Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вищезазначеним позовом до відповідача, про стягнення з [PERSON] на користь Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» заборгованості за надані послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води в сумі 12399,94 грн. 3% річних 266,41 грн., інфляційних витрат 1126,41 грн. та судовий збір. Заявлені позовні вимоги мотивує тим, що згідно довідки ЛКП «Затишне» вбачається, що в квартирі [ADDRESS] проживає відповідач та користуються послугами з централізованого опалення та послугами з централізованого постачання гарячої води. Оскільки між позивачем та відповідачем встановлений факт договірних відносин з приводу надання послуг в сфері теплопостачання, відповідачі такими послугами користуються, але оплату проводять не регулярно, станом на день подання позову, за спожиту теплову енергію за період з 01.12.2015 року до 01.01.2018 року у відповідача перед ЛМКП «Львівтеплоенерго» утворилася заборгованість у сумі 12399,94 грн. 3% річних 266,41 грн., інфляційних витрат 1126,41 грн. Позовні вимоги мотивує тим, що згідно Закону України «Про теплопостачання» ЛКП «Львівтеплоенерго» є виробником та виконавцем послуг з надання енергії населенню. На основі вищевикладеного просить позовну заяву задоволити. 13 лютого 2020 року на адресу суду поступила заява від представника відповідача про розгляд справи у відсутності відповідача та представника. Щодо заявлених позовних вимог представник відповідача заперечує так як договір з позивачем не укладався, та послуги до квартири [ADDRESS] не надавалися. Крім того, 15 січня 2020 року на адресу суду поступили додаткові пояснення від представника позивача, які мотивовані тим, що оплата відповідачем рахунків ТзОВ «Львівгазбуд» жодним чином не має відношення до наданих послуг ЛМКП «Львівтеплоенерго». На підставі вищевикладеного, просить позов задоволити. В судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила такі задоволити. Відповідач та його представник в судове засідання не з`явилися, однк у заяві від 13 лютого 2020 року представник відповідача вказала про розгляд даної справи без їхньої участі. На підставі вищевикладеного, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача та його представника занаявних у матеріалах справи доказів. Заслухвши думку представника позивача, дослідивши матеріали справи, та з`ясувавши її дійсні обставини, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до частини 1 статті 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, що також встановлено статтею 12 цього Кодексу. Згідно частини 1 статті 13 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1ст. 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Крім того,ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України, передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно довідки ЛКП «Затишне» вбачається, що квартира [ADDRESS] проживає [PERSON] та користуються послугами з централізованого опалення та послугами з централізованого постачання гарячої води. Згідно з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру про власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборгованості, відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна, квартира [ADDRESS] перебуває у приватній власності [PERSON] . Договір Приєднання про надання послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води ЛМКП «Львівтеплоенерго» відповідно до закону України «Про житлово-комунальні послуги» та договору приєднання ЛМКП «Львівтеплоенерго» від 01.07.2014 р. відповідає вимогам ст.634 ЦК України та є договором про надання послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води і вважається укладеним між: Львівським комунальним підприємством «Львівтеплоенерго», що є виконавцем послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого опалення постачання гарячої води у м. Львові для населення згідно норм Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та Споживачем (власником/співвласником/балансоутримувачем будинку, квартири, житлових приміщень у багатоквартирних будинках, спорудах, які приєднані до теплових мереж ЛМКП «Львівтеплоенерго» і, в яких послуги з централізованого постачання гарячої води надаються ЛМКП «Львівтеплоенерго», а також користувачами вищевказаних приміщень, квартир, або особами, зареєстрованими (прописаними) у таких приміщеннях, квартирах, будинках). Згідно п.1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора)певну (передати майно, виконати роботи, надати послуги, оплатити гроші тощо) або утриматися певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно ч.1.ст.530 ЦК України, якщо у зобовязані встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чині відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог -відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, і звичайно ставляться. Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошове зобов`язання, на вимогу кредитора сплатити суму боргу з урахувань встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від прострочення суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки, регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги». У відповідності до п.5 ч.3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно ст. 67 ЖК України, плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому законом порядку тарифами. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», до повноважень органів місцевого самоврядування у сфері житлово-комунальних послуг належить, зокрема, встановлення цін/тарифів на житлово-комунальні послуги. Статтею 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що балансоутримувачем будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд є власник або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу передбачену законодавством звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, а також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно з законом. Виконавець - суб`єкт господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальної послуги споживачу відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 64, 67, 68 ЖК України та п.5 ч.3 ст.20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", ст. 19 Закону України "Про теплопостачання", Постанови КМУ від 21 липня 2005р. №630 "Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення", плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться за затвердженими у встановленому порядку тарифами. Плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку. Наймач (орендар) квартири зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору. Згідно з пунктами 24, 25 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 (далі - Правила № 630), споживачі можуть відмовитися від отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. Відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється. Судом встановлено, що договір між сторонами не укладався, однак цей факт не є підставою для відмови у позові, оскільки відповідно до ч.2 ст. 509 ЦК України, пунктів 1-5 частини третьої третьої ст. 20. Пунктів 3 частини другої ст. 21 Закону України «Про житлово- комунальні послуги» обов`язок укласти договір на надання житлово-комунальних послуг покладено на обидві сторони як виконавця так і споживача. Згідно наданої відповіді Департаменту житлового господарства та інфраструктури від 08.12.2016 р. щодо надання дозволу на відключення від системи централізованого опалення та влаштування індивідуальних систем теплопостачання у квартирі [ADDRESS] , вказано про те, що такий дозвіл на влаштування індивідуальної системи опалення проводиться лише на будинок в цілому за умови висловленої письмової згоди всіх власників приміщень у житловому будинку та технічної можливості. Згідно довідки ЛКП «Затишне» встановлено, що станом на 13.09.2016 р. від вистеми централізованого опалення у вищевказаному будинку від`єднані 6 квартир (№1,2,4,10,12,15). По стояку, де розташовані квартири №3,7,11.15 від`єднана від системи централізованого опалення квартира [ADDRESS] переведене в не житло. Згідно долучених представником відповідача квитанцій про оплату послуг, встановлено, що оплтата здійснювалася на рахунки ТзОВ «Львівгазбуд», які жодним чином не має відношення до наданих послуг ЛМКП «Львівтеплоенерго». Щодо твердження представника позивача проте, що послуги до квартири [ADDRESS] не надавалися так як вони від`єднані від централізованого опалення, то суд вважає, що таке твердження не звільняє відповідача від оплати послуг на підставі Постанови Верховного суду України від 19.08.2019 року у справі №226/1437/16-ц, згідно якої підведення централізованого опалення до стояка в межах квартири свідчить про виконання послуг комунальним підприємством, таким чином, позивач виконав свої зобов`язання щодо надання послуг з централізованого опалення, а відповідач, незалежно від споживання цієї послуги або відмови від її споживання, зобов`язаний оплатити надані послуги. У разі наміру споживача не отримувати відповідні послуги він не позбавлений можливості у передбачений законом спосіб провести відключення квартири від мережі теплопостачання. Самовільне відключення від вказаної мережі не є підставою для звільнення від оплати за послуги з теплопостачання. Викладене узгоджується з правовими висновками Верховного Суду України, наведеними у постановах від 11 листопада 2015 року у справах № 6-1192цс15 та № 6-1706цс15. Отже, судом встановлено, що у відповідача наявна заборгованість за надані послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води за період з 01.12.2015 року до 01.01.2018 року перед ЛМКП «Львівтеплоенерго» у сумі 12399,94 грн. 3% річних 266,41 грн., інфляційних витрат 1126,41 грн. Згідно із ст.6 ЦПК України,\~здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ч.\~ст. 89 ЦПК України,суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ч. 2 ст.16 ЦК України, \~способами захисту цивільного права та інтересів є припинення дії, яка порушує право. Суд може захистити цивільне право і інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Згідно\~ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим . Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. На підставі вищевикладеного, суд приходить до переконання що заявлений позов є підставним та підлягає до задоволення. В свою чергу, доводи, наведені представником відповідача жодним чином не спростовують доводів представника позивача. На основі вищевикладеного,

Outcome: approved