Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-29 00:00:00

Позивач Публічне акціонерне товариство «Альфа Банк», зазначивши, як правову підставу позову, норми зобов'язального права Розділу 1 Книги п'ятої ЦК України та ст. 1046- 1054 Гл. 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад», звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON], [PERSON] про стягнення з відповідачів солідарно на користь позивача борг за договором кредиту №1901\\0807\\88-222 від 28.08.2007 року в сумі 21 650, 55 доларів США, що у гривневому еквіваленті станом на 10.09.2014 року становило 280 413, 47 гривень, 514, 63 доларів США, що становило 6 665, 38 гривень та 754, 57 гривень пені. В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на неналежне відповідачами, як поручителем та майновим поручителем позичальника обов'язків з своєчасного погашення кредитної заборгованості, й наполягав на стягненні кредитної заборгованості еквівалентно в гривні станом на дату проведення розрахунку - 10.09.2014 року. Ухвалою суду від 08.02.2016 року, за клопотанням сторони позивача, позовну заяву Публічного акціонерного товариства «Альфа Банк» в частині вимоги до [PERSON], залишено без розгляду. Надалі, у зв'язку із смертю відповідача [PERSON], представник позивача направив на адресу суду заяву від 21.09.2016 року, про залучення співвідповідачами у справі [PERSON] та доньку [PERSON] - [PERSON], згідно якої (заяви), не змінюючи правової підстави позову (Розділу 1 Книги п'ятої ЦК України та ст. 1046- 1054 Гл. 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад») просить стягнути з [PERSON], [PERSON], як солідарних боржників, вищезазначену суму. В судове засідання представник позивача не з'явився, направив на адресу суду письмове клопотання про підтримку позовних вимог в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, направили письмові заперечення на позовну заяву банку. Всесторонньо, повно та об'єктивно дослідивши докази у справі, суд встановив наступні обставини: Відповідно до ч. 1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, у спосіб передбачений ч.2 ст.16 ЦК України. 25 травня 2012 року між ПАТ «Сведбанк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитними договорами. В свою чергу, 15 червня 2012 року, між ПАТ «Дельта Банк» та ПАТ «Альфа Банк» був укладений Договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитним договором. Згідно вищезазначеного угод (договорів) відбулося відступлення Права вимоги за Кредитним договором № 1901/0807/88-222 від 28.08.2007 року, що було укладено між ВАТ "Сведбанк" (правонаступник ПАТ "Сведбанк") та [PERSON], на користь ПАТ «Альфа-Банк». 28.08.2007 року ВАТ "Сведбанк" (правонаступник ПАТ "Сведбанк") та фізична особа - громадянин (ка) України яким (якою) е - [PERSON], уклали кредитний договір № 1901/0807/88-222. Відповідно до умов вищевказаного Кредитного Договору, Банк зобов'язався надати [PERSON] кредит у сумі 25 000,00 дол. США, а позичальник зобов'язався повернути наданий кредит і сплатити проценти за користування в сумі, строки та на умовах, що передбачені Кредитним договором та Додатком № 1 до нього - Графіком погашення кредиту. Банк свої зобов'язання за Кредитним договором виконав, надавши позичальнику [PERSON], кредит у сумі 25 000,00 дол. США, що підтверджується випискою з особового рахунку Відповідача. Як зазначає позивач, в порушення умов Кредитного договору, [PERSON], свої зобов'язання належним чином не виконав, в результаті чого станом на 10.09.2014 року має прострочену заборгованість за кредитом - 21 650,55 дол. США, що за курсом НБУ на 10.09.2014 року складає - 280 413,47 грн., за відсотками - 514,63 дол. США, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку складає - 6 665,38 грн.. Розмір заборгованості за договором кредиту позивач підтвердив письмовим розрахунком . Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України та умов Кредитного договору, у разі невиконання, чи несвоєчасного виконання зобов'язань в частині повернення кредиту та/або сплати процентів, комісій згідно з умовами Договору, позичальник зобов'язаний сплатити Позивачу неустойку (штраф, пеня). Станом на 10.09.2014 року банк нарахував неустойку, розмір якої становить - 58,26 дол. США, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку складає - 754,57 грн. В забезпечення виконання зобов'язань Позичальника, що випливають з Основного договору, відповідно до ст. 553 ЦК України, 28.08.2007 року ВАТ "Сведбанк" (правонаступник ПАТ "Сведбанк") та фізична особа - громадянин(ка) України [PERSON] (Відповідач 2), уклали Договір Поруки №1901/0807/88-222-Р-1 Відповідно до умов Договору поруки Відповідач 2 як поручитель поручається за виконання позичальником обов'язків, що виникли на підставі Основного договору або можуть виникнути на підставі нього у майбутньому. Відповідно до ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. За змістом умов Договору поруки, позичальник та Відповідач 2 повинні були відповідати перед Позивачем за порушення обов'язків за Договором, як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед Банком у тому ж обсязі, що і Боржник. Проте, як встановлено з свідоцтва про смерть [NUMBER], виданого 16 жовтня 2015 року Білецькою сільською радою Тернопільського району Тернопільської області, [PERSON] помер [INFO]. За приписами ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. В пункті 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулюють провадження у справі до судового розгляду» від 12.06.2009 року за № 5 дані поняття тлумачаться наступним чином: «Зокрема, у позивача суд повинен з'ясувати предмет позову (що конкретно вимагає позивач), підставу позову (чим він обґрунтовує свої вимоги) і зміст вимоги (який спосіб захисту свого права він обрав).»…«Оскільки підставою позову є фактичні обставини, що наведені у заяві, то зазначення позивачем конкретної правової норми на обґрунтування позову не є визначальним при вирішенні судом питання про те, яким законодавством слід керуватися при вирішенні спору». Відтак підстава позову - це ті обставини, які обґрунтовують вимогу позивача. Разом з тим суд зауважує, що змінивши за заявою від 21.09.2016 року, за власним бажанням сторону відповідача на [PERSON] і [PERSON], представник позивача залишив без змін первісну підставу позовних вимог - позов було заявлено з приводу зобов'язальних (договірних) відносин позивача та первісних відповідачів, з посиланням, як правову підставу позову, на норми зобов'язального права Розділу 1 Книги п'ятої ЦК України та ст. 1046- 1054 Гл. 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» про стягнення суми позики з боржника та поручителя; й при цьому з метою обґрунтування позовних вимог до нових співвідповідачів, в судове засідання представник позивача не з'явився, обмежившись направленням лише заяви про розгляд справи за власної відсутності. А тому суд,

Outcome: dismissed