житловий будинок може бути поділений на окремі ізольовані квартири. [PERSON] свій позов мотивувала тим, що з 26.11.2007 року вона є власником вказаного житла, а відповідачі є власниками інших частин житла. Будинок розподілено на окремі ізольовані квартири. Саме спільна часткова власність перешкоджає їй здійснювати своє право власності. Вважає, що [PERSON] самовільно збудувала ганок, огорожу, гараж, що не дає можливості провести розподіл земельної ділянки. Щодо висновку МБТІ, то вона погоджується з ним в частині про виділення їй приміщень та прибудов. В судовому засіданні позивачі свої позови підтримали з підстав вказаних у позовних заявах, просили їх задовольнити. [PERSON] заперечувала проти виділення [PERSON] ганку, огорожі і гаражу. [PERSON] проти задоволення зустрічних позовів не заперечували, окрім [PERSON], яка не визнала ганок, огорожу та гараж самовільним будівництвом. Представник КП Коростенське МБТІ Івасенко Г.М. в судовому засіданні пояснила, що житло всіх сторін є приватними відокремленими квартирами і згідно Акту про розподіл часток в натурі від 17.06.2015 року частки кожної сторони може бути виділено в натурі. Щодо визнання самочинним будівництвом з боку [PERSON] ганку, огорожі та гаражу заперечила, так як вказаний ганок вже був збудований при купівлі-продажу [PERSON] квартири. Окрім того ганок має відступ від стіни більше 1 метру, що дає змогу [PERSON] обслуговувати стіну власної квартири. Відповідач [PERSON] в судове засіданні не з'явилась, подала заяву в якій позови визнала, просила провести судовий розгляд без неї. Представник третьої особи - Інспекції державно-архітектурного контролю, Шевчук К.А., в судовому засіданні повідомила, що говорити про самовільне будівництво в даній справі не можна взагалі, так як не розподілена земельна ділянка між співвласниками і не відомо на своїй чи чужій ділянці проведено будівництво. Крім того ганок [PERSON] розміри не змінив, а замінено його матеріал з дерева на камінь, бетон. Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи у їх сукупності і давши їм оцінку, суд приходить до наступних висновків. В судовому засіданні оглянуто надану представником МБТІ інвентарну справу на будинок відповідно до якої встановлено, що в цілому будинок розділений на окремі ізольовані квартири, власниками яких є сторони. Відповідно до договору купівлі-продажу від 31.10.1985 року [PERSON] придбала 1/3 частину житлового будинку [ADDRESS], загальною площею 109,4 кв.м., на земельній ділянці 600 кв.м. Відповідно до свідоцтва про право власності від 24.10.1990 року [PERSON] стала власником 1/6 частини будинку [ADDRESS]. 26.11.2007 року, відповідно до Договору дарування, [PERSON] стала власником 1/3 частини житлового будинку з надвірними будівлями, [ADDRESS]. Відповідно до Технічного паспорту та даних журналів наружних обмірів від 13.05.1985 року, ганок квартири [PERSON] має ширину 2.00 м., а ганок майбутньої квартири [PERSON] має ширину 2.06 м. Ганки мають однакову довжину. (А.с. 101; 109). Відповідно до Технічного паспорту та даних журналів наружних обмірів від 06.08.1997 року, перед купівлею [PERSON] квартири, ганок квартири [PERSON] має ширину 2.00 м., а ганок квартири [PERSON] має ширину 2.06 м. Ганки мають однакову довжину. Крім того до квартири [PERSON] відноситься ванна кімната. (А.с. 104). Таким чином, на час придбання [PERSON] своєї квартири розміри ганка квартири [PERSON] не змінились. З вищеназваних поєтажних планів видно, що і [PERSON] і [PERSON] придбали ганки в тих розмірах, в яких вони були з 1964 року по 2007 рік. Відповідно до плану будинку станом на 08.12.2015 року ширина ганку квартири [PERSON] навпаки збільшилась з 2.06 м до 2.47м. (а.с.104; 110). З поєтажного плану видно, що з самого початку ганок квартири [PERSON] виходив за суміжну стінку квартир [PERSON] та [PERSON]. Однак в таких розмірах [PERSON] ганок придбала. В 2015 році [PERSON] демонтувала частину власного ганку до суміжної стінки з одного боку та на відстань більше 1 метру від стінки будинку у частині квартири [PERSON] для забезпечення обслуговування [PERSON] стінки власної кімнати. Окрім того [PERSON] придбала житло в якому вже була ванна кімната. Всі вказані об'єкти, до яких висуває вимоги [PERSON], з'явились під час дії Цивільного кодексу УРСР. Допитана в судовому засіданні Начальник Коростенського МБТІ пояснила, що такі дії [PERSON] повністю відповідають законодавству та не порушують прав [PERSON], так як їй надано площу для обслуговування стінки власної квартири. На протязі тривалого часу [PERSON] зверталась письмово до Коростенської міської ради, прокуратури, Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю, МБТІ, Держземінспекції щодо незаконних дій [PERSON] з будівництва гаражу та ганку. У листах-відповідях вказується на часткове порушення норм права з боку [PERSON], однак в подальшому питання з ганком [PERSON] вирішила відповідно до чинного законодавства України. Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю листом від 06.08.2008 р. та від 18.09.2014 р. повідомила [PERSON], що [PERSON] є власником свого житла, дійсно здійснила прибудову та перебудувала ганок за що була притягнута до адміністративної відповідальності. З матеріалів справи слідує, що здійснена прибудова (ванна кімната) не межує з квартирою [PERSON], а межує з квартирою [PERSON]. Огорожа та металевий гараж не має капітального фундаменту, є обєктом, що тимчасо встановлений та може бути вільно перенесений, знаходиться на земельній ділянці, яка перебуває у сумісному користуванні. Таким чином суд приходить до висновку, що претензії [PERSON] щодо визнання самочинного будівництва гаражу, огорожі, ванної кімнати її прав не порушують та є безпідставними, а щодо демонтажу ганку є такими, що не знайшли свого підтвердження. Відповідно до висновку щодо технічної можливості поділу об'єкта нерухомого майна Коростенського міжміського бюро по технічній інвентаризації від 17.06.2015 року за № 391 встановлено, що за технічними показниками житловий будинок [ADDRESS] може бути поділений на чотири окремі ізольовані квартири №1, №2, №3, № 4 з господарськими будівлями, а саме : [PERSON] - квартира №1: кухня 1-1 площею 6,7 м.кв., кімната 1-2 площею 11,4 м.кв., кімната 1-3 площею 12,1 м.кв., кімната 1-4 площею 20,3 м.кв., санкімната 1-5 площею 4,9 м.кв., веранда 1-6 площею 1,9 м.кв., ганок «а-3», ганок «а-10», погріб «П/А» гараж «Г», що складає 1/3 частини житлового будинку. [PERSON] - квартира №2: коридор 2-1 площею 4,3 м.кв., коридор 2-2 вітальня 13,7 м.кв.кімната 2-3 площею 21,о м.кв., кімната 2-4 площею 12,4 м.кв., кладовка 2-5 площею 0,6 м.кв., туалет 2-6 площею 1,3 м.кв., ванна 2-7 площею 7,9 м.кв., кухня 2-8 площею 5,9 м.кв., ганок «а-4», погріб «П/а-1», сарай "Б-2", гараж "Г-1", огорожа № 1, що складає 1/3 частину житлового будинку. [PERSON] - квартира № 3 : веранда 3-1 площею 3,8 м.кв., кухня 3-2 площею 15,5 м.кв,кімната 3-3 площею 11,6 м.кв., кімната 3-4 площею 11,3 м.кв, коридор 3-5 площею 3,6 м.кв., санкімната 3-6 площею 3,1 м.кв., ганок "А-12", погріб "П/а", сарай «Б-3», туалет «Т», дворове покриття "д/п", що складає 1/6 частину житлового будинку. А також окрема квартира [PERSON], яка не заявляла по справі позовних вимог. Згідно ст. 364 ЦК України кожен з учасників спільної часткової власності має право вимагати виділу у натурі частки майна. Виділ у натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, можливий, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири . Частиною третьою статті 358 ЦК України передбачено, що кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» №7 від 04.10.1991 року при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на ув азі, що це можливо, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру). У спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності. Всі вищеназвані квартири мають самостійний вихід. Судом встановлено, що сторони є співвласниками будинку. Між співвласниками фактично вже давно розподілено квартири в ньому з окремими входами. У відповідності до вимог ст.364ч.3 ЦК України у разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Враховуючи, що сторони є власниками визначених часток в спільно належному їм майні, розподіл такого майна в натурі можливий, вимоги позивачів про виділ в натурі майна підлягає задоволенню.

Outcome: partial