Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-25 00:00:00

Публічне акціонерне товариство "Укрсоцбанк" (далі - ПАТ "Укрсоцбанк") звернулися до суду 15 січня 2016 року з вказаним позовом, вказавши, що 22.11.2007 року між АКБ "Укрсоцбанк", правонаступником якого є ПАТ "Укрсоцбанк" та відповідачем по справі [PERSON] було укладено Генеральний договір № 131/208/07 відповідно до якого позивач зобовязався надати відповідачу у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в межах загального ліміту в сумі 28800,00 доларів США, надання кредитних послуг здійснюється протягом періоду з 22.11.2007 року по 21.11.2017 року на умовах, визначених Договором кредиту. В цей же день між позивачем та відповідачем було укладено додаткову угоду № 131/209/01/07 до Генерального договору № 131/208/07 від 22.11.2007 року згідно п. 1 якої позивач надав відповідачу кредиту у сумі 28800,00 доларів США. Зі сплатою 13,5 відсотків річних з рівномірними щомісячними погашення ми кредиту з кінцевим терміном погашення основної заборгованості по кредиту до 21.11.2017 року. Зобовязання позивача були виконані в повному обсязі, що підтверджується листом-заявкою на кредит/транш № 1 від 22.11.2007 року, заявою на видачу готівки № 05-033 від 22.11.2007 року та меморіальним ордером № 05-002 від 22.11.2007 року. 01.11.2008 року між позивачем та відповідачем було підписано договір про внесення змін до додаткової угоди. Пунктом 1 цього договору було встановлено відсоткову ставку за користування кредитом у розмірі 14,5 відсотків річних. Всі інші додаткові угоди залишились без змін. 28.01.2011 року сторонами було підписано договір про внесення змін № 1 до додаткової угоди. Пунктом 2.1 цього договору було встановлено відсоткову ставку за користування кредитом у розмірі 14,51 відсотків річних, а п. 2.2 встановлювалося графік погашення кредиту, всі інші умови додаткової угоди залишились без змін. 28.12.2012 року сторонами підписано договір про внесення змін № 2 до додаткової угоди, яким було встановлено новий графік погашення кредиту та відстрочених платежів до сплати процентів. Всі інші умови додаткової угоди залишились без змін. 04.06.2014 року сторонами було підписано договір про внесення змін до додаткової угоди. Пунктом 3.3 цього договору було встановлено відсоткову ставку за користування кредитом у розмірі 1 відсоток річних протягом двадцяти чотирирічного строку з дати підписання договору, а п. 3.4 встанволювалося, що з 04.06.2016 року в разі порушення відповідачем більш ніж 60 календарних днів будь-якого зі строків повернення заборгованості, з 61 дня такого порушення, процентна ставка за користування кредитом встановлюється у розмірі та на умовах, визначеним у договорі кредиту на дату цього договору, всі інші умови додаткової угоди залишились без змін. Проте відповідач [PERSON] порушив взяті на себе зобов'язання, допустивши прострочення в погашенні суми кредиту і відсотків,\~\~за додатковою угодою № 131/209/01/07 від 22.11.2007 року до Генерального договору № 131/208/07 від 22.11.2007 року складає 47613,46 доларів США, що згідно курсу НБУ, станом на 23.07.2015 року становить 1048072,02 грн., а саме: -\~\~\~\~\~\~\~\~ заборгованість за кредитом 26130,55 доларів США, що згідно курсу НБУ становить 575188,12 грн.; -\~\~\~\~\~\~\~\~заборгованість за відсотками 16704,11 доларів США, що згідно курсу НБУ становить 367692,43 грн.; -\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ пеня за несвоєчасне повернення кредиту 3670,33 доларів США, що згідно курсу\~\~ НБУ становить 80791,75 грн. -пеня за несвоєчасне повернення відсотків 1108,47 доларів США, що згідно курсу НБУ становить 24399,72 грн. Позивач просить стягнути на свою користь з відповідача заборгованість за додатковою угодою № 131/209/01/07 від 22.11.2007 року до Генерального договору № 131/208/07 від 22.11.2007 року складає 47613,46 доларів США, а також витрати по справі - судовий збір в сумі 15721,08 грн. Представник позивача звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності, позов підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений відповідно до чинного законодавства (а.с. 40,42,45,47 - повідомлення). Відповідно до ч. 2\~ст. 197 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням\~ст.224 ЦПК України.\~\~\~\~ Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи встановлено, що 22.11.2007 року між АКБ "Укрсоцбанк", правонаступником якого є ПАТ "Укрсоцбанк" та відповідачем по справі [PERSON] було укладено Генеральний договір № 131/208/07 відповідно до якого позивач зобовязався надати відповідачу у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання, грошові кошти в межах загального ліміту в сумі 28800,00 доларів США, а позичальник зобовязується повернути кредит у строк та на умовах визначених цим договором та додатковими умовами до нього. Надання кредитних послуг здійснюється протягом періоду з 22.11.2007 року по 21.11.2017 року включно (а.с. 4- 6 копія генерального договору). 22.11.2007 року між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено додаткову угоду № 131/209/01/07 до Генерального договору № 131/208/07 від 22.11.2007 року згідно п. 1 якої позивач надав відповідачу кредиту у сумі 28800,00 доларів США зі сплатою 13,5 відсотків річних з рівномірними щомісячними погашеннями кредиту з кінцевим терміном погашення основної заборгованості по кредиту до 21.11.2017 року (а.с. 7- копія додаткової угоди). 01.11.2008 року між позивачем та відповідачем [PERSON] було підписано договір про внесення змін до додаткової угоди. Пунктом 1 цього договору було встановлено відсоткову ставку за користування кредитом у розмірі 14,5 відсотків річних. Всі інші додаткові угоди залишились без змін (а.с. 8- копія договору про внесення змін). 28.01.2011 року між позивачем та відповідачем [PERSON] був підписаний договір про внесення змін № 1 до додаткової угоди. Пунктом 2.1 цього договору було встановлено відсоткову ставку за користування кредитом у розмірі 14,51 відсотків річних, а п. 2.2 встановлювалося графік погашення кредиту, всі інші умови додаткової угоди залишились без змін. (а.с. 9 10 копія договору про внесення змін). 28.12.2012 року сторонами підписано договір про внесення змін № 2 до додаткової угоди, яким було встановлено новий графік погашення кредиту та відстрочених платежів до сплати процентів. Всі інші умови додаткової угоди залишились без змін (а.с. 11-12 - копія договору про внесення змін). 04.06.2014 року сторонами було підписано договір про внесення змін до договору кредиту. Пунктом 3.3 цього договору було встановлено відсоткову ставку за користування кредитом у розмірі 1 відсоток річних протягом двадцяти чотирирічного строку з дати підписання договору, а п. 3.4 встановлювалося, що з 04.06.2016 року в разі порушення відповідачем більш ніж 60 календарних днів будь-якого зі строків повернення заборгованості, з 61 дня такого порушення, процентна ставка за користування кредитом встановлюється у розмірі та на умовах, визначеним у договорі кредиту на дату цього договору, всі інші умови додаткової угоди залишились без змін (а.с. 14- 17- копія договору про внесення змін). Зобовязання позивача були виконані в повному обсязі, що підтверджується листом-заявкою на кредит/транш № 1 від 22.11.2007 року, заявою на видачу готівки № 05-033 від 22.11.2007 року та меморіальним ордером № 05-002 від 22.11.2007 року (а.с. 18- копії листа заявки, заявки на видачу готівки, меморіального ордеру). Відповідач [PERSON] порушив взяті на себе зобов'язання, допустивши прострочення в погашенні суми кредиту і відсотків,\~\~за додатковою угодою № 131/209/01/07 від 22.11.2007 року до Генерального договору № 131/208/07 від 22.11.2007 року складає 47613,46 доларів США, що згідно курсу НБУ, станом на 23.07.2015 року становить 1048072,02 грн., а саме: заборгованість за кредитом 26130,55 доларів США, що згідно курсу НБУ становить 575188,12 грн.; заборгованість за відсотками 16704,11 доларів США, що згідно курсу НБУ становить 367692,43 грн.; пеня за несвоєчасне повернення кредиту 3670,33 доларів США, що згідно курсу\~НБУ становить 80791,75 грн. пеня за несвоєчасне повернення відсотків 1108,47 доларів США, що згідно курсу НБУ становить 24399,72 грн (а.с.20- 23 копія розрахунку). 03.08.2015 року позивачем була направлена відповідачу досудова лист-вимога про стягнення заборгованості в сумі 47613,46 доларів США (а.с. 24- копія листа вимоги), яка відповідачем проігнорована. Відповідно до\~ст. 526 ЦК України\~зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 1054 ЦК України\~передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно із умовами зазначеного договору сплата основної суми кредиту здійснюється щомісячно рівними частинами, сплата процентів за користування кредитом здійснюється щомісячно, протягом дії договору до виконання сторонами своїх зобов'язань у повному обсязі. Згідно положень частини 2\~статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до\~статті 1048 цього Кодексу. Пунктом 29 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ визначено, що при вирішенні спорів про дострокове повернення кредиту суд має враховувати положення статей\~1050,\~1054 ЦК України\~і виходити з того, що якщо договором встановлено обов'язок позичальника повернути кредит частинами (із розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, та сплати процентів, належних йому від суми кредиту. Передбачене\~статтею 1050 ЦК України\~право кредитодавця вимагати від позичальника дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, є самостійним. Реалізація такого права жодним чином не залежить від пред'явлення кредитодавцем вимог про розірвання кредитного договору відповідно до положення\~статті 651 ЦК. Нормами\~ст. 625 ЦК України\~визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України). За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, оскільки відповідач не виконав належним чином умови кредитного договору, а отже порушив взяті на себе грошові зобов'язання, тому з нього підлягає стягненню заборгованість в розмірі 47613,46 доларів США, що згідно курсу НБУ станом на 23.07.2015 рік становить 1048072,02 грн. та судовий збір в розмірі 15721,08 грн. відповідно до положень ч.1\~ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved