Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-14 00:00:00

\~2.03.2018\~р. [PERSON] звернулася до суду з позовом до\~ [PERSON] відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головне територіальне управління юстиції у Запорізькій області , державного підприємства « СЕТАМ» , треті особи [PERSON], ПАТ КБ « ПриватБанк» , суб»єкт оціночної діяльності « ФОП [PERSON]» , про: визнання недійсними електронних торгів від 22.12. 2018 р. з реалізації квартири за адресою : [ADDRESS], оформлені протоколом проведення електронних торгів № 305264 від 22.12.2018 року, виданим ДП « СЕТАМ», та актом державного виконавця Олександрівського ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області від 10.01.2018 р.; визнання недійсним та скасування свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів серія та номер 146, видане 23.01.2018 року, на ім.»я [PERSON] на квартиру за адресою : [ADDRESS], запис в реєстрі під номер 24244447, вчинений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу [PERSON] ; виключення з реєстру прав власності\~ на нерухоме майно запис № 24344447 від 23.01.2018 року про реєстрацію права власності [PERSON] на квартиру за адресою : [ADDRESS]. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 25 грудня 2007 року між нею та ЗАТ КБ «ПриватБанк» був укладений кредитний договір № ZPJ0GK0000000101, згідно якого ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» зобовязався надати [PERSON] кредит у розмірі 29\~018,00 доларів США на термін до 25.12.2012 р., а [PERSON] зобовязалася повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. 25 грудня 2017 року між нею та ЗАТ КБ «ПриватБанк» також був укладений договір іпотеки б/н, зареєстрований приватним нотаріусом Запорізького\~ міського нотаріального округу [PERSON]\~, за яким вона передала в іпотеку належну їй на праві власності квартиру [ADDRESS], заставною вартістю 204525,00 грн. Рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 29 вересня 2016 року, ухваленого по справі № 331/8364/15-ц (провадження № 2/331/186/2016), стягнуто з [PERSON] на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» заборгованість за кредитним договором № ZPJ0GK0000000101 від 25.12.2007 року у розмірі 21\~449,45 доларів США, що за курсом 21,98 відповідно до службового розпорядження НБУ від 03.09.2015 р. складає 471\~459,02 грн. Стягнуто з [PERSON] на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК»\~ судовий збір у сумі 7\~071,89 грн. 09 лютого 2017 року Жовтневим районним судом м. Запоріжжя на виконання рішення суд від 29 вересня 2016 року було видано виконавчий лист № 331/8364/15-ц, який в подальшому \~було передано на виконання до [PERSON] ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області. 20 квітня 2017 року постановою державного виконавця Олександрівського ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області було накладено арешт на все майно [PERSON], в тому числі і квартиру [ADDRESS]. В процесі проведення виконавчих дій державним виконавцем Олександрівського ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області відповідно до ст.. 61 Закону України «Про виконавче провадження» було передано арештоване майно: квартиру [ADDRESS] для реалізації до ДП «СЕТАМ». 22 грудня 2017 року ДП «Сетам» було проведено електронні торги з реалізації арештованого майна - № 20 в будинку № 25 по вулиці Глісерній в м. Запоріжжі та складено протокол про проведення електронних торгів № 305264 від 01.11.2016р., згідно якого переможцем визнано [PERSON], який придбав зазначену квартиру. Посилаючись на ст..ст. 203, 204, 215 ЦК України, вважає, що публічні торги, проведені ДП «СЕТАМ» 01 листопада 2016 року щодо продажу № 20 в будинку № 25 по вулиці Глісерній в м. Запоріжжі, які оформлені протоколом про проведені електронні торги № 305264 від 22.12.2017р., згідно яким переможцем визнано [PERSON], належить визнати недійсними, оскільки вона не отримувала: постанову державного виконавця про відкриття виконавчого провадження; постанову про арешт майна та його опис; акту про реалізацію предмета іпотеки; звіту про оцінку майна; протоколу про проведення електронних торгів. Вважає, що внаслідок не отримання від державного виконавця вищенаведених документів порушено її право на оскарження дій державного виконавця, що призвело до незаконного примусового продажу 22.12.2017р. ДП «СЕТАМ» на електронних торгах належного їй майна: квартири [ADDRESS]. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала та просила суд його задовольнити, посилаючись на його законність та обґрунтованість. Представник відповідача [PERSON] ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області [PERSON] у судовому засіданні проти позову заперечувала з підстав, зазначених по тексту відзиву на позовну заяву та просила суд у задоволенні позову відмовити. Представник відповідача ДП «СЕТАМ» у судове засідання не зявився, проте в наявному в матеріалах справи відзиву на позовну заяву [PERSON] міститься вимога про розгляд справи за відсутності представника ДП «СЕТАМ» (т. 1, а.с. 136-141) Представник третьої особи [PERSON] [PERSON], у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував, підтримав позиції [PERSON] ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області та ДП «СЕТАМ», викладені у їх відзивах. Третя особа [PERSON], субєкт оціночної діяльності ФОП [PERSON] та представник третьої особи АТ КБ «ПриватБанк», кожен в окремості, у судове засідання не зявилися, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, причини своєї неявки суду не повідомили. Заяв або клопотань, які б перешкоджали розгляду справи від них до суду не надходило. Ухвалою суду від 22 лютого 2018 року зазначену справу прийнято та відкрито провадження. Вирішено проводити розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. (т. 1, а.с. 77-78) Ухвалою суду від 21 травня 2018 року заява [PERSON] задоволена. Накладено арешт на квартиру [ADDRESS], право власності на яку зареєстровано за [PERSON] (адреса : 69002, [ADDRESS], ІПН: [NUMBER]), до набрання рішенням законної сили. (т. 1, а.с. 235-237) Ухвалою суду від 24 травня 2018 року підготовче провадження по зазначеній справі відкладено та продовжено строк проведення підготовчого провадження до 14 червня 2018 року. (т. 1, а.с. 241-242) Ухвалою суду від 14 червня 2018 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті. (т. 2, а.с. 15-16) Ухвалою суду від 06 липня 2018 року заява [PERSON] задоволена. Накладено арешт на квартиру [ADDRESS], право власності на яку зареєстровано за [PERSON] (адреса : 69002, [ADDRESS], ІПН: 34300208262, паспорт серії СЮ 164444, виданий 12.01.2010р. Веселівським РВ ГУМВС України в Запорізькій області), до набрання рішенням законної сили. (т. 2, а.с. 28-31) Ухвалою суду від 01 серпня 2018 року залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору [PERSON] ( [ADDRESS]). (т. 2, а.с. 56-57) Суд, вивчивши матеріали справи, взявши до уваги пояснення представників позивача та відповідача [PERSON] ВДВС м. Запоріжжя м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області, взявши до уваги письмові відзиви відповідачів, пояснення представника третьої особи, приходить до наступного. Частиною 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 р. №2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції"\~роз'яснено, що відповідно до статей\~55,\~124 Конституції України\~та\~статті 3 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. У п.33 рішення ЄСПЛ від 19.02.2009 року у справі "Христов проти України" суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч.1 ст.6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав. Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У справі Bellet v. France Суд зазначив, що "стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права". Правилами ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно зі\~ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Відповідно до вимог\~ст.. 77 ЦПК України\~належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до ч. 5, 6, 7\~ст. 81 ЦПК України\~докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обовязків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Із змісту вказаної норми права вбачається, що відомості про факти, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи, повинні бути одержані із зазначених у законі джерел і передбаченими у законі способами. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що 25 грудня 2007 року між [PERSON] та ЗАТ КБ «ПриватБанк» був укладений кредитний договір № ZPJ0GK0000000101, згідно якого ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» зобовязався надати [PERSON] кредит у розмірі 29\~018,00 доларів США на термін до 25.12.2012 р., а [PERSON] зобовязалася повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. 25 грудня 2017 року між нею та ЗАТ КБ «ПриватБанк» також був укладений договір іпотеки б/н, зареєстрований приватним нотаріусом Запорізького\~ міського нотаріального округу [PERSON]\~, за яким позивач передала в іпотеку належну їй на праві власності квартиру [ADDRESS], заставною вартістю 204525,00 грн. (т. 1, а.с. 11-12) Відповідно до договору, погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, позичальник повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за Кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати, згідно кредитного договору. ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» свої зобовязаннями за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме видав відповідачу кредит в розмірі, передбаченому умовами кредитного договору. Відповідач умови кредитного договору не виконав. У звязку з зазначеними порушеннями зобовязань за кредитним договором [PERSON] станом на 03.09.2015 року мала заборгованість 21\~449,45 доларів США, яка складається з наступного: -\~ 17\~966,08 доларів США заборгованість за кредитом; - 1\~671,52 долари США заборгованість по процентам за користування кредитом; - 368,68 доларів США заборгованість по комісії за користування кредитом; -410,94 долари США пеня за несвоєчасність виконання зобов»язань за договором, а також штрафи відповідно до Договору: - 11,37 доларів США штраф (фіксована частина); - 1\~020,86 доларів США штраф (процентна складова) Рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 29 вересня 2016 року, ухваленого по справі № 331/8364/15-ц (провадження № 2/331/186/2016), стягнуто з [PERSON] на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» заборгованість за кредитним договором № ZPJ0GK0000000101 від 25.12.2007 року у розмірі 21\~449,45 доларів США, що за курсом 21,98 відповідно до службового розпорядження НБУ від 03.09.2015 р. складає 471\~459,02 грн. Стягнуто з [PERSON] на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК»\~ судовий збір у сумі 7\~071,89 грн. Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, 18 жовтня 2016 року [PERSON] подала апеляційну скаргу. Ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 15 грудня 2016 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою [PERSON] на рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 29 вересня 2016 року по справі за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Таким чином, вищезазначене рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 29 вересня 2016 року набрало законної сили 15 грудня 2016 року, про що свідчать відомості Єдиного державного реєстру судових рішень (http://reyestr.court.gov.ua/Review/70610248), а тому має преюдиційне значення по зазначеній справі. Згідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. 09 лютого 2017 року Жовтневим районним судом м. Запоріжжя на виконання рішення суд від 29 вересня 2016 року було видано виконавчий лист № 331/8364/15-ц, який в подальшому \~було передано на виконання до [PERSON] ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області. За змістом\~ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження»\~виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені\~Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього\~Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього\~Закону\~підлягають примусовому виконанню. Примусова реалізація заставленого майна, як стадія виконавчого провадження, є сукупністю правовідносин (урегульованих\~Законом України «Про виконавче провадження»,\~Цивільного кодексу України\~та іншими нормативно-правовими актами), що в процесі примусового виконання виникають і реалізуються між органами й посадовими особами, які здійснюють примусову реалізацію судових рішень, та особами, які беруть участь у виконавчому провадженні чи залучаються до проведення виконавчих дій відповідно до Закону. Відповідно до п.2 розділу VII Порядку реалізації арештованого майна реалізація предмета іпотеки здійснюється відповідно до вимог цього Порядку з урахуванням особливостей, визначених цим пунктом та\~Законом України «Про іпотеку». Статтею 41 Закону України «Про іпотеку»\~визначено, що реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса, проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на прилюдних торгах, у тому числі у формі електронних торгів, у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої\~Законом України "Про виконавче провадження", з дотриманням вимог цього\~Закону. 20 квітня 2017 року постановою державного виконавця Олександрівського ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області [PERSON] відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 331/8364/15-ц, виданого 09 лютого 2017 року Жовтневим районним судом м. Запоріжжя про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості у розмірі 478530,91 грн. (т. 1, а.с. 93) 20 квітня 2017 року постановою державного виконавця Олександрівського ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області [PERSON] було накладено арешт на все майно [PERSON] у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору 526384,00 грн., в тому числі і квартиру [ADDRESS]. (а.с. 95) Зазначені постанови надіслані державним виконавцем Олександрівського ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області [PERSON] на адресу [PERSON] та вручені останній 08.06.2017р., про що свідчать відомості з сайту «Укрпошта». (т. 1, а.с. 96-97) Згідно відповіді АСІ «Автомобіль» та «НАІС» МВС транспортні засоби за [PERSON] не зареєстровані. (т. 1, а.с. 98) Згідно відповіді ДФС відкриті рахунки на імя [PERSON] в банках відсутні. (т. 1, а.с. 100) Актом державного виконавця встановлено, що рухоме майно, на яке відповідно до закону можливо звернути стягнення відсутнє. Згідно ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» у разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати види майна чи предмети, які необхідно реалізувати в першу чергу. Черговість стягнення на кошти та ше майно боржника остаточно визначається виконавцем. Відповідно до ст 50 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на об'єкти нерухомого майна здійснюється у разі відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна. При цьому в першу чергу звертається стягнення на окрему від будинку земельну ділянку, інше приміщення, що належать боржнику. В останню чергу звергається стягнення на житловий будинок чи квартиру, в якому фактично проживає боржник. 11.09.2017 року державним виконавцем складено постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника, згідно якої описано та арештовано квартиру № 20 в бдинку № 26 по вулиці Глісерній в м. Запоріжжі, яка належить на праві власності [PERSON] (т. 1, а.с. 101, 103-104) Згідно ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо сторони виконавчого провадження не дійшли згоди щодо визначення вартості майна, визначення вартості майна боржника здійснюється виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна. Для проведення оцінки за регульованими цінами, оцінки рухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден виконавець залучає суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання. 03.10.2017 року державним виконавцем винесено постанову про призначення субєкта оціночної діяльності субєкта господарювання для участі у виконавчому провадженні, якою призначено ФОП [PERSON]Я для надання звіту про оцінку майна. (т. 1, а.с. 115) 26.10.2017 року державним виконавцем отримано звіт про оцінку майно, згідно якого ринкова вартість квартири [ADDRESS] склала 242332,00 грн. (т. 1, а.с. 105-114) Згідно ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам не пізніше наступного робочого дня після дня визначення вартості чи отримання звіту про оцінку. У разі якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки майна, вони мають право оскаржити їх у судовому порядку в 10-денний строк з дня отримання відповідного повідомлення. Сторона вважається ознайомленою з результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна, якщо їй надіслано повідомлення про результати визначення вартості чи оцінки майна за адресою, зазначеною у виконавчому документі, або за місцем фактичного проживання чи перебування такої сторони, достовірно встановленим виконавцем. 27.10.2017 року державним виконавцем направлено повідомлення щодо визначеної вартості арештованого майна [PERSON], якій відповідно до даних «Укрпошта» повідомлення вручено 03.11.2017 року. (т. 1, а.с. 123, 125-126) Про вручення [PERSON] повідомлення щодо визначеної вартості арештованого майна та наявності у провадженні державного виконавця виконавчого провадження по виконанню виконавчого листа № 331/8364/15-ц, виданого 09 лютого 2017 року Жовтневим районним судом м. Запоріжжя про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості у розмірі 478530,91 грн., також свідчить заява [PERSON] на ім.я державного виконавця від 06.11.2017р. про ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження. (т. 1, а.с. 124) 31.10.2017 року згідно заявки начальника [PERSON] ВДВС\~м.\~Запоріжжя ГТУЮ\~у Запорізькій\~області квартиру [ADDRESS] на реалізацію. (а.с. 127) 02.01.2018 року на адресу відділу надійшов протокол про проведення електронних торгів № 305264 від 27.12.2017 року, в якому зазначено переможця [PERSON], який придбав квартиру [ADDRESS] з електронних торгів за суму 247178,64 грн. (т. 1, а.с. 129-130) 09.01.2018 року державним виконавцем видано розпорядження № 53779441 щодо перерахування коштів виконавчого провадження. 10.01.2018 року державним виконавцем складено акт про проведення електронних торгів та надіслано сторонам виконавчого провадження. Примусова реалізація майна боржників здійснюється на підставі Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016 №2831/5 ( далі Порядок). ДП "СЕТАМ"\~ державне підприємство, що створено Міністерством юстиції України для сприяння реалізації державної політики у сфері організації примусового виконання рішень судів та інших органів або посадових осіб . Наказом Мін'юста державне підприємство СЕТАМ уповноважено на здійснення заходів із супроводження програмного забезпечення системи електронних торгів арештованим майном, технологічного забезпечення, збереження та захисту даних, що містяться у ній, організацію та проведення електронних торгів, виконання інших функцій, передбачених Порядком реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів. \~ \~ \~ \~ \~Реалізація майна здійснюється після визначення його вартості (оцінки) відповідно до\~статті 57\~Закону України «Про виконавче провадження». \~ \~ \~ \~Організатор здійснює внесення до Системи інформації про арештоване майно (формування лота) та його реалізацію за заявкою відділу державної виконавчої служби або приватного виконавця. Заявка на реалізацію арештованого майна повинна містити такі дані: - повне найменування відділу державної виконавчої служби або прізвище ім`я, по батькові (за наявності) приватного виконавця, виконавчий округ, номер посвідчення приватного виконавця; - номер виконавчого провадження згідно з автоматизованою системою виконавчих проваджень; - повні найменування боржника та стягувача, їх адреси, код за ЄДРПОУ для юридичних осіб; - форма реалізації арештованого майна (електронні торги чи торги за фіксованою ціною); - вид майна (зазначається відповідно до категорій, які використовуються на Веб-сайті); - найменування майна, включаючи назву моделі, модифікації та інші складові найменування, які зазначаються згідно з реєстраційною, технічною та іншою документацією або наявними позначками на самому майні; - відомості про майно, яке передається на реалізацію, його склад, характеристики, опис, включно з інформацією про явні дефекти, відсутні елементи, обмежену функціональність); - місцезнаходження майна (для нерухомого майна точна поштова адреса, для рухомого адреса зберігача); - відомості про зберігача майна (найменування, фактична та юридична адреси, телефон, електронна адреса); - відомості про чинні обтяження майна, зареєстровані в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна та Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (з урахуванням відомостей Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна та Державного реєстру іпотек); - вартість майна, що передається на реалізацію, визначена відповідно до\~статті 57\~Закону України «Про виконавче провадження»; - реквізити рахунку відділу державної виконавчої служби чи приватного виконавця для перерахування коштів; - адреса офіційної електронної пошти відділу державної виконавчої служби чи приватного виконавця; - фото- та/або відеоматеріали; - електронний цифровий або власноручний підпис начальника відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Заявка на реалізацію арештованого майна подається разом із такими документами: копія виконавчого документа, а в разі наявності зведеного виконавчого провадження довідка виконавця щодо загальної кількості виконавчих документів та суми, що підлягає стягненню за ними;копія постанови про опис та арешт майна боржника, а у разі якщо опис та арешт майна проводили до набрання чинності Законом України від 02 червня 2016 року\~№ 1404-VIII\~«Про виконавче провадження» копія акта опису та арешту майна боржника; копії документів, що підтверджують вартість (оцінку) майна (повідомлення сторін про визначення вартості майна, акт виконавця про визначення вартості майна або звіт субєкта оціночної діяльності субєкта господарювання про оцінку майна, строк чинності якого відповідає вимогам\~частини шостої\~статті 57 Закону України «Про виконавче провадження»). Електронні торги, в розумінні порядку, це продаж майна за принципом аукціону засобами електронних торгів через Веб-сайт, за яким його власником стає учасник, який під час торгів запропонував за нього найвищу ціну. Продаж майна здійснюється за певною процедурою, яка складається з підготовки до проведення торгів, проведення торгів, визначення переможця та оформлення результатів торгів. Кожний з етапів даної процедури повинен здійснюватися за певними правилами. Протокол електронних торгів з повною інформацією про переможця торгів є підставою для складання державним виконавцем акту про проведені електронні торги, який є документом, що підтверджує виникнення права власності на придбане майно, а у випадку придбання нерухомого майна документом, на підставі якого нотаріусом видається свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів. Отже, акт про проведення, який складений за результатами торгів, стосується оформлення правового результату торгів, наслідком яких є виникнення цивільних прав та обов'язків, у зв'язку з чим торги є правочином у розумінні ст. 202 ЦК України. З огляду на це, порушення встановлених Порядком правил проведення торгів є підставою недійсності прилюдних торгів. У постанові від 18 листопада 2015 року (справа № 6-1884цс15) Верховний Суд України зазначив, що відчуження майна з прилюдних торгів належить до угод купівлі-продажу, така угода може визнаватися недійсною в судовому порядку з підстав, установлених частиною першою ст.215 ЦК України. Нерухоме майно передається на реалізацію з прилюдних торгів за ціною та в порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження», при цьому умови, процедура підготовки та порядок проведення торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, а також розрахунків за придбане майно й оформлення результатів торгів визначено Тимчасовим положенням. Таким чином, дотримання нормативно встановлених правил призначення та проведення прилюдних торгів є обов'язковою умовою правомірності правочину. В постанові Верховного Суду України від 13.04.2016 року у справі №6-2988цс15 зазначено, що головною умовою, яку повинні встановити суди, є наявність порушень, що могли вплинути на результат торгів, тобто не тільки недотримання норм закону під час проведення прилюдних торгів, а й порушення прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює, способом захисту яких є визнання прилюдних торгів недійсними. Виходячи з аналізу правової природи процедури реалізації майна на прилюдних торгах, яка полягає в продажу майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернуто стягнення, до покупця учасника прилюдних торгів, та враховуючи особливості, передбачені законодавством щодо проведення прилюдних торгів, складання за результатами їх проведення акта про проведення прилюдних торгів є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на публічних торгах, а відтак є правочином. Враховуючи те, що відчуження майна з електронних торгів належить до угод купівлі-продажу, така угода може визнаватися недійсною в судовому порядку з підстав недодержання в момент її вчинення вимог, установлених ч. ч. 1-3 та ч. ч. 5, 6 ст. 203 ЦК України, зокрема, у зв'язку з невідповідністю змісту правочину ЦК України та іншим актам цивільного законодавства (ч. 1 ст. 215 ЦК). Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 24.10.2012 року у справі № 6-116цс12, постанові Верховного Суду України від 06.04.2016 року у справі № 910/23970/15 та постанові Верховного Суду від 13.03.2018 року у справі №911/494/17. Відповідно до ч. 1 ст.638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до статті 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Відповідно до ч.4 ст.656 ЦК України, до договору купівлі-продажу аукціонах (публічних торгах) застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше йе встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті. Оскільки продаж спірного нерухомого майна відбувся в належній формі та із досягненням згоди сторін з усіх істотних умов договору, порушення Порядку та Закону України «Про виконавче провадження» не відбулось, а тому підстави для визнання електронних торгів недійсними відсутні. Під час розгляду спору про визнання недійсними електронних торгів суду необхідно встановити такі факти: чи мало місце порушення вимог Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 29.09.2016 року №2832/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 30.09.2016 року за №1301/29431 (далі - Порядок реалізації арештованого майна) та/або інших норм під час проведення електронних торгів і в чому таке порушення полягало; чи вплинули ці порушення на результати торгів; чи мало місце порушення прав і законних інтересів позивача, який оспорює результати торгів. Дотримання нормативно встановлених правил призначення та проведення прилюдних торгів є обов'язковою умовою правомірності правочину. Приписами Порядку реалізації арештованого майна передбачені певні правила проведення торгів, а саме: правила, які визначають процедуру підготовки до проведення торгів (опублікування інформаційного повідомлення певного змісту про реалізацію нерухомого майна; направлення письмового повідомлення державному виконавцю, стягувачу та боржнику про дату, час, місце проведення прилюдних торгів, а також стартову ціну реалізації майна (розділ 3); правила, які регулюють сам порядок проведення торгів (розділ 5); правила, які стосуються оформлення кінцевих результатів торгів (розділ 7). Позивач обґрунтовував порушення порядку проведення спірних електронних торгів, тим, що її не було належним чином повідомлено про їх проведення, проте ці доводи відхиляються судом з огляду на те, що Порядком встановлена необхідність надсилати повідомлення про день та час проведення електронних торгів та про початкову ціну продажу майна лише у разі продажу предмету іпотеки. В матеріалах справи відсутні та позивачем не надано суду в передбаченому законом порядку, будь-яких доказів на підтвердження порушень вказаного Порядку та що ці порушення вплинули на результати торгів та/або порушили права і законні інтереси позивача. Посилання позивача на порушення під час організації та проведення спірних електронних торгів положень Закону України «Про виконавче провадження», Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 512/5 від 02.04.2012 року та інших нормативно-правових актів стосуються дій державного виконавця у виконавчому провадженні, та не стосуються правил проведення прилюдних торгів, а отже не мають самостійного способу оскарження, а мають розглядатися у межах справи за скаргою, поданою на дії відповідного органу Державної виконавчої служби, що відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 13 березня 2018 року у справі №911/494/17. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позивач не довів порушення норм закону під час проведення спірних електронних торгів, які вплинули чи могли вплинути на результат торгів, а також не довів порушення його прав і законних інтересів під час проведення спірних електронних торгів. Аналізуючи зазначені норми матеріального права, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні, враховуючи наведені обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] задоволенню не підлягають, оскільки не ґрунтуються на нормах діючого законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При подачі позовної заяви до суду позивач по справі [PERSON] сплатила судові витрати при розгляді справи: судовий збір у сумі 2114,40 грн. (а.с. 2), а оскільки у задоволенні позову відмовлено в повному обсязі, то і в цій частині позов [PERSON] також задоволенню не підлягає.

Outcome: dismissed