Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-07 00:00:00

[PERSON] звернувся у суд з позовом до [PERSON] про вселення. В обгрунтування позову зазначає, що [PERSON] є власником 1/6 частини трьохкімнатної квартири за [ADDRESS] , яку успадкував після смерті батька [PERSON] . Однак інший співвласник спірного житла - [PERSON] , будучи власником 5/6 частини вказаної квартири, поміняла замки вхідних дверей квартири і не впускає позивача в житло, у зв`язку з чим, неодноразово було здійснено звернення до Дубенського ВП ГУНП в Рівненській області, а працівниками поліції здійснювалися виїзди із фіксуванням фактів таких недопусків у квартиру та внесено у ЄРДР відомості за заявою про вчинення злочину за даним фактом. Позивач звертався до відповідача із проханням звільнити йому 1/6 частину квартири та надати можливість нею йому користуватися. Зазначає, що відповідачка у спірному житлі не проживає, однак не допускає у це житло позивача, вказуючи, що спірна квартира є її особистою приватною власністю, а тому позивач не має права проживати у ній. З підстав зазанченого, позивач звернувся у суд. Ухвалою суду від 02.02.2021 прийнято позов до розгляду, відкрито провадження та розпочато підготовче провадження у справі із призначенням підготовчого засідання. Ухвалою суду від 11.03.2021 у прийнятті заяви про збільшення розміру позовних вимог [PERSON] відмовлено, а подану заяву повернуто, залишено ухвалою від 11.03.2021, внесеною у протокол судового засідання, без розгляду клоптання про призначення у справі судової будівельно-технічної експертизи. Ухвалою суду від 11.03.2021 витребувано у комунального підприємства "Архітектор" Дубенської міської ради копію матеріалів інвентарної справи на квартиру [ADDRESS] ; задоволено клопотання про виклик в якості свідків зі сторони позивача - [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , а зі сторони відповідача - [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , забезпечення явки яких сторони взяли повністю на себе; закрито підготовче провадження та призначити цивільну справу до розгляду по суті. Ухвалами суду від 11.06.2021 та 08.07.2021 відмовлено представнику відповідача [PERSON] у зупиненні провадження у справі. 08.09.2021 представниця позивача відмовилася від заслуховування в якості свідка [PERSON] та така відмова ухвалою суду задоволена. Від відповідача надійшов відзив на позов, у якому зазначено про категоричну незгоду з вимогами позивача, вважаючи такі необгрунтованими, просить відмовити у позові. Відповідачка зазначила, що 5/6 спірної квартири вона отримала в дарунок від свого батька [PERSON] , при цьому інші частина - 1/6 належить [PERSON] . Раніше у спірному житлі проживали позивач із батьками - [PERSON] - на даний час покійний, який помер [INFO] , та [PERSON] . Однак, після розірвання шлюбу між батьками позивача [PERSON] та [PERSON] , покійний батько позивача [PERSON] залишився проживати у спірній квартирі, а позивач залишився з матір`ю [PERSON] та проживали у у [ADDRESS] . де і проживає на даний час. Відповідачка зазначає, що після захворювання батька позивача, який був її рідним братом, між позивачем та його батьком погіршилися відносини, на підставі чого і в відповідачки з позивачем погіршилися відносини та на даний час вони перебувають у неприязних відносинах. Після смерті [PERSON] , його батько - [PERSON] , дід позивача, успадкував 5/6 частини квартири за заповітом, а позивач 1/6 - за законом, будучи неповнолітнім сином спадкодавця. На даний час у спірному житлі проживають батьки відповідачки, її чоловік з двома дочками. Позивач, хоча і зареєстрований у спірній квартирі, однак фактично не проживає у ній з 2012 року. Відповідачка вважає спільне володіння та користування квартирою неможливим з огляду на погані відносни між сторонами, позивач не сплачує комунальні послуги, не утримує своє майно, а звернення відповідачки щодо викупу частки позивача, залишаються проігнорованими. На даний час між сторонами відсутня будь-яка згода щодо порядку спільного користування майном, одну кімнату вивільнити відповідач не має змоги, так як ідеальна частка позивача у квадратних метрах менша за площу найменшої кімнати у спірній квартирі, а розподіл відповідно до часток власників, згідно висновку експерта від 12.02.2021 № 8858, не можливий. У відповіді на відзив позивач зазначив, що окрім вказаної спірної частки у квартирі, іншого житла у власності він не має, при цьому наявність іншого місця для проживання не спростовує факту необхідності вслення у спірну квартиру із наявною часткою у власності. А наявність інших осіб, які вселені у квартиру, проведено без відома позивача як співвласника. У судовому засіданні позивач та його представник підтримали позов у повному обсязі та вказали на відсутність у позивача іншого житла на праві власності, у зв`язку з чим, останній вимагає вселення його у квартиру, частка якої належить йому як співвласнику. При цьому наявність у нього тимчасової можливості проживати у [ADDRESS] з його матір`ю не позбавляє його права на вселення у спірну квартиру. Представник відповідача у судовому засіданні заперечив щодо позову, вказуючи на неможливість у будь-який спосіб спільного проживання позивача та відповідачки у спірній квартирі. Просив у позові відмовити, підтримавши поданий відзив на позов. Суд, заслухавши позивача, його представника, відповідача та його представника, свідків, дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши всі обставини справи, зробив такі висновки. Як вбачається із свідоцтва про право на спадщину за законом від 28 жовтня 2020 року, зареєстрованого в реєстрі за № 1067 (а.с. 7) та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 28.10.2020 (індексний номер витягу 230017276) (а.с. 9), витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 62242050 від 28.10.2020 (а.с. 8), [PERSON] успадкував після [PERSON] 1/6 частину трьохкімнатної квартири за [ADDRESS] , номер спадкової справи у нотаріуса 17/2019, номер спадкової справи у спадковому реєстрі 64205010. Про наявність іншого нерухомого майна у [PERSON] відомості відсутні та такого у останнього нема, що не спростовано як позивачем, так і відповідачкою. Згідно договору дарування від 20 листопада 2020 року, зареєстрованого в реєстрі за №705 (а.с. 40) та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності індексний № 232278775 від 12.11.2020 (а.с. 41), власником 5/6 трьохкімнатної квартири за [ADDRESS] є [PERSON] . Як вбачається із інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 246392184 від 01.03.2021 (а.с. 83-84), [PERSON] , ідентифікаційний код [NUMBER] , є єдиним власником двокімнатної житлової квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до довідок центру надання адміністративних послуг Дубенської міської ради № 07-01-20/478 від 20.02.2021 (а.с. 43) та ЖЕК "Весна" (свідоцтво № 22570086) (а.с. 44). виданих уповноваженому власнику [PERSON] , за адресою [ADDRESS] склад сім`ї/зареєстрованих/входить: [PERSON] (відповідач у справі), [PERSON] (батько відповідача та дід позивача) та [PERSON] (позивач у справі), всього троє осіб. При цьому будь-яких інших осіб, зокрема вказаних відповідачем у відзиві у справі [PERSON] (матері відповідачки та баби позивача), [PERSON] (чоловіка відповідачки), [PERSON] та [PERSON] (дочок відповідачки) не було зазначено як таких, що фактично проживають, однак не зареєстровані у вказаній квартирі. У відповідності до довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 04.03.2021 за № 07-01-20/601 (а.с. 101), станом на дату формування довідки у квартирі за [ADDRESS] зареєстрвоані чотири особи: [PERSON] (відповідач у справі), [PERSON] (батько відповідачки та дід позивача), [PERSON] (дочка відповідачки) та [PERSON] (позивач у справі), інших осіб, які б фактично проживали, але не були зареєстровані не вказано. Як вбачається із технічного паспорту на квартиру [ADDRESS] (а.с. 46-47), остання складається із трьох кімнат по 8,1 м.кв, 11.8 м.кв та 17.3 м.кв, та іншими кімнатами: коридор, туалет, ванна, комора, кухня, вбудована шафа, балкон, лоджія, усього 60,4 м.кв, житлова площа 37.2 м.кв. У відповідності до висновку експерта Семенюк С.П. № 8858 від 12.02.2021, який попереджений про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок та відмову без поважних причин від виконання покладених обов`язків за статтями 384, 385 КК України (а.с. 48-56), на запитання - чи є технічна можливість відповідно до вимог нормативно-правових актів у галузі будівництва розподілу об`єкта нерухомого майна, а саме квартири [ADDRESS] відповідно до часток співвласників 5/6 та 1/6? - відповідь - відповідно до вимог нормативно-правових актів у галузі будівництва розподіл об`єкта нерухомого майна, а саме квартири [ADDRESS] відповідно до часток співвласників 5/6 та 1/6 є технічно неможливим. Рішенням Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 06.08.2013 №1705/2313/2012, яке набрало законної сили 17.08.2012 (а.с. 42), розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , батьками позивача у справі [PERSON] . Відповідно до ухвали слідчого судді № 559/2649/20 від 07.12.2020 (а.с. 10. 11), зобов`язано Дубенський ВП ГУНП в Рівненській області внести відомості до ЄРДР за повідомленням [PERSON] від 30.11.2020 про вчиенння кримінального правопорушення, зареєстрвано кримінальне провадження № 12020185040000300 від 10.12.2020 (а.с. 65), 26.01.2021 допитано в якості потерпілого [PERSON] (а.с. 64, 66). Згідно листа-пропозиції від 18.11.2020 (а.с. 13, 14, 45), [PERSON] запропонувала купити у [PERSON] частку у квартирі [ADDRESS] , в розмірі 1/6, яка перебуває у власності [PERSON] . Як вбачається із відеозаписів, які знаходяться на флешнакопичувачі (а.с. 15), [PERSON] неодноразово, зокрема 30.11.2020, 11.12.2020 прибував за адресою місцязнаходження спірної квартири [ADDRESS] , на пропозицію відкрити йому вхідні двері ніхто не відкривав таких, на спроби відімкнути вхідні двері ключем, який був у [PERSON] , замки таких дверей не відімкнулися, за зверненням в телефонному режимі до правоохоронного органу з метою фіксування порушення, виїжджали працівники поліції, які заслуховували пояснення [PERSON] . Відповідно до довідки МСЕК серії 12 ААБ № 808802 від 24.12.2020 (а.с. 57), [PERSON] присвоєно ІІІ групу інвалідності по загальним захворюванням строком по 01.12.2022. Свідок [PERSON] у судовому засіданні вказала, що є матір`ю позивача, пояснила, що відповідачка є сестрою покійного колишнього чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] . Її син, позивач по справі, після смерті батька звернувся до нотаріуса через 6 місяців. Його дід і батько покійного спадкодавця, [PERSON] подав заяву на прийняття спадщини значно раніше. Тоді взнали, що є заповіт. Артему інші спадкоємці запропонували 3000 доларів за його частку у квартирі, однак вони не погодились на це, тому що просили взамін якесь житло, так як є його частка в квартирі і він має право там жити. Дід [PERSON] погрожував, що перепише усе на дочку і взагалі внук нічого не матиме. Після отримання свідоцтва про право власності на спадщину до квартири потрапити не міг, на зв`язок з відповідачкою не виходив. [PERSON] спілкувався з батьком не часто, тому що батько мав співмешканку і дід просив, щоб рідше приходив, і через між ними не виникали сварки, а позивач періодично там навіть ночував. Була свідком того, як [PERSON] в листопаді 2020 не міг потрапити у квартиру. У квартирі нікого не було, двері замкнуто, це було близько 20 години, і таке враження, що там ніхто не живе. Іншого житла у [PERSON] немає. Свекор [PERSON] був проти, щоб [PERSON] був приписаний у квартирі після розлучення з чоловіком. Ініціаторами розлучення був чоловік, який був під впливом своїх батьків. До смерті чоловіка [PERSON] , [PERSON] спілкувався із тіткою [PERSON] , а на даний час ні. В квартирі він приписаний з народження, його покійний батько не був проти, тому і не виписував його. Свідок [PERSON] підтвердила, що в листопаді 2020 року разом із [PERSON] та його мамою ходили до квартири на [ADDRESS] , точної адреси не пам`ятає, але це та квартира де вони раніше проживали сім`єю під час шлюбу з батьком [PERSON] . [PERSON] мав свої ключі від квартири, але не зміг її відкрити, тому викликав поліцію. Свідок [PERSON] показала, що проживає по сусідству із [PERSON] в квартирі номер [ADDRESS] на п`ятому поверсі, а [PERSON] на третьому. [PERSON] не знає, так як він там і не жив, лише трошки в дитинстві. Добре знає [PERSON] та [PERSON] ще змалку, бо разом з їх батьками отримували квартири. Їй відомо, що [PERSON] та [PERSON] не можуть проживати разом, бо як тільки він з`являється, то у них починаються сварки. Непорозуміння виникають тому, що у [PERSON] дуже мала частка у спірній квартирі, зі слів його тітки його частка менша однієї кімнати. Особисто будь-яких сварок не чула, а про такі знає лише зі слів [PERSON] . [PERSON] ще за життя жалівся, що як захворів, то син з ним перестав спілкуватись. У квартирі проживають [PERSON] , її чоловік та дочка, але вона зараз вчиться, то приїздить лише поза навчанням. У [PERSON] є ще інше житло. При вирішенні спору суд керується такими нормами права. Відповідно до ст. 41 Конституції України, право власності є непорушним. Кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Стаття 1 Першого протоколу до Конвенціх про захист прав людини та основоположних свобод, забезпечує кожній фізичній або юридичній особі право мирно володіти своїм майном. Згідно з ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Відповідно до частини першої статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно з частинами першої - третьою статті 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. З огляду на встановлені у судовому засіданні обставини справи, суд вбачає, що відповідач [PERSON] , будучи власником 5/6 спірної квартири, фактично користується квартирою у своїх інтересах у повному обсязі, при цьому другий співвласник [PERSON] не може реалізувати своє право на кристування своєю часткою спірної квартири через створені відповідачкою перешкоди, зокрема щодо заміни замків у вхідних дверях їх спільної квартири та недопуску у таку квартиру для проживання. Разом з тим, відповідачка вказує на неможливість спільного проживання з позивачем у спірній квартирі через неприязні відносини між ними, проживання у останній її смі`ї, яка складається з 6 осіб та посилається на можливість матеріальної компенсації за 1/6 частку квартири в порядку ч. 3 ст. 358 ЦК України, відповідно до якої, кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Разом з тим, суд зазначає, що частки позивача та відповідача, як двох співвласників спірного житла, є частками у праві спільної часткової власності спірною квартирою, ці частки є ідеальними та не виділені внатурі. Тому саме на співвласниках, як таких, власність яких зобов`язує, лежить обов`язок щодо спільного володіння та розпорядження таким майном. При цьому яким способом досягти такого порядку це рішення самих співвласників. Зокрема, щодо відшкодування вартості частки одним із співвласників іншому є одним із таких способів, передбачений ст. 358 ЦК України. Однак у даній цивільній справі інший предмет позову, будь-яких зустрічних позовів, зокрема щодо припинення права власності відповідачем щодо позивача не подавався, а відтак судом не розглядається. При цьому, суд зазначає, що наявність неприязних відносин між сторонами, як підстава відмови у вселенні власника у спірну квартиру та наявності у спірній квартирі інших мешканців є недостатньою. При цьому суд зазначає, що до проживаючих у спірній квартирі шести членів сім`ї відповідача, то таке спростовано довідками про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб (а.с. 43, 44, 101), відповідно до яких зареєстрованими у останній є станом на 20.02.2021 три особи, а станом на 04.03.2021 чотири особи, при цьому у таких довідках відсутні будь-які відомості про фактичне проживання без реєстрації інших осіб. Суд зазначає, що відповідачем не надано доказів неможливості вселення позивача у спірну квартиру, не забезпечено явку свідків [PERSON] з [PERSON] , про що було доведено до відома суду у судовому засіданні, при цьому саме сторони у справі зобов`язані надавати докази на підтвердження обставин, як пістави своїх вимог чи заперечень. Разом з тим, у позивача відсутні на праві власності, крім частки у спірній квартирі, будь-яке інше житло, а тимчасове проживання із матір`ю позивача, не є підставою для відмови у вселенні останнього. Згідно ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Одним зі способів захисту права користування майном є припинення дії, яка це право порушує (пункт 3 частини другої статті 16 ЦК України), усунення перешкод у здійсненні права користування майном. Підставою для подання такого позову є вчинення перешкод правомірній реалізації речового права. Цей спосіб захисту може використати не тільки власник майна, але й особа, яка відповідно до закону або договору має право користування ним. Подібні висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 вересня 2019 року в справі № 761/5115/17 (провадження № 14-391цс19). У пункті 33 постанови № 5 від 07.02.2014 р. "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ роз`яснив, що відповідно до положень статей 391, 396 ЦК України позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння . З огляду на встановлене, зважаючи на наявність у позивача права на частку у спірному житлі, за відсутності у відповідача підстав на недопущення останнього у таке, створення відповідачкою перешкод у користуванні спільним з позивачем майном, наявні підстави для задовоелння позову у повному обсязі. Щодо вирішення питання про судові витрати,

Outcome: approved