Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-10 00:00:00

ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк» звернулося до Вінницького районного суду вінницької області з позовом до [PERSON], за участю третьої особи: [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги мотивовані тим, що 14.12.2007 року між ЗАТ "Перший Український Міжнародний Банк" правонаступником якого є ПАТ "Перший український міжнародний банк" та [PERSON] був укладений кредитний договір № 5878720, згідно умов якого позивач зобов'язався надати [PERSON] кредит у розмірі 909 000,00 грн., а позичальник в свою чергу зобов'язалася використати кредит за цільовим призначенням, сплатити проценти за користування кредитом та повернути банку кредит частинами в розмірах, в порядку та в строки, визначені кредитним договором. З метою забезпечення виконання зобов'язань позичальника за кредитним договором між ЗАТ "Перший український міжнародний банк" правонаступником якого є ПАТ "Перший український міжнародний банк" та [PERSON] був укладений договір поруки № 5879389 від 14.12.2007 року. Позивач належним чином виконав свої зобов'язання за кредитним договором, відкривши [PERSON] позичковий рахунок та надавши їй грошові кошти, обумовлені кредитним договором. Однак [PERSON] систематично не виконує свої зобов'язання щодо своєчасної сплати основної суми кредиту та процентів за користування кредитними коштами. Відповідно до п. 1.2 ст.1,2 договору поруки, укладеного між позивачем та [PERSON], остання відповідає перед позивачем за виконання зобов'язань [PERSON] в повному обсязі, включаючи сплату основного боргу, процентів, комісій, неустойки. У зв'язку з невиконанням позичальником своїх зобов'язань за кредитним договором, станом на 16.01.2014 року заборгованість позичальника перед позивачем з основної суми кредиту, процентів за користування кредитом, пені за порушення строків повернення кредиту і сплати процентів за користування ним становить 1 567 824,50 грн., з яких: 545 347,31 грн. - основна сума кредиту; 5 498,72 грн. - сума нарахованих та несплачених процентів за користування кредитом; 342 018,64 грн. - прострочена заборгованість по сплаті основної суми кредиту; 677 959,83 грн. - прострочена заборгованість по сплаті процентів за користування кредитними коштами. Позивач просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №5878720 від 14.12.2007 року в сумі 1 567 824,50 грн., а також судові витрати. В судовому засіданні представник позивача надав суду уточнену позовну заяву (а.с.46-48), згідно якої просив стягнути із відповідача заборгованість за кредитним договором станом на 17.03.2014 року в сумі 1 588 444,70 грн., з яких: 884 365,95 грн.- заборгованість за сумою кредиту; 704 078,75 грн. - сума нарахованих та несплачених процентів за користування кредитом, а також судові витрати. В судове засідання представник позивача не з'явився, однак подав через канцелярію суду заяву, згідно якої позов підтримує, просить його задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Справу просить розглянути справу у відсутність представника позивача. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася по невідомій суду причині, хоча була належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення. Про причини неявки суд не повідомила, заяв та клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явилася, по невідомій суду причині, хоча була належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення. Про причини неявки суд не повідомила, заяв та клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Суд вважає, що відповідач належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі згоди позивача суд ухвалює провести розгляд справи у відсутність відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що 14.12.2007 року між ЗАТ "Перший Український Міжнародний Банк" правонаступником якого є ПАТ "Перший український міжнародний банк" та [PERSON] було укладено кредитний договір № 5878720, згідно умов якого позивач зобов'язався надати [PERSON] кредит у розмірі 909 000,00 грн., а позичальник в свою чергу зобов'язалася використати його за цільовим призначенням, сплатити проценти за користування кредитом та повернути кредит банку в порядку та у строки, обумовлені цим договором (а.с.5-15). Згідно п. 1.4. кредитного договору, кредит надається позичальникові строком до 14.12.2022 року. Протягом цього часу позичальник зобов'язаний здійснювати повернення кредиту частинами в розмірах, в порядку та в строки, визначені цим договором. У відповідності до п. 1.5. даного договору забезпеченням виконання зобов'язань позичальника є іпотека об'єкту нерухомості, який належить позичальнику на праві власності, та/або інше забезпечення за домовленість сторін та/або в силу закону, у тому числі забезпечення у формі поруки чи майнової поруки, яке надається банку відповідно до договорів, укладення яких передбачено цим договором. Відповідно до п. 3.1.3. кредитного договору проценти за користування кредитом повинні сплачуватися позичальником в строки, передбачені Графіком повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом, закріпленим в Додатку №1, який є невід'ємною частиною цього договору. Пункт 5.2 Кредитного договору встановлює, що у разі порушення Відповідачем зобов'язань з повернення кредиту та/або сплати процентів за користування кредитом, Відповідач зобов'язаний сплатити на користь Позивача пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у відповідний період, від суми прострочених виконанням зобов'язань за кожен день прострочення. Згідно п. 5.5. Кредитного договору за кожен випадок порушення Позичальником обов'язків, передбачених п.п. 4.3.2. - 4.3.6. Кредитного договору, Позичальник зобов'язаний сплатити на користь Банку штраф у розмірі 1 % від суми одержаного кредиту. Судом встановлено, що з метою забезпечення зобов'язання [PERSON] за кредитним договором №5878720 від 14.12.2007 року, між ЗАТ "Перший український міжнародний банк" правонаступником якого є ПАТ "Перший український міжнародний банк" та [PERSON] укладено договір поруки № 5879389 від 14.12.2007 року, згідно п. 1.2 якого поручитель відповідає перед кредитором за виконання зобов'язання боржником в повному обсязі. Поручитель відповідає в тому ж обсязі, що й Боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, комісій, неустойки. Пунктом 1.3 даного договору, судом встановлено, що у разі порушення боржником зобов'язання, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, що означає право кредитора вимагати виконання зобов'язання в повному обсязі як від боржника і поручителя разом, так і від кожного з них окремо. Позивач виконав свої зобов'язання за кредитним договором №5878720 від 14.12.2007 року, надавши [PERSON] кредит у розмірі 909 000,00 грн., що підтверджується меморіальним ордером №380526184 від 14.12.2007 року (а.с.20). Однак, [PERSON] взятих на себе за договором зобов'язань, зокрема, встановлених п. 1.1,1.3., 3.1,3.2 кредитного договору щодо повернення основної суми кредиту, сплати процентів за користуванням кредиту не виконала, внаслідок чого, згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором №5878720 від 14.12.2007 року, виникла заборгованість, яка станом на 17.03.2014 року становить 1 588 444,70 грн., з яких: 884 365,95 грн.- заборгованість за сумою кредиту; 704 078,75 грн. - сума нарахованих та несплачених процентів за користування кредитом. Між сторонами виникли правовідносини в сфері договірних зобов'язань, що регулюються відповідними нормами Цивільного кодексу України. Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно з ст. ст. 525, 526, 530, 536, 543 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання то воно підлягає виконанню у цей строк. За користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. У разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-якого з них окремо. Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У відповідності до ч.1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; сплата неустойки. Згідно ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до положень ч. 1,2 ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом; особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання; відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно положень ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти; до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено параграфом 2 і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 ЦК України. Відповідно до змісту ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом; розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч.1 ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку; поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Правові наслідки порушення зобов'язання, забезпеченого порукою, передбачені ст. 554 ЦК України. Згідно зі ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя; поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. У разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо (ч.1 ст. 543 ЦК України). Суд, враховуючи те, що позичальник не виконала взяті на себе зобов'язання за кредитним договором, у зв'язку з цим утворилась заборгованість, а також враховуючи, що відповідач виступила поручителем позичальника та взяла на себе зобов'язання відповідати перед кредитором за виконання зобов'язання боржником в повному обсязі, однак не виконує взятих на себе зобов'язань, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню повністю. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідача слід стягнути на користь позивача 3654 грн. 00 коп. судового збору.

Outcome: approved