Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-21 00:00:00

Звернувшись до суду з даним позовом, Публічне акціонерне товариство "ВТБ БАНК" в особі Відділення "Донецька регіональна дирекція" ПАТ "ВТБ БАНК" посилається на те, що 2 листопада 2012 року між банком та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір № R53400351450В, згідно якого відповідач отримала кредит на споживчі потреби в сумі 100000 грн. на строк до 02.11.2017 року з щомісячною сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 27% річних. Згідно п.п. 3.3, 3.4, 3.5 Кредитного договору позичальник зобов'язаний повертати кредит та сплачувати відсотки щомісячно відповідно до графіка повернення кредиту і сплати процентів та розрахунку вартості супутніх послуг, рівними частинами 8 числа кожного місяця. Відповідно до п. 4.10 Кредитного договору за наявності прострочення виконання зобов'язань позичальником за Кредитним договором розмір платежу збільшується на суму комісійної винагороди, неустойки та інших платежів, у тому числі відшкодування витрат та збитків банку, пов'язаних з неналежним виконанням позичальником умов Кредитного договору. Відповідно до п. 5.2.1 Кредитного договору, банк має право вимагати дострокового повернення кредиту, сплати нарахованих відсотків, можливої неустойки, комісійної винагороди у випадку порушення позичальником зобов'язань за Кредитним договором, невиконання (неналежне виконання) зобов'язань щодо сплати платежів, а також комісійної винагороди, неустойки тощо, передбачених умовами кредитного договору. Відповідно до ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання мають виконувати належним чином та у встановлений строк. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Проте відповідач не виконує свої зобов'язання, передбачені Кредитним договором. Згідно п. 7.1 Кредитного договору у разі прострочення позичальником зобов'язань з повернення кредиту та/або сплати процентів за його користування та/або інших платежів позичальник зобов'язаний сплатити на користь банку пеню за кожен день прострочення у розмірі 0,5% від суми прострочених зобов'язань за кожен день порушення виконання зобов'язання, включаючи день прострочення. Частиною 2 статті 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Банк виконав свої зобов'язання за кредитним договором у повному обсязі, проте відповідач взяті на себе зобов'язання не виконує. Станом на 18.11.2013 року заборгованість відповідача за кредитним договором становить 110527,98 грн., з яких 89433,36 грн. - сума кредиту, що не була повернута боржником; 5597,56 грн. - сума простроченого боргу з урахуванням індексу інфляції; 7709,15 грн. - сума прострочених відсотків по кредиту з урахування індексу інфляції; 700,63 грн. - сума непрострочених відсотків за користування кредитом за період з 8 листопада 2013 року по 17 листопада 2013 року; 3490,65 грн. - пеня за прострочення кредиту згідно кредитного договору; 3429,97 грн. - пеня за несвоєчасну сплату відсотків згідно кредитного договору; 72,61 грн. - сума трьох процентів річних від суми простроченого кредиту згідно ст. 625 ЦК України; 94,05 грн. - сума трьох процентів річних від суми прострочених відсотків згідно ст. 625 ЦК України. За цих підстав ПАТ "ВТБ БАНК" в особі Відділення "Донецька регіональна дирекція" ПАТ "ВТБ БАНК" просить стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитним договором № R53400351450В від 02.11.2012 року у загальній сумі 110527,98 грн., а також судові витрати. Представник позивача за довіреністю Новомлинська Л.П. у судове засідання не з'явилася, надала суду письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила справу розглянути у її відсутність та не заперечувала проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про час і місце розгляду справи повідомлялася судом належним чином, про причину неявки суд не повідомила, заперечень проти позову не надала, тому суд розглядає справу за відсутності відповідача на підставі наявних у справі даних та доказів (постановляє заочне рішення). Суд, дослідивши в судовому засіданні всі обставини по справі та перевіривши їх доказами, вважає встановленим наступне. 2 листопада 2012 року між Публічним акціонерним товариством "ВТБ БАНК" та відповідачем [PERSON] року був укладений кредитний договір № R53400351450В, згідно умов якого відповідач отримала кредит на споживчі потреби в сумі 100000 грн. на строк до 02.11.2017 року з щомісячною сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 27% річних. Згідно п.п. 3.3, 3.4, 3.5 Кредитного договору позичальник зобов'язаний повертати кредит та сплачувати відсотки щомісячно відповідно до графіка повернення кредиту і сплати процентів та розрахунку вартості супутніх послуг, рівними частинами до 8 числа кожного місяця. Відповідно до п. 4.10 Кредитного договору за наявності прострочення виконання зобов'язань позичальником за Кредитним договором розмір платежу збільшується на суму комісійної винагороди, неустойки та інших платежів, у тому числі відшкодування витрат та збитків банку, пов'язаних з неналежним виконанням позичальником умов Кредитного договору. Відповідно до п. 5.2.1 Кредитного договору, банк має право вимагати дострокового повернення кредиту, сплати нарахованих відсотків, можливої неустойки, комісійної винагороди у випадку порушення позичальником зобов'язань за Кредитним договором, невиконання (неналежне виконання) зобов'язань щодо сплати платежів, а також комісійної винагороди, неустойки тощо, передбачених умовами кредитного договору. Згідно п. 7.1 Кредитного договору у разі прострочення позичальником зобов'язань з повернення кредиту та/або сплати процентів за його користування та/або інших платежів позичальник зобов'язаний сплатити на користь банку пеню за кожен день прострочення у розмірі 0,5% від суми прострочених зобов'язань за кожен день порушення виконання зобов'язання, включаючи день прострочення. ПАТ "ВТБ БАНК" виконало свої зобов'язання перед відповідачем шляхом надання відповідачу грошових коштів. Проте відповідач свій обов'язок щодо погашення кредиту не виконує, грошові кошти у рахунок повернення кредиту та процентів за користування кредитом не сплачує. Відповідно до ст. ст. 526, 530 ЦК України зобов'язання повинно виконуватися належним чином і у строк, встановлений договором. Згідно частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1 статті 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 ЦК України. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Частиною 2 статті 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно розрахунку суми боргу за кредитним договором № R53400351450В від 02.11.2012 року, заборгованість відповідача станом на 18.11.2013 року складає 110527,98 грн., з яких 89433,36 грн. - сума кредиту, що не була повернута боржником; 5597,56 грн. - сума простроченого боргу з урахуванням індексу інфляції; 7709,15 грн. - сума прострочених відсотків по кредиту з урахування індексу інфляції; 700,63 грн. - сума непрострочених відсотків за користування кредитом за період з 8 листопада 2013 року по 17 листопада 2013 року; 3490,65 грн. - пеня за прострочення кредиту згідно кредитного договору; 3429,97 грн. - пеня за несвоєчасну сплату відсотків згідно кредитного договору; 72,61 грн. - сума трьох процентів річних від суми простроченого кредиту згідно ст. 625 ЦК України; 94,05 грн. - сума трьох процентів річних від суми прострочених відсотків згідно ст. 625 ЦК України. Враховуючи, що відповідач свої зобов'язання за кредитним договором не виконує, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором у загальному розмірі 110527,98 грн. згідно наданого позивачем розрахунку, оскільки відповідач не надала суду доказів на спростування зазначеної заборгованості та виконання нею умов кредитного договору. Крім того, згідно ст. 88 ЦПК України, оскільки позов задоволено, суд присуджує стягнути з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору в розмірі 1105,28 грн., сплачені позивачем при зверненні до суду з даним позовом.

Outcome: approved