Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-05 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до територіальної громади в особі Видиборської сільської ради Черняхівського району про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом після смерті свого батька [PERSON] . В обгрунтування позову позивач зазначає, що [INFO] в с.Ганнопіль, Черняхівського району Житомирської області помер її батько [PERSON] та після його смерті відкрилась спадщина до складу якої увійшло право на земельну частку (пай) члена КСП "Дружба" розміром 2,65 в умовних кадастрових гектарах у землі, що перебуває у власності КСП "Дружба" . За життя, [PERSON] мав право на земельний пай, але не встиг отримати правовстановлюючий документ (сертифікат) на земельну частку (пай). Для оформлення спадщини позивач звернулась до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, однак, отримала відмову, через відсутність правовстановлюючого документу на земельну частку (пай). На підставі викладеного, позивач просить визнати за нею право на земельну частку (пай), розміром 2,65 в умовних кадастрових гектарах без визначення цієї частки в натурі (на місцевості) із землі, що перебуває у власності КСП "Дружба" . Позивач в підготовче судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву в якій просила справу розглядати без її участі, позов підтримала. Представник територіальної громади в особі Видиборської сільської ради Черняхівського району в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій просив справу розглядати без участі представника сільської ради та винести рішення згідно вимог чинного законодавства України. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши норми чинного законодавства, оцінивши в сукупності докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого 10.06.1997 року Видиборською сільською радою Черняхівського району Житомирської області [PERSON] помер [INFO] в с.Ганнопіль, Черняхівського району Житомирської області, актовий запис №22 (а.с.9). Згідно постанови приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу від 06.08.2018 року (а.с.12), [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на право на земельну частку (пай) у землі, що перебуває у колективній власності КСП "Дружба" після смерті батька [PERSON] у зв"язку із відсутністю правовстановлюючого документа на земельну частку (пай). Відповідно до списку членів КСП "Дружба" Черняхівського району Житомирської області, які мають право на земельну частку (пай) із земель колективної власності, [PERSON] включений у списки громадян членів КСП "Дружба", що мають право на земельний пай (а.с. 7). Згідно свідоцтва про народження позивача, свідоцтва про укладення шлюбу, [PERSON] є донькою [PERSON] (а.с.14,15). Указом Президента України від 08.08.1995 року №720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» визначено, що право на земельний пай мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами цього підприємства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. При паюванні вартість і розміри в умовних кадастрових гектарах земельних часток (паїв) всіх членів підприємства, кооперативу, товариства є рівними. Відповідно до частини 3 Указу Президента України № 666/94 від 10.11.1994 року «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва», право на земельну частку (пай) є об`єктом купівлі-продажу, дарування, міни, успадкування, застави. Кожному члену підприємства, кооперативу, товариства видається сертифікат на право приватної власності на земельну частку (пай) із зазначенням у ньому розміру частки (паю) в умовних кадастрових гектарах, а також у вартісному вираженні. Частиною 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», член колективного сільськогосподарського підприємства (далі - КСП), включений до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акту, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Згідно абзацу 2 п.1 Перехідних положень Земельного Кодексу України від 25.10.2001 року рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року «Про приватизацію земельних ділянок», є підставою для виготовлення та видачі цим громадянам або їх спадкоємцям державних актів на право власності на земельну ділянку за технічною документацією щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку. Відповідно до пунктів 16, 17 Перехідних положень Земельного Кодексу України, громадянам - власникам земельних часток (паїв) за їх бажанням виділяються в натурі (на місцевості) земельні ділянки з видачею державних актів на право власності на землю. Сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними прав вимоги на відведення земельної частки (пай) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Згідно статті 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: свідоцтво про право на спадщину; посвідчені у встановленому законом порядку договори купівлі - продажу, дарування, міни, до яких додається сертифікат на право на земельну частку (пай); рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Статтями 1216, 1218 Цивільного Кодексу України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Таким чином, цивільні права та обов`язки спадкодавця, у тому числі право власності на річ, можуть переходити у спадщину. Відповідно до частини 5 статті 1268 Цивільного Кодексу України, незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцям з часу її відкриття. Відповідно до ст.ст. 529, 549 ЦК України (в редакції 1963 року), позивач, як донька [PERSON] є спадкоємицею першої черги права на спадкування за законом майна батька . Згідно витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі після смерті [PERSON] заведено спадкову справу (а.с.10). Судом встановлено, що [PERSON] прийняла спадщину після смерті батька [PERSON] . Частиною першою статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Outcome: approved