Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з вищевказаним позовом. Позовні вимоги мотивовані тим, що [PERSON] є власником 7/25 частки житлового домоволодіння, що знаходиться за адресою: вул. Агатангела Кримського, 14 у м. Вінниця, з яких ? набута на підставі договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу [PERSON] 17.05.2003 року за реєстром № 508, 3/100 частки на підставі договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу [PERSON] 18.05.2003 року за реєстром № 427, зареєстрованих КП «ВООБТІ» 29.05.2003 року в реєстровій книзі за реєстровим № 123 під реєстровим № 1809. Решта часток житлового будинку належать [PERSON] у розмірі 11/50, [PERSON] у розмірі ? частки. Право власності на землю, на якій знаходиться частка житлового будинку [PERSON] оформлена державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯЗ № 333012 в розмірі 0,0250 га та договором купівлі продажу земельної не сільськогосподарського призначення від 23.05.2012 року площею 108 кв.м., посвідченого приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим № 2436 та внесеним в державний реєстр 05.06.2012 року за № 674. Даний позов мотивований наявним спором між [PERSON] та [PERSON] з приводу володіння та користування горищем, визначеним у плані будинку поверх ІІ, літера «А». [PERSON] проводяться будівельні роботи з реконструкції житлового будинку за адресою вул. Агатангела Кримського , 14 м. Вінниця. Листом від 29.06.2016 року № МА-47077/5-058 Департамент архітектури, містобудування та кадастру запропонував [PERSON] звернутися до Інспекції Департаменту архітектури і будівництва України у Вінницькій області стосовно проведення перевірки щодо законності виконання будівельних робіт з реконструкції вказаного вище обєкту, оскільки співвласник [PERSON] чинить перешкоди у повноцінному користуванні власним майном [PERSON] внаслідок проведення зазначених вище робіт. Департмент ДАБІ України у Вінницькій області листом від 24.06.2016 року № 27-М-339-2 повідомив позивача, що співвласник частини житлового будинку [PERSON] виконує роботи з реконструкції індивідуального житлового будинку, будівельні роботи виконуються з відхиленням від будівельного паспорту, виданого Департаментом архітектури, містобудування та кадастру Вінницької міської ради, чим порушила ст. 27 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності» у звязку з чим, Департаментом вживаються заходи щодо притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності. Актом № 742-ПП перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 29.06.2016 року складеного головним інспектором Департаменту ДАБІ у Вінницькій області встановлено наступне «…в ході обстеження обєкта будівництва загалом було встановлено, що вищевказаного будівельного паспорта (ескізу намірів забудови план на відмітці +3,000) передбачена реконструкція мансардного поверху в межах осей А-Б (14,310 м.) та 1-2 (8,180 м.) однак [PERSON] виконує роботи мурування стін в горищному приміщенні за межами ОСІ А, у звязку з чим збільшена площа реконструкції, яка не передбачена даним ескізом. Виходячи з вищевикладеного, будівельні роботи виконуються з відхиленням від будівельного паспорта, що є порушенням ст. 27 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності.» Позивач зазначає, що оскільки учасники спільної часткової власності мають рівні права стосовно спільного майна пропорційно своїй частці в ньому, суд, здійснюючи поділ майна в натурі (виділ частки), повинен передати співвласнику частки жилого будинку та нежилих будівель, яка відповідає розміру й вартості його частки, якщо це можливо без завдання неспівмірної шкоди господарського призначення будівлі. У звязку з вищевикладеним позивач згідно уточнених позовних вимог просила припинити право спільної часткової власності у домоволодінні по вул. Агатангела Кримського, 14 у м. Вінниці між [PERSON], [PERSON], [PERSON]; виділити в натурі [PERSON] належну їй на праві приватної власності частку в розмірі 19/100 житлового будинку з прибудовами, господарськими будівлями та спорудами, до складу якої входять в житловому будинку літ. «А»: коридор 3-2, санвузол 3-3, кухня 3-4, кімнати 3-5, 3-6, комори 3-7, 3-8, загальною площею 51,7 кв.м., в тому числі житловою 31,7 кв.м., в тому числі оглядова яма літ. «о/3», погріб літ. «п/3»; виділити в натурі [PERSON] частину горища, яке розташоване над відповідною частиною житлового будинку «А» з прибудовами (над забудовою коридору 3-2, санвузла 3-3, кухні 3-4, житлової кімнати 3-5, житлової кімнати 3-6, комори 3-7 та комори 3-8), розташованого за адресою: м. Вінниця, вул. Агатангела Кримського, 14, також просила вирішити питання про розподіл витрат на сплату судового збору за подання позову, судового збору в сумі 275,61 грн. за заявою про призначення судової експертизи, та відшкодування витрат на послуги адвоката в сумі 7000,00 грн. крім того просила відшкодувати витрати за проведення експертизи в сумі 7000,00 грн. Представники [PERSON] [PERSON] [PERSON], [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримали з підстав викладених у позовній заяві. Представник [PERSON] [PERSON] позовні вимоги визнала частково, надавши суду заперечення, а саме просила виділити в натурі [PERSON] частку в розмірі 19/100 та стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] грошову компенсацію за зменшення частки в житловому будинку в розмірі 12904,50 грн. на користь [PERSON] грошову компенсацію за зменшення частки в житловому будинку в розмірі 3480,31 грн. В задоволенні позовної вимоги щодо припинення права спільної часткової власності у домоволодінні по вул. А. Кримського, 14 між [PERSON], [PERSON] та [PERSON] просила відмовити. [PERSON] в судове засідання не зявився, хоча належним чином повідомлявся про час та місце судового розгляду, в звязку з чим суд розглянув справу у його відсутність. Заслухавши представників сторін, вивчивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає за необхідне задовольнити позов частково. Судом встановлено, що відповідно до заключення КП "ВМБТІ" згідно розрахунку ідеальних часток проведеному із фактичних, що належать до реальних частин, належить: [PERSON] - 16/25 частки житлового будинку з прибудовами, господарськими будівлями та спорудами, до складу якої входять в житловому будинку літ. "А": гараж І, веранда ІІ, коридори 2-1, 2-5, кімнати 2-2, 2-9, 2-10, 2-11, санвузли 2-3, 2-8, кіхня 2-4, котельня 2-6, комора 2-7, гардероб 2-12 загальною площею 215,7 кв.м., в тому числі житловою - 80,0 кв.м., сарай літ. "О", погріба літ. "п/А", "п/А2", літня кухня літ. "П", оглядова яма літ "я/А2". [PERSON] - 17/100 частки житлового будинку з прибудовами, господарськими будівлями та спорудами, до складу якої входять в житловому будинку літ. "А": коридори 1-1, 1-7, кухня 1-2, санвузол 1-3, кімнати 1-4, 1-5, 1-6 загальною площею 66,4 кв.м., в тому числі житловою - 44,7 кв.м., сараї літ "В", "в1", "в", гаражі літ. "В1", убиральня літ. "Д", погріб літ. "п/в". [PERSON] - 19/100 частки житлового будинку з прибудовами, господарськими будівлями та спорудами, до складу якої входять в житловому будинку літ. "А": коридор 3-2, санвузол 3-3, кухня, 3-4, кімнати 3-5, 3-6, комори 3-7, 3-8 загальною площею 51,7 кв.м., в тому числі житловою - 31,7 кв.м., оглядова яма літ. "о/З", погріб літ. "п/З3". Право власності на землю, на якій знаходиться частка житлового будинку [PERSON] оформлена державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯЗ № 333012 в розмірі 0,0250 га та договором купівлі продажу земельної не сільськогосподарського призначення від 23.05.2012 року площею 108 кв.м., посвідченого приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим № 2436 та внесеним в державний реєстр 05.06.2012 року за № 674. Зміст права власності, яке полягає в праві володіння, користування та розпорядження своїм майном визначено у ст. 317 ЦК України. Стаття 321 ЦК закріплює конституційний принцип непорушності права власності, передбачений ст.41 Конституції. Він означає, що право власності є недоторканим, власник може бути позбавлений або обмежений у його здійсненні лише відповідно і в порядку, встановлених законом. Поняття спільної часткової власності викладено в ч. 1 ст. 356 ЦК як власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності. Отже, право спільної часткової власності це право двох або більше осіб за своїм розсудом володіти, користуватися і розпоряджатися належним їм у певних частках майном, яке складає єдине ціле. Кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно в цілому. Ці частки є ідеальними й визначаються відповідними відсотками від цілого чи в дробному виразі. Відповідно до ст. 358 ЦК право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці в праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Якщо договір між співвласниками про порядок володіння та користування спільним майном відповідно до їхніх часток у праві спільної часткової власності посвідчений нотаріально, він є обовязковим і для особи, яка придбає згодом частку в праві спільної часткової власності на це майно. Виходячи з аналізу зазначеної правової норми слід дійти висновку, що ця норма регулює саме порядок здійснення права часткової власності, тобто порядок користування спільною частковою власністю без її поділу в натурі, наслідком якого є припинення права спільної часткової власності. Відтак домовленість співвласників про порядок володіння і користування майном, що є їхньої спільною частковою власністю, оформлена нотаріально посвідченим договором, є обовязковою для майбутніх співвласників при здійсненні ними правомочностей володіння й користування спільним майном. Що стосується існуючої в співвласника правомочності розпорядження спільним майном, то вони передбачені в стст. 364, 367 ЦК як способи реалізації цієї правомочності, при здійсненні якої передбачена ч. 4 ст. 358 ЦК умова не є обовязковою. Так, відповідно до ч. 1 ст. 364 ЦК співвласник має право на виділ у натурі частки з майна, що є в спільній частковій власності. У відповідності до частини 4\~статті 120 Земельного кодексу України\~у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди. Висновком судової будівельно - технічної експертизи № ОС-265 від 25.04.2017 року запропоновано варіант виділу в натурі [PERSON] 7/25 часток житлового будинку з прибудовами, господарськими будівлями та спорудами, що розташовується по вул. Агатангела Кримського, 14 в м. Вінниці, Вінницької області, наближений до ідеальних часток, з визначенням грошової компенсації одній із сторін за відхилення від ідеальної частки, наданий у дослідній частині висновку та наведений у додатку 11. Варіант розподілу горища в натурі шляхом виділення [PERSON] частини горища, яке розташоване над відповідною частиною житлового будинку «А» з прибудовами (під забудовою коридору 3-2, санвузла 3-3, кухні 3-4, житлової кімнати 3-5, житлової кімнати 3-6, комори 3-7 та комори 3-8), розташованого за адресою: м. Вінниця, вул. Агатангела Кримського, 14, наданий у дослідній частині висновку та наведений у додатку 12. Відповідно до висновку експерта вартість цілого домоволодіння становить 1633481,00 грн. Вартість 1/100 розраховується за формулою 1633481,00 : 100 = 16334,81 грн. вартість яку позивач має сплатити відповідачам. Суд бере до уваги позицію представника відповідача [PERSON] [PERSON], що розподіл грошової компенсації між відповідачами має відбуватися пропорційно розміру їхніх часток. Відповідачам спільно належать 81/100 частки. У якій частка [PERSON] становить 64/81 = 0,79, а частка [PERSON] становить 17/81 = 0,21. Для визначення грошової компенсації, яка має бути сплачена на користь [PERSON], вартість 1/100 частки будинку, тобто 16334,81 грн. х 0,79 = 12904,50 грн. Для визначення грошової компенсації, яка має бути сплачена на користь [PERSON], вартість 1/100 частки будинку, тобто 16334,81 грн. х 0,21 = 3480,31 грн. Згідно ч. 2 ст. 364 ЦК України, якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (ч.2 ст.183 цього кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання (ч. 2 ст. 364 ЦК України). Таким чином, у разі виділу співвласник отримує свою частку у майні в натурі і вибуває зі складу учасників спільної власності. За всіма іншими співвласниками спільна власність при виділі частки зберігається. На відміну від виділу, за якого право власності припиняється лише для того співвласника, частка якого виділяється із спільної власності у разі поділу (ст. 367 ЦК України) спільна часткова власність припиняється для всіх її учасників. У ч. 2 ст. 364 ЦК України передбачено, що виділ в натурі частини неподільної речі є юридично неможливим. Неподільною є річ, яку не можна поділити без втрати її цільового призначення (ч. 2 ст. 183 ЦК України). Річ, яку можна поділити без втрати її цільового призначення, є подільною (ч. 1 ст. 183). Виходячи з аналізу змісту норм ст. ст. 183, 358, 364, 379, 380, 382 ЦК України слід дійти висновку, що виділ часток (поділ) жилого будинку, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру) або у разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності. Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників з урахуванням конкретних обставин поділ (виділ) може бути проведений зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилась. Відтак визначальним для виділу частки або поділу будинку в натурі, який перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування будинком, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників (правова позиція у справі № 6-12цс13). Відповідно до п. 7 Постанови Пленуму ВСУ № 7 від 04.10.1991 року, в спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності. Якщо виділ технічно можливий, але з відхиленням від розміру часток кожного власника, суд з врахуванням конкретних обставин може провести його зі зміною у зв'язку з цим стосовно до ст. 119 ЦК ідеальних часток і присудженням грошової компенсації учаснику спільної власності, частка якого зменшилась. Кожен учасник права спільної часткової власності має суб'єктивне цивільне право на виділ своєї частки. Юридичне значення виділу полягає в тому, що учасник отримує у натурі певне майно, яке відповідає його частці, а у разі неможливості\~компенсацію за нього, у власність. При цьому право спільної власності щодо суб'єкта, який виділив свою частку у натурі, припиняється. Якщо з учасників спільної часткової власності після здійснення виділу залишився тільки один суб'єкт, право спільної власності припиняється взагалі. Проте якщо після виділу суб'єктів-співвласників залишилося хоча б двоє, право спільної часткової власності продовжує існувати\~з перерозподіленими частками та, як правило, з видозміненим складом майна, яке перебуває у спільній частковій власності. Відповідно до розяснень п. 6\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.1991 року № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право власності громадян на жилий будинок», при неможливості виділу частки будинку в натурі або встановлення порядку користування ним, власнику, що виділяється, за його згодою присуджується грошова компенсація. Розмір грошової компенсації визначається за угодою сторін, а при відсутності такої угоди\~судом за дійсною вартістю будинку на час розгляду справи. Виходячи із системного аналізу\~ст. 364 ЦК України, а також положень ст.ст.\~358, 361 ЦК України\~право співвласника на виділ частки з спільного майна шляхом отримання грошової компенсації вартості частки в майні не може бути обмежене іншими співвласниками і такому праву співвласника, що виділяється, кореспондується обовязок інших співвласників сплатити грошову компенсацію частки, розмір якої визначається з дійсної вартості майна під час розгляду справи судом. При цьому, зазначеною нормою передбачено, що обовязковою умовою призначення грошової компенсації є лише згода співвласника, який заявив вимоги про виділ частки, і не передбачається обовязковість згоди інших співвласників на такий виділ та не ставиться право співвласника на виділ у залежність від згоди інших співвласників і мотивів, з яких власник має намір реалізувати своє право на виділ. Згідно із ст.ст.\~11, 58, 60 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Доказування не може грунтуватись на припущеннях. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Тому суд, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, приходить до висновку, що позовні вимоги позивача [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про припинення спільної часткової власності у домоволодінні та виділ частки майна в натурі підлягають задоволенню а саме: припинити право спільної часткової власності у домоволодінні по вул. Агатангела Кримського, 14 у м. Вінниці між [PERSON], [PERSON], [PERSON]; виділити в натурі [PERSON] належну їй на праві приватної власності частку в розмірі 19/100 житлового будинку з прибудовами, господарськими будівлями та спорудами, до складу якої входять в житловому будинку літ. «А»: коридор 3-2, санвузол 3-3, кухня 3-4, кімнати 3-5, 3-6, комори 3-7, 3-8, загальною площею 51,7 кв.м., в тому числі житловою 31,7 кв.м., в тому числі оглядова яма літ. «о/3», погріб літ. «п/3»; виділити в натурі [PERSON] частину горища, яке розташоване над відповідною частиною житлового будинку «А» з прибудовами (над забудовою коридору 3-2, санвузла 3-3, кухні 3-4, житлової кімнати 3-5, житлової кімнати 3-6, комори 3-7 та комори 3-8) розташованого за адресою: м. Вінниця, вул. Агатангела Кримського, 14; стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] грошову компенсацію за зменшення частки в житловому будинку в розмірі 12904,50 грн.; стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] грошову компенсацію за зменшення частки в житловому будинку в розмірі 3480,31 грн. Відповідно до положень ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Адвокат [PERSON] [PERSON], яка в свою чергу є представником [PERSON], в судовому засіданні просила стягнути з відповідачів понесені судові витрати на правову допомогу, понесені [PERSON] Відповідно до акту № 1 здачі приймання робіт від 18.09.2017 року, за виконану роботу замовник перераховує виконавцю 7000,00 грн. На підтвердження понесених витрат на оплату правової допомоги в матеріалах справи міститься прибутковий касовий ордер № 2 від 07.07.2016 року, згідно якого [PERSON] здійснила сплату 7000,00 грн. на правову допомогу згідно договору від 07.07.2016 року. Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу. Разом із тим, граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлений Законом України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах». Витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо повязаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Європейським судом з прав людини висловлена правова позиція, згідно з якою при розгляді питань компенсації витрат, понесених сторонами на отримання ними юридичної допомоги (в тому числі й під час розгляду їх справ в національних судах) задоволенню судом підлягають лише ті вимоги, по яким доведено, що витрати заявника були фактичними, неминучими, необхідними, а їх розмір розумним та обґрунтованим (остаточне рішення Європейського суду з прав людини від 10 січня 2010 року, №33210/07 і 41866/08) та «Гуриненко проти України» (рішення Європейського суду з прав людини від 18 лютого 2010 року, №37246/04). Матеріалами справи підтверджено, що адвокат [PERSON] [PERSON] брала участь у судових засіданнях, що відбулися 18.08.2016 року, 06.09.2016 року, 19.05.2017 року, 08.06.2017 року, 28.07.2017 року, 11.08.2017 року, 05.09.2017 року, 20.11.2017 року загальна тривалість яких становить біля 3 год. Суд, виходячи із суті спору та зважаючи на складність цієї справи, тривалий час розгляду, вважає, що заявником не обґрунтовано зазначений затрачений час на надання цих послуг і їх об'єм, а тому визначена представником відповідачів сума витрат на правову допомогу є дещо завищеною. Відтак, ураховуючи засади виваженості, розумності та справедливості, суд приходить до висновку до часткового задоволення про стягнення судових витрат в рівних частках з [PERSON], [PERSON] на користь [PERSON] 2000,00 грн. Також суд вважає стягнути з відповідачів в рівних частках витрати по оплаті судового збору на користь позивача у сумі 2414,63 та витрати за проведення судово будівельно технічної експертизи в сумі 7000,00 грн. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved