Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-04 00:00:00

Позивачка звернулась в суд з позовом, в якому просить визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] . Позовні вимоги мотивує тим, що [PERSON] була головою колгоспного двору, у приватній власності якого був житловий будинок по [ADDRESS] . За даним домогосподарством закріплено земельну ділянку площею 0,10 га. [INFO] [PERSON] померла. Після її смерті залишилось спадкове майно, а саме вищевказаний житловий будинок. Померла [PERSON] залишила заповіт, згідно з яким, все належне їй майно заповіла [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] в рівних частках. Однак, [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] спадщину не прийняла, на неї не претендують та не заперечують, щоб свідоцтво про право на спадщину було видано на ім`я позивачки, про що свідчать відповідні заяви. Позивачка вчасно звернулася до державного нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок. який належав померлій. Проте, згідно із постанови державного нотаріуса, позивачці було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу. Згідно звіту про оцінку житлового будинку, ринкова вартість вищевказаного будинку становить 83 173,00 грн. В судове засіданні учасники справи не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися у встановленому законом порядку. Представник позивача - адвокат Візінський В.В. подав до суду заяву про розгляд справи за відсутності позивача та його представника. Заявлені позовні вимоги підтримує, позовну заяву просить задовольнити. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , через поштове відділення, подали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутності, повністю визнають заявлені до них вимоги і не заперечують проти ухвалення судом рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі. Передбачених ч.2 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності учасників справи. Відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного. Ч.3 ст.5 Цивільного кодексу України (2003 р.) визначено: якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювались актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав і обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. За ст.ст. 120,123,563 ЦК УРСР (1963 р.), майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності, включаючи неповнолітніх і непрацездатних; у разі смерті члена колгоспного двору спадкоємство в майні двору не відкривалось до смерті останнього члена колгоспного двору, а залишалось на праві сумісної власності в рівних частках членів двору, що в ньому проживають. Відповідно до роз`яснень, що містяться в п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 р. № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. На витребування частки з майна колишнього колгоспного двору, що збереглося на 15 квітня 1991 року, поширюється загальний трирічний строк позовної давності. Із виписки з по господарської книги № 1 особовий рахунок № [NUMBER] за 1983-1985 роки Чортовецької сільської ради в господарстві по [ADDRESS] були зареєстровані: голова колгоспного двору [PERSON] , [INFO] , дружина [PERSON] , [INFO] (а.с.24) Випискою Чортовецької сільської ради із по господарської книги № 1 особовий рахунок № [NUMBER] за 1986-1990 роки в господарстві по [ADDRESS] були зареєстровані: голова колгоспного двору [PERSON] , [INFO] , та дружина [PERSON] . [INFO] (а.с.24) [PERSON] помер [INFO] у віці 67 років в с. Назаренкове Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис № 31, що доводиться копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 06.09.1990. На час смерті [PERSON] був чинним Цивільний кодекс УРСР 1963 р. Згідно з ст. 524 згаданого кодексу спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом; спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР (1963 р.) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він протягом 6 місяців фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ст. 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Довідкою № 1626, виданою 03.11.2020 виконавчим комітетом Чортовецької сільської ради Городенківського району підтверджується, що 06.12.1976 Указом Президії Верховної Ради Української РСР за № 1514-ІХ село Чортовець перейменовано на село Назаренкове та 11.06.1996 року Постановою Президії Верховної Ради України за № 3278-ХІІ село Назаренкове перейменовано на село Чортовець. З довідки №1625, виданої 03.11.2020 виконавчим комітетом Чортовецької сільської ради Городенківського району слідує, що [PERSON] на час смерті ( [INFO] ) був зареєстрований в [ADDRESS] та разом з ним проживала дружина [PERSON] , [INFO] . Із відповіді державного нотаріуса Городенківської РДНК Капріян С.В. № 255/01-16 виданої 10.03.2021 вбачається. що згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 63823809 від 05.03.2021 спадкова справа на [PERSON] , який помер [INFO] не заведена. (а.с.98) З наведеного вбачається, що [PERSON] , дружина померлого, проживаючи із спадкодавцем на час смерті вважається такою, що фактично прийняла спадщину після смерті чоловіка, як спадкоємець першої черги за законом, проте юридично її не оформила. Випискою Чортовецької сільської ради із по господарської книги № 1 особовий рахунок № [NUMBER] за 1991-1995 роки в господарстві по [ADDRESS] була зареєстрована голова колгоспного двору [PERSON] . [INFO] (а.с.24) Довідкою № 1623, виданою 03.11.2020 виконавчим комітетом Чортовецької сільської ради Городенківського району підтверджується, що станом на 15.04.1991 в господарстві по [ADDRESS] була зареєстрована голова колгоспного двору [PERSON] , [INFO] (а.с.19). За заповітом, посвідченим 07 вересня 2001 року секретарем виконкому Чортовецької сільської ради, [PERSON] , жителька [ADDRESS] на випадок своєї смерті все своє майно, де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося, і взагалі, все те, що на день смерті буде належати їй і на що вона за законом матиме право заповіла: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в рівних частках всім чотирьом. Заповіт зареєстровано в реєстрі за № 300. [PERSON] померла [INFO] у віці 79 рік в с. Чортовець Городенківського району, актовий запис № 18, що доводиться копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 27.04.2009 виконавчим комітетом Чортовецької сільської ради. На час смерті [PERSON] був чинним Цивільний кодекс України 2003 р. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Згідно з ст. 1223 ЦК України - право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Спадкоємцями можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини, вказано в ч. 1 ст. 1222 ЦК України. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Згідно з ст. 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. За ст.ст. 1268-1269 Цивільного кодексу України прийняття спадщини - це: постійне проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подання спадкоємцем, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, заяви до нотаріуса про прийняття спадщини. Ч. 1 ст. 1270 згаданого кодексу визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. З довідки № 1624, виданої 03.11.2020 виконавчим комітетом Чортовецької сільської ради вбачається, що [PERSON] була зареєстрована в [ADDRESS] та на час смерті ( [INFO] ) проживала за даною адресою - одна. Із копії повторного свідоцтва про народження позивачки серії [NUMBER] , виданого 26.03.2008 відділом реєстрації актів цивільного стану Городенківського районного управління юстиції Івано-Франківської області вбачається, що [PERSON] народилася [INFO] , актовий запис №51, її батьками є [PERSON] та [PERSON] . Після реєстрації шлюбу 14.12.1984 року з [PERSON] , прізвище дружини [PERSON] було змінено на [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] (а.с.9-10). Копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER] стверджується, що батьками відповідачів [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] . (а.с.49, 91). Копією свідоцтва про народження відповідачки серії [NUMBER] доводиться, що [PERSON] , [INFO] , є дочкою [PERSON] та [PERSON] . Після реєстрації шлюбу 05 травня 1981 року з [PERSON] , прізвище дружини було змінено з [PERSON] на [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] . (а.с.86-87). Із копії спадкової справи № 818/2009, яка надана суду державним нотаріусом Городенківської РДНК Каріян С.В. слідує, що відповідач [PERSON] 21 жовтня 2009 року подав до Городенківської районної державної нотаріальної контори заяву про прийняття та видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] . Відповідачі [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , які є спадкоємцями за заповітом [PERSON] , подали до матеріалів даної спадкової справи заяви, які 25.03.2014 посвідчені приватним нотаріусом Косівського РНО Івано-Франківської області та зареєстровані в реєстрі за № 190 та № 191, про те, що вони спадщину після смерті матері [PERSON] не прийняли та на неї не претендують з будь-яких підстав спадкування (як за законом, так і за заповітом). Звертатись до суду з метою визначення їй додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини не будуть. Не заперечують, щоб свідоцтво про право на спадщину було видано на ім`я [PERSON] , [INFO] , що проживає за адресою: [ADDRESS] . Витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 21887101 від 21.10.2009 свідчить про внесення до Спадкового реєстру реєстраційного запису про реєстрацію спадкової справи спадкодавця [PERSON] , номер у Спадковому реєстрі 48314451, номер у нотаріуса 818. 28 жовтня 2020 року позивачка подала до Городенківської РДНК заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті мами [PERSON] . В поданій заяві [PERSON] зазначила, що заявою від 16.10.2020, згідно з ч.2 ст.1272 ЦК України, її включено [PERSON] , що проживає в смт. Кути до кола спадкоємців за заповітом і не заперечує про видачу їй свідоцтва по право на спадщину на спадкове майно після смерті матері [PERSON] . Відповідач [PERSON] 28 жовтня 2020 року подав до Городенківської РДНК заяву про прийняття спадщини в якій зазначив, що він, син померлої, спадщину за заповітом у встановлений законом термін прийняв. Цією заявою згідно ч.2 ст.1272 ЦК України дає згоду на включення [PERSON] , [INFO] , до кола спадкоємців і не заперечує про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно після смерті матері [PERSON] . Дана заява посвідчена 16.10.2020 приватним нотаріусом Косівського РНО та зареєстрована в реєстрі за № 1659. Також, відповідачем [PERSON] 28 жовтня 2020 року подано до Городенківської РДНК посвідчену 16.10.2020 приватним нотаріусом Косівського РНО заяву де зазначено, що він не заперечує проти видачі свідоцтва про право на спадщину сину померлої [PERSON] та дочці померлої [PERSON] . Суд критично ставиться до поданих заяв відповідача [PERSON] так, як він відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України подав до Городенківської РДНК заяву про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті матері [PERSON] Згідно ч.5 ст.1269 ЦК України особа, яка подала заяву про прийняття спадщини, може відкликати її протягом строку, встановленого для прийняття спадщини. Строк прийняття спадщини визначений ст.1270 цього Кодексу, а саме 6 місяців, який починається з часу відкриття спадщини, тобто з часу смерті спадкодавця. В матеріалах справи і в матеріалах спадкової справи не має заяви [PERSON] про відкликання заяви про прийняття спадщини у строк встановлений для прийняття спадщини, як це передбачено ст.ст.1269-1270 ЦК України. З наведеного слідує, що позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] прийняли спадщину за заповітом після смерті матері [PERSON] , а відповідачі [PERSON] та [PERSON] спадщину у встановлений законом термін не прийняли та в поданих до Городенківської РДНК нотаріально посвідчених заявах зазначили, що не заперечують, щоб свідоцтво про право на спадщину було видано на ім`я [PERSON] , [INFO] , та сина померлої [PERSON] . До складу спадщини входить житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що розташований по [ADDRESS] . Копією виписки з інвентаризаційних матеріалів № 6911 виданої 31.03.2014 ОКП "Коломийське МБТІ" доводиться, що згідно архівних даних ОКП "Коломийське МБТІ" право власності на житловий будинок та господарські будівлі по [ADDRESS] станом на 31.12.2012 - не зареєстровано. Із отриманої інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 248580623 формованого 17.03.2021 відомості щодо права власності на будинок [ADDRESS] - відсутні. Згідно п.3.2 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна (затверджені наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України №127 від 24.05.2001 р.) індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі та споруди, прибудови до них, побудовані до 5 серпня 1992 року не належать до самочинного будівництва. До часу набрання чинності Цивільним Кодексом України в ред.2003 року та Законом України від 01.07.2004 р. «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» виникнення права власності на збудоване нерухоме майно не залежало від державної реєстрації такого права. Згідно п. 3.1 Порядку прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства від 24.06.2011 № 91, документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05.08.1992 житлових будинків, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації. Відповідно до роз`яснень, що містяться в п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.91 р. № 7 "Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок", право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради. З технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок [ADDRESS] , встановлено, що житловий будинок побудований в 1975 році, господарські будівлі та споруди збудовані в 1970, 1975 роках. Згідно Звіту про оцінку житлового будинку (загальною площею 73,9 кв.м), складеного ФОП [PERSON] на підставі договору № 00797/С від 16.11.2020, ринкова вартість житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] становить - 83 173 грн. [ADDRESS] не змінювалася, підтверджується довідкою № 1621 видано. 03.11.2020 виконавчим комітетом Чортовецької сільської ради. За даним господарством рахується земельна ділянка розміром 0,10 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, що підтверджується довідкою № 1622 виданою 03.11.2020 виконавчим комітетом Чортовецької сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області. Виписками із по господарської книги № 2 Чортовецької сільської ради за 1996-2000рр, за 2001-2005рр, за 2006-2010рр стверджується, що у будинку по [ADDRESS] записана голова домогосподарства [PERSON] , яка померла [INFO] . Відповідно до ч. 1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно з вимогами ч.1 ст. 1297 згаданого Кодексу спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Постановою державного нотаріуса Городенківської РДНК Каріян С.В. № 1284/02-31 від 28.10.2020 позивачці [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] на житловий будинок, що знаходиться по [ADDRESS] у зв`язку з тим, що спадкоємець не надала документ, який посвідчував би право власності спадкодавця [PERSON] на вищевказаний житловий будинок, оскільки згідно даних органів МБТІ він не зареєстрований. Відповідно до положень ст. 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпорядження майном. Згідно ст. 328 Цивільного кодексу України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. З наведеного слідує, що даний позов підлягає до часткового задоволення, а саме за позивачкою слід визнати право власності за заповітом на 1/4 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] та за законом на 2/4 частини даного житлового будинку, від яких фактично відмовилися відповідачі [PERSON] та [PERSON] , тобто в цілому на 3/4 житлового будинку, а на 1/4 частину відмовити у зв`язку з тим, що відповідач [PERSON] прийняв спадщину після смерті матері подавши до Городенківської РДНК заяву про прийняття спадщини та у відповідності до ЦК України він не відкликав дану заяву протягом строку, встановленого для прийняття спадщини. На підставі ст.ст. 548, 549, 551 563 ЦК УРСР (1963 р.), ст.ст. 5, 316, 317, 325, 328, 1216, 1222,1258, 1241, 1261,1274, 1268,1269, 1296, 1297 ЦК України (2003 р.),

Outcome: partial