Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-23 00:00:00

До суду з вказаним позовом звернулися [PERSON] та [PERSON], посилаючись на те, що [INFO] року помер їх батько [PERSON], який мав останнє зареєстроване місце проживання - село Журавлиха Ставищенського району Київської області до 08.04.2008 року, після чого без реєстрації проживав в Російській Федерації. Оскільки достеменно адреса проживання спадкодавця невідома, нерухомого майна він не мав, у відповідності до статті 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є місцезнаходження основної частини рухомого майна,- земельної частки (паю) КДСП «Світанок» села Винарівка Ставищенського району Київської області. Спадкоємцями першої черги, дітьми спадкодавця є вони - [PERSON] та [PERSON], які подали до Ставищенської районної державної нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини. Заповіту спадкодавець не складав. До спадкового майна померлого належить земельна частка (пай) в землях колективної власності КДСП «Світанок» села Винарівка Ставищенського району Київської області, яка належала йому на підставі сертифіката на земельну частку (пай). Згідно Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видавались Ставищенською районною державною адміністрацією в землях, які перебували у колективній власності КДСП «Світанок» села Винарівка Ставищенського району Київської області, видано сертифікат на право на земельну частку (пай) серія [NUMBER] на ім'я [PERSON] на земельну частку (пай) розміром 3,3 в умовних кадастрових гектарах на території Винарівської сільської ради Ставищенського району Київської області та зареєстрованого 10 жовтня 1997 року у Книзі реєстрації сертифікатів на земельну частку (пай) за [NUMBER], який втрачено, про що в газеті «Сільські обрії» 22 червня 2018 року опубліковано відповідне оголошення. Вартість земельної частки (паю) на території Винарівської сільської ради Ставищенського району Київської області становить 141208 гривень. Видача дублікатів сертифікатів на право на земельну частку (пай) чинним законодавством не передбачена. Відсутність сертифікату, що посвідчує право на земельну частку (пай) та неможливість отримати його дублікат позбавляє їх можливості оформити свої спадкові права в Ставищенській районній державній нотаріальній конторі та виділити земельну частку (пай) в натурі і отримати свідоцтво про право власності на земельну ділянку. 22 серпня 2018 року державний нотаріус Ставищенської районної державної нотаріальної контори винесла постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну частку (пай) через відсутність правовстановлюючого документа. Позивачі просять визнати за ними право на спадщину за законом після смерті [INFO] року батька [PERSON] за кожним з них на ? частину земельної частки (паю) розміром 3,3 умовних кадастрових гектари без визначення частки в натурі (на місцевості) на території Винарівської сільської ради Ставищенського району Київської області в землі, яка перебувала в колективній власності КДСП «Світанок» села Винарівка Ставищенського району Київської області і належала [PERSON] згідно сертифіката на право на земельну частку (пай) на бланку серії [NUMBER] зареєстрованого 10 жовтня 1997 року у Книзі реєстрації сертифікатів на земельну частку (пай) за [NUMBER] вартістю 141208 грн. В підготовче судове засідання позивачі не з'явилися. Позивач [PERSON] до суду подала заяву, в якій просить справу розглядати без неї, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Представник позивача [PERSON] - [PERSON] подала до суду заяву, в якій позовні вимоги від імені позивача підтримала та просить розгляд спрви проводити без її та позивача участі. Представник відповідача Ставищенської районної державної адміністрації в підготовче судове засідання не прибув, до суду адміністрація подала лист про визнання позовних вимог та розгляду справи у відсутність представника Ставищенської районної державної адміністрації. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, розглянувши матеріали справи, заяву відповідача Ставищенської районної державної адміністрації про визнання позову, дослідивши письмові докази, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню, виходячи із наступного. Судом встановлено слідуючі факти та відповідні їм правовідносини. [INFO] року помер [PERSON], мав останнє зареєстроване місце проживання - село Журавлиха Ставищенського району Київської області до 08.04.2008 року (а. с. 13). Оскільки, достеменно адреса проживання спадкодавця невідома, нерухомого майна він не мав, у відповідності до статті 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є місцезнаходження основної частини майна, - земельної частки (паю) КДСП «Світанок» села Винарівка Ставищенського району Київської області. Спадкоємцями першої черги, дітьми спадкодавця є [PERSON] та [PERSON], які подали до Ставищенської районної державної нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, що підтверджується спадковою справою щодо майна померлого, свідоцтвом про смерть, свідоцтвами про народження, свідоцтвом про шлюб, рішенням суду про розірвання шлюбу від 17.07.2015 року №378/577/15-ц, витягом із державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища (а.с. 21-30). Заповіту спадкодавець не складав, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (а. с. 24). До спадкового майна померлого належить земельна частка (пай) в землях колективної власності КДСП «Світанок» села Винарівка Ставищенського району Київської області, яка належала йому на підставі сертифіката на земельну частку (пай). Згідно Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видавались Ставищенською районною державною адміністрацією в землях, які перебували у колективній власності КДСП «Світанок» села Винарівка Ставищенського району Київської області, видано сертифікат на право на земельну частку (пай) серія [NUMBER] на ім'я [PERSON] на земельну частку (пай) розміром 3,3 в умовних кадастрових гектарах на території Винарівської сільської ради Ставищенського району Київської області та зареєстрованого 10 жовтня 1997 року у Книзі реєстрації сертифікатів на земельну частку (пай) за [NUMBER] (а. с. 14-17), який втрачено, про що в газеті «Сільські обрії» 22 червня 2018 року опубліковано відповідне оголошення (а. с. 18). Як вбачається з довідки №32-10-0.36-140/118-18 від 18.04.2018 року відділу у Ставищенському районі Міжрайонного управління у Ставищенському та Таращанському районах Головного управління Держгеокадастру у Київській області вартість земельної частки (паю) на території Винарівської сільської ради Київської області становить 141208 гривень (а. с. 14). Видача дублікатів сертифікатів на право на земельну частку (пай) чинним законодавством не передбачена. Відсутність у позивачів сертифікату, що посвідчує право на земельну частку (пай) та неможливість отримати його дублікат позбавляє їх можливості оформити свої спадкові права в Ставищенській районній державній нотаріальній конторі та виділити земельну частку (пай) в натурі і отримати свідоцтво про право власності на земельну ділянку. 22 серпня 2018 року державний нотаріус Ставищенської районної державної нотаріальної контори винесла постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну частку (пай) через відсутність правовстановлюючого документа (а. с. 12). Згідно з положеннями ст. 1218, частин 1, 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи, часом відкриття спадщини є день смерті особи, до складу спадщини входять усі права і обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 1221 ЦК України передбачено, що місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Якщо місце проживання спадкодавця невідоме, місцем відкриття спадщини є місцезнаходження нерухомого майна або основної його частини, а за відсутності нерухомого майна - місцезнаходження основної частини рухомого майна. В особливих випадках місце відкриття спадщини встановлюється законом. Згідно із ч. 1 ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. В частині 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 1 липня 2004 року № 1952-IV вказано, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. В ч. 1 ст. 3 вказаного Закону передбачено обов'язковість державної реєстрації прав у Державному реєстрі прав. Частинами 2, 3 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію оречових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов'язкової реєстрації. У відповідності до абзацу 9 п.п.1.12 пункту 1 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України за відсутності нерухомого майна місцем відкриття спадщини є місцезнаходження основної частини рухомого майна, що може бути підтверджено свідоцтвом про державну реєстрацію транспортного засобу, витягом з реєстру прав власності на цінні папери, ощадною книжкою тощо. Відповідно до статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки. Згідно частини 2 статті 23 Земельного кодексу України від 18 грудня 1990 року Державний акт на право колективної власності на землю видається колективному сільськогосподарському підприємству, сільськогосподарському кооперативу, сільськогосподарському акціонерному товариству із зазначенням розмірів земель, що перебувають у колективній власності громадян - членів такого підприємства, кооперативу, товариства. До державного акта додається список цих громадян. Відповідно до Указів Президента України від 10 листопада 1994 року "Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва" та від 8 серпня 1995 року "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям ", земельний пай - це умовна частка землі, визначена у результаті поділу земель, переданих державою у колективну власність, серед членів сільськогосподарського підприємства. Право на нього мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, у тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, відповідно до списку, що додається до Державного акта на право колективної власності на землю. Згідно із нормами ст. 3 Указу Президента України "Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва" право на земельну частку (пай) може бути об'єктом спадкування. У відповідності з пунктами 16 та 17 Перехідних положень Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року громадянам - власникам земельних часток (паїв) за їх бажанням виділяються в натурі (на місцевості) земельні ділянки з видачею державних актів на право власності на землю, а сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельним часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» визначено, що сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акта про право власності на землю. Член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК України, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. У п. 11, 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» судам роз'яснено, що при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Таким чином, враховуючи що спадкодавцю [PERSON] за життя належало право власності на вищевказану земельну ділянку, але державний акт на неї втрачено, а після його смерті право на спадщину на дану земельну ділянку набули позивачі, та враховуючи, що вказана земельна ділянки внесена до Державного земельного кадастру і може у відповідності до статті 79-1 Земельного Кодексу України бути об'єктом цивільних прав, - позов підлягає задоволенню. Суд вважає, що оскільки [PERSON] за життя набув права власності на земельну частку (пай) розміром 3,3 в умовних кадастрових гектарах без визначення частки в натурі (на місцевості) в землі, яка перебувала в колективній власності КДСП «Світанок» села Винарівка Ставищенського району Київської області, а тому це право в силу статті 1218 Цивільного Кодексу України увійшло до складу спадщини, яка відкрилася [INFO] року внаслідок смерті останнього, а позивачі в свою чергу набули право на спадщину на вказану земельну ділянку в рівних частинах. Згідно поданих заяв позивачі судові витрати по справі беруть на свій рахунок.

Outcome: approved