Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-07 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок скоєння злочину. Мотивуючи свої вимоги тим, що 06 серпня 2014 року о 18 год. 20 хв. на вул. Лісовій на території ж/м Бортничі у м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «КІА», державний номерний знак [NUMBER], під керуванням [PERSON] та мотоцикла «Хонда», державний номерний знак [NUMBER], під керуванням [PERSON], позаду якого знаходилась вона як пасажир, в результаті якої їй спричинені тілесні ушкодження у вигляді закритої травми грудної клитки у вигляді перемолу середньої третини діалізу лівої ключиці зі зміщенням уламків, садна м»яких тканин надпліччя, які відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості. В результаті ДТП [PERSON] допущено порушення вимог п.п. 1.5, 2.3 пп. (б), п. 10.1, п.16.13 ПДР України. Вироком Дарницького районного суду м. Києва від 30 жовтня 2014 року, який набув чинності, [PERSON] визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України та призначено йому покарання у вигляді штрафу у розмірі 200 неоподаковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3 400 грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік. Після ДТП позивачка проходила стаціонарне лікування в лікарні швидкої допомоги впродовж 14 днів, куди була госпіталізована каретою швидкої допомоги, з оперативним втручанням щодо остеосинтезу зломаної ключиці з перенесенням болісних лікувальних та діагностичних процедур впродовж наступного місяця, й дотепер вона має проблеми зі здоров»ям та має перенести щонайменше одну операцію з відновлення зламаної ключиці, проте коштів на її проведення немає. Скаржиться на те, що її й досі турбує біль у пошкодженій ключиці, не може повноцінно працювати пошкодженою рукою та обслуговувати себе, через постійний біль відчуває дискомфорт як в день, так й в ночі, не може спати на хворому боці, відповідно має поганий сон, що впливає на загальне самопочуття протягом дня, має тривожний, пригнічений, а й іноді депресивний стан після пережитого тощо, відповідно моральну шкоду оцінює в 30 000 грн. 00 коп. В судовому засіданні позивачка та її представник [PERSON], діючий на підставі угоди про надання правової допомоги від 28 листопада 2015 року (а.с.32-33), позовні вимоги підтримали з тих же підстав та просили їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з"явився, про час та місце розгляду справи повідомлений згідно чинного законодавства належним чином - рекомендованою поштою з повідомленням про вручення (а.с.50), а будучи присутнім в судових засіданням 08 грудня 2015 року, 27 січня 2016 року, позовні вимог визнав частково. Правових підстав відповідно до положень статті 224 ЦПК України щодо ухвалення заочне рішення немає. Вислухавши пояснення сторів, їх доводи та заперечення, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з"ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об"єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню із наступних підстав. Принцип захисту судом порушеного права особи будується при встановленні порушення такого права. Так, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч.1 ст. 15 ЦК України). Правом звернення до суду за захистом наділена особа, права якої порушені, невизнані або оспорені (ст. 3 ЦПК України). Судом встановлено, що 06 серпня 2014 року о 18 год. 20 хв. на вул. Лісовій на території ж/м Бортничі у м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «КІА», державний номерний знак [NUMBER], під керуванням [PERSON] та мотоцикла «Хонда», державний номерний знак [NUMBER], під керуванням [PERSON], позаду якого знаходилась пасажир [PERSON], в результаті якої їй спричинені тілесні ушкодження у вигляді закритої травми грудної клитки у вигляді перемолу середньої третини діалізу лівої ключиці зі зміщенням уламків, садна м»яких тканин надпліччя, які відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, що підтверджується висновком судово-медичної експертизи № 1534 Е від 27.08.2014 року (матеріали кримінального провадження по обвинуваченню [PERSON] за ч.1 ст. 268 КК України). В результаті ДТП [PERSON] допущено порушення вимог п.п. 1.5, 2.3 пп. (б), п. 10.1, п.16.13 ПДР України. Вироком Дарницького районного суду м. Києва від 30 жовтня 2014 року, який набув чинності, [PERSON] визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України та призначено йому покарання у вигляді штрафу у розмірі 200 неоподаковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3 400 грн. 00 коп., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік (а.с. 4-6, 7-9). Вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою (ч.4 ст. 61 ЦПК України). Після ДТП позивачка проходила стаціонарне лікування в лікарні швидкої допомоги впродовж 14 днів, куди була госпіталізована каретою швидкої допомоги відразу після ДТП, з оперативним втручанням щодо остеосинтезу зломаної ключиці (матеріали кримінального провадження по обвинуваченню [PERSON] за ч.1 ст. 268 КК України). Дотепер вона має проблеми зі здоров»ям та має перенести щонайменше одну операцію /хірургічне втручання/ з відновлення зламаної ключиці, проте коштів на її проведення немає. Скаржиться на те, що її й досі турбує біль у пошкодженій ключиці, не може повноцінно працювати пошкодженою рукою та обслуговувати себе, через постійний біль відчуває дискомфорт як в день, так й в ночі, не може спати на хворому боці, відповідно має поганий сон, що впливає на загальне самопочуття протягом дня, має тривожний, пригнічений, іноді й депресивний стан після пережитого тощо. В судовому засіданні відповідач не спростовуючи свою вину, не визнав розмір оціненої позивачем моральної шкоди, й за наслідками вказаної позиції ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 27 січня 2016 року по даній справі призначено судову психологічну експертизу (а.с. 39-40). Згідно висновку судово-психіатричної експертизи № 45-ц від 13 квітня 2016 року, проведеного відділення судово-психіатричних експертиз Комунального закладу Київської обласної ради «Обласне психіатрично-наркологічне медичне об»єднання», [PERSON] за умовами події, що сталася о 18 год. 20 хв. на вул. Лісовій на території ж/м Бортничі у м. Києві внаслідок дорожньо-транспортної пригоди учасником якої вона була (пасажир мотоцикла «Хонда», державний номерний знак [NUMBER], й отримала тілесні ушкодження, спричинено моральні страждання, тобто заподіяна моральна шкода. Можливий матеріальний еквівалент даної моральної шкоди становить 364, 5 мінімальні заробітні плати, розмір яких приймається рівнем розміру мінімальної заробітної плати, прийнятої в Україні на момент винесення рішення (а.с. 44-46). Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини фізичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров»я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки (п.1 ч.2 ст. 1167 ЦК України) Моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів(ч.1 ст. 1168 ЦК України). Відповідно до пункту 1 частини 2, частин першої, 4 статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв»язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров»я. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов»язана з розміром цього відшкодування. Суд визначає розмір моральної шкоди в межах заявлених вимог залежно від характеру й обсягу заподіяних позивачеві моральних чи фізичних страждань, наявності інших негативних наслідків, з урахуванням у кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховуються характер і тривалість страждань, стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. Суд, надавши правову оцінку поясненням позивача, письмовим доказам в частині відшкодування моральної шкоди, характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, ступіню вини відповідача, який завдав моральної шкоди позивачу внаслідок злочинних/протиправних дій, що вплинули на права позивача, його стан здоров»я, необхідність його подальшого відновлення, вважає за необхідне задовольнити позов. Відповідно до частини 3 статті 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. Як встановлено в ході розгляду справи, позивач оцінює моральну шкоду у розмірі 30 000 грн., що є значно меншим, ніж визначено судовим експертом згідно висновку судово-психіатричної експертизи № 45-ц від 13 квітня 2016 року, й суд вважає, що всі підстави, на які позивач посилається, є належними та обґрунтованими. Судом надана правова оцінка заперечень відповідача проти позову, та вважає, що останні не заслуговують на увагу, розцінюються судом як такі, що спрямовані на уникнення від виконання зобов"язань за наслідками вчиненого злочину, оскільки докази ним на спростування позовних вимог не надані, тому такі заперечення не можуть бути прийняті судом та покладені в основу рішення як такі, що спростовуються доказами наданими позивачем по справі. Таким чином, судом встановлений факт понесеної моральної шкоди позивачем, що виявилася у душевних стражданнях та фізичному болю, яких він зазнав у зв»язку із ушкодженням здоров»я (пункти 1, 2 частини 2 статті 23 ЦК України) на підставі ст.ст. 1167, 1168 ЦК України; обставини, що спростовують позовні вимоги, судом не встановлені. Приймаючи до уваги предмет даного спору, наслідки його розгляду судом, суд вважає за необхідне застосувати положення частини 3 статті 88 ЦПК України. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог; відповідно, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню 487 грн. 20 коп. судового збору. Окрім того, позивачем понесені судові витрати за проведення експертного дослідження в сумі 736 грн. 80 коп., що підтверджується квитанцією від 13 квітня 2016 року (а.с.48), й на підставі положення ч. 1 ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на його користь. Так, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі вищевикладеного, пп.п. 1, 2 ч. 2 ст. 23, п.1 ч.2 ст. 1167, ч.1 ст. 1168 ЦК України, з урахуванням постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 р. № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 р. № 6 "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди",

Outcome: approved