Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-11 00:00:00

Заявник звернулася до суду з даною заявою, в якій зазначає, її рідна мати [PERSON] проживала в [ADDRESS] . В кінці осені 2010 р. мати пішла з дому у невідомому напрямку і з того часу її місцезнаходження невідоме. 16.12.2010 р. вона звернулася до Петропавлівського РВ ГУМВС України в Дніпропетровській області з заявою про зникнення матері [PERSON] По факту безвісного зникнення [PERSON] була заведена оперативно-розшукова справа категорії " розшук" № 212100005 від 24.12.2010 р. До теперішнього часу місце її перебування не встановлено. Заявниці необхідно оформити спадкове майно , вона являється єдиною спадкоємицею , але у зв"язку з тим , що у домоволодіння зареєстрована мати , вона не має можливості це зробити , що порушує її законні інтереси і вона змушена звертатися до суду. Просить суд в оголосити громадянку [PERSON] , [INFO] , уродженку с. Космирин Золопотоцького району Тернопільської області померлою. Сторони у судове засідання не з'явились. Надали суду заяви, у яких просять суд розглянути справу за їх відсутності. Заявлені вимоги підтримують. Вивчивши матеріали справи суд вважає , що заява підлягає задоволенню . Судом встановлено , що рішенням Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 29.08.2012 р. заяву [PERSON] про визнання громадянина безвісно відсутнім було задоволено в повному об"ємі і громадянку [PERSON] , [INFO] , уродженку с. Костири Золотопотоцького району Тернопільської області було визнано безвісно відсутньою. Дане рішення не оскаржувалося і набрало законної сили. Таким чином , факт безвістної відсутності [PERSON] доказуванню не підлягає ( ч.3 ст. 61 ЦПК України) Факт родинних відносин заявниці та безвісновідсутньої особи підтверджено матеріалами вищезазначеного судового рішення. Також судом встановлено , що про місцезнаходження [PERSON] довгий час ( більше трьох років ) нічого невідомо і дана обставина свідчить про зміну її правового статусу . Для підтвердження цього повинні бути наведені обставини , які свідчать про те , що між заявником та особою , яку він просить оголосити померлою існують особисті або майнові правовідносини , матеріально-правовий зв'язок або за відсутності такого зв'язку - дані про те , що відсутність фізичної особи є для заявника перешкодою у реалізації суб'єктивних прав або виконання обов'язків. Наведені заявником обставини та мета , з якою необхідно оголосити особу померлою ,свідчать про наявність між заявником та особою , яку вона просить оголосити померлою такого матеріально-правового зв'язку Таким чином, довготривала відсутність в місці постійного проживання матері заявниці та неотримання відомостей про місце її фактичного перебування дають їй підстави припустити , що вона померла, оскільки пішла з дому в невідомому напрямку , маючи статус особи похилого віку. Відповідно до ч.1 ст. 46 ЦК України фізична особа може бути оголошена судом померлою , якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років , а якщо вона пропала безвісти за обставин , що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку - протягом шести місяців. Оголошення особи померлим має своїм призначенням усунення невизначеності ,яка склалася щодо правовідносин за участю особи , яка тривалий час є відсутньою за місцем свого постійного проживання і місце перебування якої невідоме. Рішення про оголошення фізичної особи померлої приймається судом за наявності таких підстав : 1) відсутність особи в місці її постійного проживання ;2) відсутність відомостей про місце її перебування протягом трьох років , а якщо вона зникла безвісті за обставин , що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку,- протягом шести місяців . Виняток встановлений у ч.2 ст.46 ЦК України , де зазначено , що фізична особа ,яка пропала безвісти , у зв'язку з воєнними діями , може бути оголошена судом померлою після сплину двох років від дня закінчення воєнних дій ; неможливість одержання відомостей про місце перебування особи , не заважаючи на вжиті заходи . Особливості цієї категорії справ, є те що висновок суду про оголошення громадянина померлим ґрунтується на юридичному припущенні смерті особи . Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року "Про судову практику в справах про встановлення фактів , що мають юридичне значення " Пленум звертає увагу суду на необхідність відрізняти оголошення особи померлою від встановлення факту смерті особи . Оголошення фізичної особи померлою - це ствердження судовим рішенням припущення про смерть даної особи , тобто констатація високого ступеня ймовірності смерті . Встановлення факту смерті можливо ,якщо суд на підставі незаперечних доказів ствердить , тобто доведе обставини , які вірогідно свідчать про смерть особи у точно визначений час , обставини ,за яких настала смерть і факт неможливості реєстрації органом державної РАЦС факту смерті . Суд вважає та необхідне зазначити приписи ст. 47 ЦК України , яка передбачає, що правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті. Спадкоємці фізичної особи, яка оголошена померлою, не мають права відчужувати протягом п'яти років нерухоме майно, що перейшло до них у зв'язку з відкриттям спадщини. Суд також вважає за необхідне роз'яснено заявнику, що у випадку, якщо фізична особа, яка була оголошена померлою, з'явилася або якщо одержано відомості про місце її перебування, суд за місцем перебування цієї особи або суд, що постановив рішення про оголошення її померлою, за заявою цієї особи або іншої заінтересованої особи скасовує рішення суду про оголошення фізичної особи померлою. Таким чином, зважаючи на вищевикладене, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню. На підставі викладеного ,

Outcome: approved