Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , Фермерського господарства "Династія ТВ і К", Комунального підприємства "Добробут", [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про виділ частки із майна, що є у спільній частковій власності. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що він є власником 38/100 частини комплексу нежитлових будівель загальною площею 6284.7 квадратних метрів, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та складається з машинотракторної майстерні позначеної в плані літ "Е", площею 2361.60 квадратних метрів, яка розташована на земельній ділянці площею 1.5732 га., кадастровий номер 4823955100:06:029:0040, право власності на яке виникло у позивача на підставі договору купівлі-продажу від 17 листопада 2010 року. Позивач звернувся до приватного нотаріуса Кривоозерського районного нотаріального округу Миколаївської області Шинкарук Н.І. для посвідчення договору поділу нерухомого майна, проте нотаріусом було надано роз`яснення про неможливість посвідчення такого договору, оскільки з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №227078993 стало відомо про те, що сума часток співвласників нерухомого майна складає 995/1000, тобто не є цілою часткою комплексу, таким чином право власності на 5/1000 часток не зареєстровано та відсутній власник вказаної частки, згода якого необхідна для посвідчення договору поділу. За таких обставин [PERSON] , посилаючись на ст.ст.364, 367 ЦК України, - звернувся до суду за захистом майнових прав і інтересів. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Відповідачі в підготовче судове засідання не прибули, до суду надали заяви із клопотаннями про розгляд справи у їхню відсутність, позовні вимоги визнають повністю. Вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Виходячи зі змісту загальних засад регулювання права власності, що встановлені положеннями ст.316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Положення ст.ст.317, 319 ЦК України передбачають, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном, яке він здійснює на власний розсуд і усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Положеннями ч.1 ст.364 ЦК України встановлено, що співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Згідно положеннями ч.3 ст.364 ЦК України у разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Відповідно до положення ст.392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Положеннями ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Статтею 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Згідно положень ст.80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до статті 41 Конституції України та пункту 2 частини першої статті 3, статті 321 ЦК ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та законом. Судом встановлено, що згідно даних договору купівлі-продажу від 17 листопада 2010 року, посвідченого державним нотаріусом Кривоозерської державної нотаріальної контори Миколаївської області Шинкарук Н.І., голова ліквідаційної комісії закритого акціонерного товариства "Агромаш" Волков А.Г. продав, а [PERSON] купив 38/100(тридцять вісім сотих) частини комплексу нежитлових будівель, що знаходиться в [ADDRESS] та складається із: машинотракторної майстерні позначеної в плані літ."Е", площею 2361.60 кв.м, яка розташована на земельній ділянці площею 1.5732 га., кадастровий номер 4823955100:06:029:0040(а.с.53). Право власності [PERSON] на вказану частину приміщення зареєстровано Первомайським міжміським бюро технічної інвентаризації 28 грудня 2010 року за №2255094(а.с.55), що також підтверджено даними Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, номер запису про право власності: 5160942 від 24 березня 2014 року(а.с.57-58). За даними витягу з рішення виконавчого комітету Кривоозерської селищної ради Миколаївської області №6 від 26 лютого 2014 року встановлено, що частині комплексу нежитлових будівель (машинотракторної майстерні) присвоєно адресу - [ADDRESS] , яка належить [PERSON] (а.с.52). Відповідно до даних Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна встановлено, що комплекс нежитлових будівель, загальною площею 6284.7 кв.м., за адресою [ADDRESS] , зареєстровано за реєстраційним номером 326291548239, співвласниками є відповідачі: Комунальне підприємство "Добробут" - 1/100 частки, номер запису про право власності: 32225385; [PERSON] - 2/100 частки, номер запису про право власності: 32157242 та 18/1000 частки, номер запису про право власності: 32156601; [PERSON] - 1/200 частки, номер запису про право власності: 18156772; Фермерське господарство "Династія ТВ і К" - 5/100 частки, номер запису про право власності: 6058457; [PERSON] - 6/100 частки, номер запису про право власності: 5174861; [PERSON] - 6/100 частки, номер запису про право власності: 5173501; [PERSON] - 62/1000 частки, номер запису про право власності: 5171873; [PERSON] , [PERSON] - 27/100 частки, номер запису про право власності: 5170133; [PERSON] - 6/100 частки, номер запису про право власності: 5161377, [PERSON] - 38/100 частки, номер запису про право власності: 5160942(а.с.44-49). Відповідно до даних технічного паспорта на виробничий будинок "машинотракторна майстерня" позначений в плані літ. "Е", складеного Комунальним підприємством "Первомайське міжміське бюро технічної інвентаризації" від 11 липня 2014 року на ім`я замовника [PERSON] , на приміщення за адресою: [ADDRESS] , загальна площа 2146.9 кв.м., який містить інформацію про розташування будівель та споруд, план та експлікацію(а.с.26-37). Виходячи з аналізу змісту норм ст.ст.183, 358, 364 ЦК України можна дійти висновку, що виділ часток (поділ) нерухомого майна, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін буде виділено нерухоме майно, яке за розміром відповідає розміру часток співвласників у праві власності. Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників, то з урахуванням конкретних обставин такий поділ (виділ) можна провести зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику частка, якого зменшилась. З огляду на вказані норми чинного законодавства, суд, аналізуючи належні та допустимі докази в їх сукупності, беручи до уваги, що відповідачі не заперечують проти задоволення позову, крім того, зміни розміру часток співвласників при виділі позивачу частки із майна в натурі не буде допущено, при підтвердженні технічної можливості здійснення такого виділення майна відповідно до розміру належної позивачу частки вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. Враховуючи викладене, та

Outcome: approved