Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-20 00:00:00

28 серпня 2017 року позивач звернувся до суду з позовом до Вишнівської сільської ради Татарбунарського району Одеської області, в якому просить визнати за ним право власності на земельні ділянки, посилаючись на слідуючі обставини. 10 липня 2012 року в селі Вишневе Татарбунарського району Одеської області помер батько позивача [PERSON], який за життя заповіту не залишив. Після смерті батька відкрилася спадщина на три земельні ділянки: -площею 4,29 га, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Вишнівської сільської ради Татарбунарського району Одеської області, згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 №4844445, виданого 25.03.2002 року Вишнівською сільською радою Татарбунарського району Одеської області на імя [PERSON]; -площею 0,60 га, призначену для ведення особистого сільського господарства, розташовану на території Вишнівської сільської ради Татарбунарського району Одеської області, згідно Державного акту на право власності на землю серії ІІІ-ОД №090917, виданого 22.02.2000 року Вишнівською сільською радою Татарбунарського району Одеської області на імя [PERSON]; -площею 0,2500 га, призначену для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), розташовану за адресою: вул.Миру, 209 с.Вишневе Татарбунарського району Одеської області, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯИ №921330, виданий 01.04.2010 року Відділом Держкомзему у Татарбунарському районі Одеської області на імя [PERSON]. Рішенням Татарбунарського районного суду Одеської області від 15.11.2016 року був встановлений факт належності [PERSON] [PERSON] акту на право приватної власності на землю серії Р1 №4844445, виданого 25.03.2002 року Вишнівською сільською радою Татарбунарського району Одеської області на імя [PERSON]. Своєчасно звернувшись до приватного нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, яка залишилась після смерті спадкодавця [PERSON], позивач отримав відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у звязку з тим, що він не надав в нотаріальну контору правовстановлюючих документів, а саме оригіналів [PERSON] актів на вищезазначені земельні ділянки. Про втрату [PERSON] актів серії Р1 №4844445 від 25.03.2002 року, серії ІІІ-ОД №090917 від 22.02.2000 року та серії ЯИ №921330 від 01.04.2010 року, виданих на імя [PERSON], була опублікована обява в газеті «Татарбунарський вісник». За таких обставин, посилаючись на письмові докази, позивач вимушений звернутись до суду з вказаним позовом про визнання за ним, як спадкоємцем першої черги за законом, права власності на спадкові земельні ділянки, враховуючи, що отримати в установленому законом порядку свідоцтво про право на спадщину по закону на вказану нерухомість він позбавлений можливості, оскільки оригінали трьох [PERSON] актів, виданих на імя спадкодавця, які необхідно надати нотаріусу для прийняття спадку, втрачено, а дублікати їх отримати після смерті спадкодавця неможливо. Представник позивача адвокат [PERSON] в судове засідання не з'явився, направивши до суду заяву про слухання справи у його відсутність, повністю підтримуючи позовні вимоги (а.с.25). Представник Вишнівської сільської ради Татарбунарського району Одеської області направив до суду заяву з проханням заслухати справу у її відсутність, проти задоволення позовних вимог не заперечує (а.с.31). Згідно з частиною 2 статті 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. У такому разі фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу у відповідності з вимогами частини 2 статті 197 ЦПК України не здійснюється. Дослідивши позовну заяву та надані сторонами письмові докази, суд, враховуючи визнання позову відповідачем, що не суперечить вимогам закону та не порушує законних прав і інтересів сторін та інших осіб, відповідно до частини 4 статті 174 ЦПК України вважає можливим позов задовольнити з таких підстав. За загальним правилом (частина 1 статті 11 ЦПК України) суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, кожна з яких, відповідно до частини 1 статті 60 ЦПК України, повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом встановлено, що позивач [PERSON] позбавлений можливості вступити у спадок в установленому законом порядку, як спадкоємець першої черги за законом після смерті спадкодавця [PERSON], померлого 10.07.2012 року, через відмову нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину, у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкові земельні ділянки. Вказане підтверджується наступними доказами: - копією свідоцтва про смерть серії І-ЖД №300443 від 12.07.2012 року (а.с.8), із якого слідує, що [PERSON] помер 12 липня 2012 року в с. Вишневе Татарбунарського району Одеської області; - копією свідоцтва про народження [PERSON] серії IV-УР №1166547, виданого 20.01.1962 року Татарбунарським ЗАГСом, з якого слідує, що батьком заявника записаний російською мовою «Гавриленко Марк Леонтьевич» (а.с.13); - копією Державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 за № 484445 (а.с.4), виданого на підставі рішення 17 сесії ХХІІ скликання Вишнівської сільської Ради народних депутатів Татарбунарського району Одеської області від 06.06.2000 року №85, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю від 25.03.2002 року за №4037, відповідно до якого власником земельної ділянки площею 4,29 га, розташованої на території Вишнівської сільської ради Татарбунарського району Одеської області, виділеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва є [PERSON]; - копією Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯИ №921330 (а.с.5), виданого на підставі рішення Вишнівської сільської ради від 02.09.1997 року №61-ХХІІ зі змінами згідно РС №196-V від 16.10.2009 року, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю від 01.04.2010 року, відповідно до якого власником земельної ділянки площею 0,2500 га, розташованої по вул.Миру, 209 в с.Вишневе Татарбунарського району Одеської області, виділеної для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) є [PERSON]; - копією Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ОД № 090917 (а.с.6), виданий на підставі рішення 13 сесії ХХІІ скликання Вишнівської сільської Ради народних депутатів Татарбунарського району Одеської області від 10.02.2000 року №59, зареєстрований в Книзі записів [PERSON] актів на право приватної власності на землю від 22.02.2000 року за №089, відповідно до якого [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0,60 га, розташованої на території Вишнівської сільської ради Татарбунарського району Одеської області (ділянка №89), призначеної для ведення особистого підсобного господарства; - копією рішення Татарбунарського районного суду Одеської області від 15.11.2016 року (а.с.15), яким встановлено факт належності [PERSON], який помер 10 липня 2012 року, Державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 №484445, виданого Вишнівською сільською Радою народних депутатів Татарбунарського району Одеської області 25.03.2002 року на імя [PERSON]; - витягом з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки №34-15-0:420-162/181-17 від 26.05.2017 року (а.с.9), із якої вбачається, що вартість земельної ділянки площею 0,5996 га, виділеної [PERSON] для ведення підсобного сільського господарства, складає 19624 грн. 76 коп.; - витягом з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки №Ф-83/0-0.420-460/151-17 від 29.05.2017 року (а.с.10), із якої вбачається, вартість земельної ділянки, виділеної [PERSON] для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), становить 69688 грн. 40 коп.; - інформаційною довідкою №69/0-0.420-142/151-17 від 24.05.2017 року (а.с.11) про нормативну грошову оцінку земельної частки (паю) площею 4,2866 га, розташованої на території Вишнівської сільської ради Татарбунарського району Одеської області (за межами населеного пункту), яка перебувала у власності [PERSON], померлого 10.07.2012 року, яка становить 173663 грн.08 коп. - довідкою №357 від 15.06.2017 року, виданою Вишнівською сільською радою Татарбунарського району Одеської області (а.с.14), з якої слідує, що [PERSON], [INFO], на день своєї смерті 10.07.2012 року, був зареєстрований та проживав за адресою: [INFO]. Крім нього, в будинку була зареєстрована його дружина [PERSON], [INFO], яка померла 30.09.2014 року; - листом нотаріуса від 21.06.2017року №555/02-14 (а.с.7), яким позивачу [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом з причини відсутності (ненадання) правовстановлюючих документів на успадковане майно житловий будинок та земельні ділянки; - обявою, опублікованою в газеті Татарбунарський вісник за №9 від 11.03.2017 року (а.с.17), згідно якої, в графі втрачені значиться: втрачені державні акти на право приватної власності на земельну ділянку серії ЯИ №921330 від 01.04.2010 р., Р1 №484445 від 25.03.2002р., ІІІ-ОД №090917 від 22.02.2000 р., видані Вишнівською сільською Радою народних депутатів [PERSON], вважати недійсними. Із інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 14.09.2017 року (а.с.32) вбачається, що після смерті спадкодавця [PERSON], померлого 10.07.2012 року, приватним нотаріусом [PERSON] відкрита спадкова справа за номером у спадковому реєстрі 54051927, зареєстрована у нотаріуса за №3/2013 від 04.01.2013 року на підставі заяви позивача [PERSON] від 04.01.2012 року про прийняття спадку (а.с.33). З матеріалів справи також вбачається, що мати позивача [PERSON] за життя, відмовилася у встановленому законом порядку від прийняття спадщини, що залишилася після смерті її чоловіка [PERSON] на користь сина [PERSON], про що надала секретарю виконкому Вишнівської сільської ради Татарбунарського району Одеської області відповідну заяву від 04.01.2013 року (а.с.34). У відповідності до ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частино першою ст. 6 Конвенції "Про захист прав людини і основоположних свобод" передбачено право на справедливий суд, зокрема кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру. Спадкуванням, згідно зі ст.1216 Цивільного кодексу України, є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст.1217 ЦК). За ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. В силу ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину чи не прийняти її. Згідно зі ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини та відмови від її прийняття встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. За змістом ч.1 ст. 1273 ЦК Украни спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Пунктом 10 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року " Про судову практику у справах про спадкування " передбачено, що відповідно до ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Відповідно до п. 4.15 розділу 4 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 року "видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, нотаріусом проводиться після подання до нотаріальної контори правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві". Пленум Верховного Суду України в абз.3 п.23 постанови №7 від 30 травня 2008 року зазначив, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Зазначені обставини свідчать про неможливість захисту порушеного права позивачем в позасудовому порядку, а тому обраний ним спосіб захисту цього порушеного права відповідає положенням ст.16 ЦК України. Таким чином, в судовому засіданні з достовірністю встановлено, що [PERSON] є спадкоємцем першої черги за законом після смерті батька [PERSON], мати позивача [PERSON], яка також є спадкоємцем першої черги за законом після смерті свого чоловіка, у встановленому законом порядку відмовилася від прийняття спадщини на користь сина (а.с.34). Однак отримати свідоцтво про право на спадщину в установленому законом порядку через нотаріальну контору [PERSON] не має можливості через відсутність оригіналів [PERSON] актів на спадкові земельні ділянки, які втрачені за життя спадкодавцем, про що поміщена об'ява у пресі (а.с.17). За встановлених обставин, які підтверджуються дослідженими судом належними та допустимими доказами, при відсутності заперечень відповідача (а.с.31), враховуючи, що спадкові земельні ділянки дійсно належали спадкодавцю [PERSON] на праві приватної власності, суд вважає, що за [PERSON], як спадкоємцем першої черги за законом, повинно бути визнано право власності на земельні ділянки: - площею 4,29 га, розташованої на території Вишнівської сільської ради Татарбунарського району Одеської області, згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 №484445, виданого Вишнівською сільською Радою народних депутатів 25 березня 2002 року на імя [PERSON]; - площею 0,2500 га, розташованої за адресою: вул.Миру, 209 с.Вишневе Татарбунарського району Одеської області, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯИ №921330, виданого 01 квітня 2010 року Відділом Держкомзему у Татарбунарському районі Одеської області на імя [PERSON]; - площею 0,60 га, розташованої на території Вишнівської сільської ради Татарбунарського району Одеської області, згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ОД №090917, виданого 22 лютого 2000 року Вишнівською сільською Радою народних депутатів Татарбунарського району Одеської області на імя [PERSON].

Outcome: approved