Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що [INFO] помер його батько [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина, до складу якої входить будинковолодіння, що знаходиться по [ADDRESS], яке станом на 15 квітня 1991 року відносилося до колгоспного двору, в якому на той час проживали і були прописані його батьки [PERSON], який помер [INFO] та [PERSON], яка померла [INFO]. Поряд з тим, зазначив, що рішенням сесії Озерянської сільської ради від 24.12.1993 року його батьку [PERSON] було передано безоплатно в приватну власність земельну ділянку площею 0,72 га., в тому числі присадибної ділянки 0,26 га., для ведення підсобного господарства 0,46 га. За життя батьки у визначеному законом порядку своє право щодо спірного будинковолодіння не оформили та у відповідному органі не зареєстрували, в зв»язку з чим не може оформити свої спадкові права. Так, 23 вересня 2014 року Борщівською державною нотаріальною конторою йому було відмовлено у видачі свідоцтва на право на спадщину за законом після смерті батька через відсутність правовстановлюючих документів на спірне будинковолодіння. А тому, враховуючи відсутність претензій з сторони інших спадкоємців, просив суд визнати за ним право власності на будинковолодіння, розташоване по [ADDRESS], як за спадкоємцем за законом після смерті [PERSON], який помер [INFO] в с. Озеряни Борщівського району Тернопільської області. Сторони в судове засідання не з»явились. Позивач [PERSON], його представник [PERSON] подали до суду заяви, згідно яких розгляд справи просили провести без їх участі, при цьому зазначили, що позов підтримують. Представник відповідача - Озерянської сільської ради в судове засідання не з'явився. Від сільського голови до суду надійшла письмова заява, в якій просив справу слухати у відсутності представника відповідача, зазначивши, що відповідач позов визнає. Треті особи [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з"явилися. За таких обставин, дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Як встановлено судом, [PERSON] помер [INFO] в с.Озеряни Борщівського району Тернопільської області що сторонами не оспорювалось, крім того, стверджено свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданого [INFO] Озерянською сільською радою Борщівського району Тернопільської області. Також встановлено, що після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, до складу якої входить будинковолодіння, з надвірними спорудами, по [ADDRESS], яке останній заповів своїй дочці [PERSON]. Вказані обставини, в ході судового розгляду, були стверджені довідками Озерянської сільської ради № 270 від 26.03.2014р., № 298 від 02.04.2014р., № 1021 від 10.10.2013р., заповітом від 30 вересня 2010 року, посвідченого секретарем Озерянської сільської ради Борщівського району Тернопільської області. Поряд з тим, встановлено, що вказане будинковолодіння, відносилося до колгоспного двору, і станом на 15 квітня 1991 року (тобто на момент набрання законної сили Законом України "Про власність") в ньому проживали і були прописані: [PERSON], та його дружина [PERSON], яка померла [INFO], що стверджено копіями особового рахунку з погосподарських книг Озерянської сільської ради за №795 на ім"я [PERSON], довідкою виконавчого комітету Озерянської сільської ради №1021 від 10.10.2013 року. Відповідно до норм статтей 120, 123 Цивільного Кодексу (в редакції 1963 р.) майно колгоспного двору належало його членам на праві спільної власності, розмір долі члена двору встановлювався виходячи з рівності долей всіх членів двору. Відповідно до п.6 а) постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.1995 року "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включаються перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба). А отже, [PERSON] та його дружина [PERSON] на відповідній правовій основі набули право на колгоспний двір, який був розміщений по [ADDRESS], проте, за життя у визначеному законом порядку своє право власності на вказаний нерухомий об"єкт не оформили та у відповідному органі не зареєстрували. Відповідно до рішення сесії 14 скликання Озерянської сільської ради від 24 грудня 1993 року, [PERSON] отримав у приватну власність земельну ділянку загальною площею 0, 72 га, з них: присадибна ділянка - 0, 26 га, для ведення підсобного господарства - 0.46 га. Відповідно до ст. ст. 1216-1218 Цивільного Кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є єдиним спадкоємцем щодо майна померлого [INFO] [PERSON], після смерті якого заявив про свої спадкові права, фактично вступив в управління спадковим майном - будинковолодінням, з надвірними спорудами, по [ADDRESS], щодо якого відсутні правовстановлюючі документи. Також встановлено, що інші особи щодо своїх прав на майно померлого не заявляли, від прийняття спадщини відмовились. Вказані обставини, сторонами не оспорювалися, крім того, були стверджені повідомленням державного нотаріуса Борщівської державної нотаріальнї контори № 1456/02-14 від 23.09.2014 року, матеріалами спадкової справи № 181/2014 відкритої щодо майна померлого [PERSON] Згідно характеристики будинку, господарських будівель та споруд від 07 квітня 2014 року, виготовленої Борщівським БТІ, інвентаризаційна вартість будинковолодіння по [ADDRESS] становить 97267 грн. Аналізуючи всі досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи те, що відповідачем позов визнано, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими, підставними, ґрунтуються на вимогах закону, а тому, підлягають задоволенню в повному об'ємі. Виходячи з наведеного, на підставі ст.ст. 1216-1218 ЦК України,

Outcome: approved