Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-23 00:00:00

У липні 2017 року представник позивача [PERSON] - [PERSON] звернувся до суду з даним позовом, яким просить визнати недостовірною, поширену 11.04.2017 р. о 13 год. 35 хв. на інтернет ресурсі відповідача з доменним ім'ям [INFO] , інформацію, що стосується позивача [PERSON], наступного змісту: «Надалі, після державної реєстрації права власності на земельні ділянки за громадянами, які їх приватизували, майже одразу 27 земельних ділянок загальною площею 54,0га були відчужені за договорами купівлі - продажу одному громадянину [PERSON]. Всі договори були укладені в один день 10.02.2017р та посвідчені приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу [PERSON] з подальшою реєстрацією права власності за новим власником [PERSON]. Щодо 4-х земельних ділянок з масиву чомусь не були укладені договори купівлі - продажу на час з'ясування даної інформації, однак, на даний час перешкоди у цьому могли бути усунені та [PERSON] міг зосередити у своїх руках увесь масив земельних ділянок. Варто звернути увагу, що [PERSON] уродженець [INFO]. Його брат [PERSON] відомий на Харківщині бізнесмен, який був пов'язаний із народним депутатом України [PERSON] (із публікацій, розміщених у мережі Інтернет за посиланням [INFO]/. До речі, у такий спосіб [PERSON], якому фактично вже належать вищевказані земельні ділянки у Погребищенському районі, реалізовано давню, але "безвідмовну схему" незаконного та навіть злочинного заволодіння земельними ділянками»; зобов'язати відповідача у строк 10 календарних днів з дня набрання рішення законної сили спростувати поширену 11.04.2017 р. о 13 год. 35 хв. на інтернет ресурсі «АНТІКОР» ([INFO]) за посиланням [INFO] шляхом розміщення на сайті ([INFO]) інформації про те, що інформація про [PERSON], а саме: Надалі, після державної реєстрації права власності на земельні ділянки за громадянами, які їх приватизували, майже одразу 27 земельних ділянок загальною площею 54,0га були відчужені за договорами купівлі - продажу одному громадянину [PERSON]. Всі договори були укладені в один день 10.02.2017р та посвідчені приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу [PERSON] з подальшою реєстрацією права власності за новим власником [PERSON]. Щодо 4-х земельних ділянок з масиву чомусь не були укладені договори купівлі - продажу на час з'ясування даної інформації, однак, на даний час перешкоди у цьому могли бути усунені та [PERSON] міг зосередити у своїх руках увесь масив земельних ділянок. Варто звернути увагу, що [PERSON] уродженець [INFO]. Його брат [PERSON] відомий на Харківщині бізнесмен, який був пов'язаний із народним депутатом України [PERSON] (із публікацій, розміщених у мережі Інтернет за посиланням [INFO]/. До речі, у такий спосіб [PERSON], якому фактично вже належать вищевказані земельні ділянки у Погребищенському районі, реалізовано давню, але "безвідмовну схему" незаконного та навіть злочинного заволодіння земельними ділянками» є недостовірною; та стягнути з відповідача судовий збір. В обґрунтування позовних вимог представник позивача посилаються на те, що 11.04.2017 р. о 13 год. 35 хв. відповідач на сторінці інтернет-ресурса [INFO] поширив вказану вище недостовірну інформацію про позивача, яка підлягає спростуванню. Ухвалою суду від 01.08.2017 р. відкрито провадження у спраі. Ухвалою суду від 10.07.2018 р. підготовче засідання розпочато та відкладено. Ухвалою суду від 24.10.2018 р. підготовче засідання проведено та завершено , справа призначена до розгляду по суті. Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, підтримав позовні вимоги вимоги, посилаючись на викладені в позовній заяві обставини (ас. 22). Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності позивача та його представника. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, який про час та місце слухання справи повідомлявся судом належним чином (ас. 15, 16, 28), конверти з відміткою "адресат не розшукано" поверулися до суду без вручення адресату. Проте, відповідно до офіційних відомостей сайту "АНТІКОР", відповідач - Національний антикорупційний портал «АНТІКОР» знаходиться за адресою: м. Київ, бул. Р.Роллана, 7, куди судом направлялись виклики з метою належного повідомлення відповідача , а тому суд в порядку ст. 280 ЦПК України вважає можливим розглянути справу за відсутності представника відповідача. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що 11.04.2017 року на інтернет ресурсі відповідача з доменним ім'ям [INFO] було поширено інформацію наступного змісту: Надалі, після державної реєстрації права власності на земельні ділянки за громадянами, які їх приватизували, майже одразу 27 земельних ділянок загальною площею 54,0га були відчужені за договорами купівлі - продажу одному громадянину [PERSON]. Всі договори були укладені в один день 10.02.2017р та посвідчені приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу [PERSON] з подальшою реєстрацією права власності за новим власником [PERSON]. Щодо 4-х земельних ділянок з масиву чомусь не були укладені договори купівлі - продажу на час з'ясування даної інформації, однак, на даний час перешкоди у цьому могли бути усунені та [PERSON] міг зосередити у своїх руках увесь масив земельних ділянок. Варто звернути увагу, що [PERSON] уродженець [INFO]. Його брат [PERSON] відомий на Харківщині бізнесмен, який був пов'язаний із народним депутатом України [PERSON] (із публікацій, розміщених у мережі Інтернет за посиланням [INFO]/. До речі, у такий спосіб [PERSON], якому фактично вже належать вищевказані земельні ділянки у Погребищенському районі, реалізовано давню, але "безвідмовну схему" незаконного та навіть злочинного заволодіння земельними ділянками» (ас. 8-9). Представник позивача зазначає, що поширена відповідачем інформація на інтернет ресурсі відповдіача є недостовірною, містить відомості про події, які не існували взагалі. Інформація створює негативну соціальну оцінку позивача для оточуючих стосовно його особистості, порушує його право на повагу до честі, гідності та ділової репутації. При вирішенні даного спору суд керується наступним. Відповідно до ст. 3 Конституції України, людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім'ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації (ст. 32 Конституції України). Інформацією є будь-які відомості та/або дані, які можуть бути збережені на матеріальних носіях або відображені в електронному вигляді (ч. 1 ст. 200 ЦК України). Особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством, є: здоров'я, життя; честь, гідність і ділова репутація; ім'я (найменування); авторство; свобода літературної, художньої, наукової і технічної творчості, а також інші блага, які охороняються цивільним законодавством. Відповідно до Конституції України життя і здоров'я людини, її честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються найвищою соціальною цінністю (ст. 201 ЦК України). Частиною 1 ст. 277 ЦК України зазначено, що фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) її сім'ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила інформацію (ч. 4 ст. 277 ЦК України). Фізична особа, особисті немайнові права якої порушено у друкованих або інших засобах масової інформації, має право на відповідь, а також на спростування недостовірної інформації у тому ж засобі масової інформації в порядку, встановленому законом (ч. 6 ст. 277 ЦК України). Фізична особа має право на недоторканність своєї ділової репутації. Фізична особа може звернутися до суду з позовом про захист своєї ділової репутації (ст. 299 ЦК України). Пунктом 15 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» від 27.02.2009 N 1, зазначено, юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право. Під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв'язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі. Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені). Негативною слід вважати інформацію, в якій стверджується про порушення особою, зокрема, норм чинного законодавства, вчинення будь-яких інших дій (наприклад, порушення принципів моралі, загальновизнаних правил співжиття, неетична поведінка в особистому, суспільному чи політичному житті тощо) і яка, на думку позивача, порушує його право на повагу до гідності, честі чи ділової репутації. Спростування поширеної недостовірної інформації повинно здійснюватись незалежно від вини особи, яка її поширила. Вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та з'ясовувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням. Відповідно до частини другої статті 47-1 Закону України «Про інформацію» оціночними судженнями, за винятком образи чи наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, зокрема критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, з огляду на характер використання мовних засобів, зокрема гіпербол, алегорій, сатири. Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості. Таким чином, відповідно до статті 277 ЦК не є предметом судового захисту оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які, будучи вираженням суб'єктивної думки і поглядів відповідача, не можна перевірити на предмет їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів) і спростувати, що відповідає прецедентній судовій практиці Європейського суду з прав людини при тлумаченні положень статті 10 Конвенції. Якщо суб'єктивну думку висловлено в брутальній, принизливій чи непристойній формі, що принижує гідність, честь чи ділову репутацію, на відповідача може бути покладено обов'язок відшкодувати моральну шкоду. (п. 19 Постанови від 27.02.2009 N 1). З матеріалів справи вбачається, що відповідачем була поширена інформація в мережі Інтернет, що стала доступною для користування, перегляду, завантаження тощо усім користувачам, тобто інформація поширена невизначеному колу осіб. Аналізуючи наведену вище інформацію, щодо спростування якої подано позов, суд дійшов висновку, що поширена відповідачем інформація, яка стосується позивача, не відповідає дійсності, зазначені події не існували, поширена інформація є негативною, висловленою в принизливій формі, що принижує гідність, честь чи ділову репутацію позивача. Поширення інформації була доведення до відома значного кола осіб, вона стосується позивача і є недостовірною, такою, що не відповідає дійсності. Поширення відповідачем такої інформації порушує особисті немайнові права позивача. На підставі зазначеного, суд дійшов висновку про обґрунтованість та необхідність задоволення позовних вимог позивача в частині визнання недостовірною та такою, що принижує честь, гідність та ділову репутацію поширену 11.04.2017 відповідачем на інтернет-ресурсі інформацію, що стосується позивача [PERSON], а також зобов'язання відповідача спростувати таку інформацію. Також, суд вважає доведеними в порядку ст. 141 ЦПК України вимоги про стягнення судових витрат, в підтвредження понесення яких представником позивача надано відповідні докази (ас. 6).

Outcome: approved