Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-09 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до Суворовського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції та Державної казначейської служби України, третя особа [PERSON], та просив стягнути з держави Україна, в особі Державної казначейської служби України матеріальну шкоду у розмірі 299374 грн. та моральну шкоду у розмірі 50000 грн.. В обгрунтування вимог позивач вказував на те, що постановою Суворовського районного суду м.Одеси від 19 грудня 2013 року по кримінальній справі за звинуваченням [PERSON] в скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.367 КК України, [PERSON] була звільнена від кримінальної відповідальності в зв'язку з закінченням строків притягнення до кримінальної відповідальності. Суд при винесені постанови кваліфікував неправомірні дії [PERSON], яка працювала державним виконавцем Другого Суворовського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, за ч. 2 ст.367 КК України, яка, зловживаючи своїм службовим становищем, при примусовому виконанні наказу Господарського суду Одеської області від 15 січня 2007 року по справі № 30/255-06-7700 про зобов'язання [PERSON], як фізичної особи-підприємця за свій рахунок привести об'єкт будівництва - будівлі магазину "Автозапчастини" по вул. Балківській в м.Одесі у відповідність до робочого проекту, який розроблений КП "Одеспроект" в 2003 році, з 1 лютого 2007 року до 13 лютого 2007 року, провела демонтування другого поверху будівлі, без проекту виконання робіт, з залученням невстановлених осіб, в результаті чого було зруйновано частину будівлі, яка не підлягала знесенню. Судом при розгляді кримінальної справи було встановлено, що в результаті неправомірних дій державного виконавця [PERSON]., при демонтажі другого поверху будівлі магазину "Автозапчастини" по вул. Балківській (в районі ставка накопичувача) в м.Одесі, [PERSON], було нанесено матеріальну шкоду в розмірі 299374 грн.. Позивач вважає, що оскільки йому в результаті зловживання посадовими обов'язками державного виконавця нанесено матеріальну шкоду, то така шкода підлягає відшкодуванню в повному обсязі. В зв'язку з тим, що [PERSON] працювала державним виконавцем у Другому Суворовському відділ державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, то відповідно до частини другої статті 4 Закону України "Про державну виконавчу службу" є представником влади і здійснює примусове виконання судових рішень, постановлених іменем України, та рішень інших органів (посадових осіб), виконання яких покладено на державну виконавчу службу, у порядку, передбаченому законом і тому шкода, яка нею була завдана, підлягає стягненню з держави. Також позивач вважає, що незаконними діями державного виконавця йому заподіяно моральну шкоду, яка полягає в душевних стражданнях, яких він зазнав в зв'язку з пошкодженням майна, в зв'язку з тим, що за відсутності магазину, він як особа, яка здійснює підприємницьку діяльність, не отримував доходу, та в зв'язку з тим, що на протязі понад 7 років, для досягнення істини та справедливості, мав марнувати свій час на допити, поїздки до правоохоронних органів, до суду. Звертаючись до суду з вказаними вимогами, позивач обгрунтовував їх посилаючись на норми ст.ст.1166,1167 ЦК України, ст.ст.11,87 Закону України «Про державну виконавчу службу». Представник відповідача Суворовського відділу ДВС в засідання не з'явився, в матеріалах справи є письмові заперечення проти позову, в яких вказувалось на те, що вимоги не підлягають задоволенню. Безпідставним є посилання позивача на ч.4 ст.61 ЦПК України, оскільки по кримінальній справі винесено постанову, а не вирок. При визначенні розміру матеріальної шкоди, завданої [PERSON], суд при розгляді кримінальної справи керувався судовою будівельно-технічною експертизою від 06.12.2011 року, демонтаж другого поверху будівлі магазину було здійснено у лютому 2007 року, тоді як вказану експертизу проведено у грудні 2011 року, тобто майже через 5 років. В постанові суду від 19.12.2013 р. зазначено, що пошкодження будівлі могли бути утворені в результаті проведення у 2007 році робіт по демонтажу другого поверху будівлі. Зазначені факти вказують на те, що достовірно неможливо визначити, які саме пошкодження будівлі спричинено внаслідок неправомірних дій державного виконавця [PERSON]., а які виникли в силу погіршення експлуатаційних показників в часі або внаслідок інших обставин. Правовою підставою відповідальності за завдану шкоду є правопорушення, складовими елементами якого є: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. При цьому відсутність хоча б однієї складової виключає можливість відшкодування шкоди. В даному випадку відсутній склад правопорушення, адже наявність шкоди не доведено, а причинно-наслідковий зв'язок між шкодою та протиправними діями відсутній, що виключає застосування цивільно-правової відповідальності. Позивачем не було надано обгрунтованого розрахунку суми, яку він хоче стягнути в якості компенсації моральної шкоди, заподіяної неправомірними діями державного виконавця, у зв'язку з чим не зрозуміло, з яких міркувань виходить позивач, оцінюючи заподіяну моральну шкоду у розмірі 50000 грн., та за відсутності доказів, які це підтверджують. Крім того, представник відповідача також звернувся з клопотанням про застосування строків позовної давності та відмови в позові з цих підстав, оскільки обставини мали місце в 2007 році, а позов подано лише у липні 2015 року. Позивач був боржником по виконавчому провадженню, мав можливість ознайомитися з матеріалами провадження, робити з них копії. Розгляд кримінальної справи не перешкоджав йому звернутися з цивільним позовом. Представник відповідача Державної казначейської служби України та третя особа [PERSON] в засідання не з'явилися і з заявами про відкладення розгляду справи не зверталися. Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали цивільної справи, а також перевіривши матеріали кримінальної справи №1527/3043/12, суд прийшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Як було встановлено судом, 15.01.2007 року по справі № 30 / 255-06-7700 Господарським судом Одеської області винесено наказ про зобов'язання СПД - фізичної особи-підприємця [PERSON] за свій рахунок привести об'єкт будівництва - будівлю магазину «Автозапчастини» по вул. Балківській (в районі ставка накопичувача) в м.Одесі у відповідність з робочим проектом, розробленим КП «Одеспроект» в 2003 році шляхом демонтажу самовільно надбудованого другого поверху. Державним виконавцем другого відділу ДВС в Суворовському районному управлінні юстиції м.Одеси Чеботарьовою Е.Н. було винесено постанову № В-9/141 від 22.01.2007 року про відкриття виконавчого провадження, при цьому боржнику було надано строк на добровільне виконання вимог виконавчого документу до 29 січня 2007 року. Згідно висновку № 10 від 01.02.2007 року про можливість демонтажу конструкцій другого поверху магазину «Автозапчастини» по вул. Балківській (в районі ставків накопичувачів), складеного залученими державним виконавцем фахівцями КП «Одеспроект» слідує, що: «Демонтаж можливий з залученням необхідної техніки і спецінструменту. Проект демонтажу, який включає в себе проект виконання робіт (ПВР), може бути виконаний в установленому законом порядку силами КП «Одеспроект», із залученням ліцензованих фахівців-технологів. Складений КП «Одеспроект» проект демонтажу не включає в себе розбирання несучих конструкцій (віконного і дверного заповнення, внутрішня обшивка конструкцій стелі і перегородок системи «КпаіГ», яку можливо виконувати лише відповідними фахівцями». 01.02.2007 року о 10.00 год. державний виконавець [PERSON]., зловживаючи своїм посадовим становищем, в інтересах третіх осіб, без належного інформування боржника [PERSON] про проведення примусових виконавчих дій по виконанню судового наказу, навмисно ігноруючи висновок фахівців КП «Одеспроект» від 01.02.2007 р. про необхідність складання ПВР (проекту виконання робіт), без наявності такого, незважаючи на передбачений ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» строк здійснення виконавчого провадження, що дозволяє замовити і виготовити проект виробництва робіт і провести виконавчі дії по виконанню рішення в передбачений законом шестимісячний строк з дня винесення постанови про відкриття виконавчого виробництв, з метою якнайшвидшого руйнування другого поверху будівлі магазину, в той же день 01.02.2007 року допустила до об'єкту - будівлі магазину «Автозапчастини», розташованого по вул. Балківській (в районі ставка накопичувача) невстановлених в ході досудового слідства осіб, які 01.02.2007 року за вказівкою [PERSON] і в її присутності почали проводити демонтаж другого поверху будівлі магазину «Автозапчастини» без ПВР (проекту виконання робіт). В період часу з 01.02.2007 року по 13.02.2007 року за вказівкою [PERSON] і в її присутності невстановлені в ході досудового слідства особи без проекту виконання робіт демонтували другий поверх будівлі магазину «Автозапчастини», в результаті чого була зруйнована частина будівлі магазину «Автозапчастини», що не підлягала знесенню. Згідно технічного висновку фахівців «Експрес-проект» від 28.01.07 року про можливість приведення будівлі по вул. Балківська, за рішенням суду, відповідно до проектної документації, слідує, що: «демонтаж частини перекриття може спричинити руйнування частини будівлі, яке не підлягає знесенню, тому для запобігання руйнування для здійснення робіт по демонтажу необхідно виконати проект демонтажу перекриття». Згідно висновку № 4169 судової будівельно-технічної експертизи від 06.12.2011 р експертів ОНДІСЕ: «на момент обстеження, будівля магазину «Автозапчастини» по вул. Балківській в м Одеса (в районі ставка накопичувача) має наступні пошкодження: відколи плитки, вибоїни в цементному підставі, викривлення і відставання лінолеуму від підстави підлоги, тріщини в стінах окремих місць, порушення і відпадання штукатурки до каміння місцями, ураження стін і стеля вогкості і пліснявий грибок в внаслідок затоплення атмосферними опадами з боку покрівлі, деформація підвісної стелі «Кнауф», здуття відшарування фарбувального шару на стелях і стінах, 100% пошкодження ізоляції стельових плит «Кнауф» і ізоляційного покриття даху і над першим поверхом, руйнування парапету і колони окремими місцями, остікління місцями розбите. При цьому, відсутність покрівлі, пошкодження перекриття і тріщини в несучих стінах і перегородках могли бути утворені в результаті проведення в 2007 році робіт з демонтажу 2-го поверху будівлі з урахуванням особливості вищевказаних ушкоджень. Решта пошкодження стали наслідком отриманих руйнувань при проведенні демонтажних конструкцій 2-го поверху будівлі. Вартість капітального ремонту покрівлі над першим поверхом (за винятком площі надбудови відповідного Робочого проекту), ліквідації тріщин і інших ушкоджень в несучих стінах, а також оздоблювальних покриттів нежитлових приміщень першого поверху будівлі магазину «Автозапчастини» по вул. Балківській (в районі ставка накопичувача) в м.Одесі складає 299, 374 грн." Вказані обставини були також встановлені Суворовським районним судом м.Одеси при розгляді кримінальної справи за звинуваченням [PERSON]. Згідно з постановою Суворовського районного суду м.Одеси від 19.12.2013 р. у справі №1527/3043/12 провадження по кримінальній справі за звинуваченням [PERSON] у вчиненні злочину, передбаченого ст.367 ч.2 КК України, закрито, а [PERSON] від кримінальної відповідальності звільнено. Судом було встановлено неправомірність дій державного виконавця, як неналежне виконання службових обов'язків внаслідок недобросовісного до них відношення, яке завдало значної шкоди охоронюваним законом правам, свободам окремих громадян, та потягнуло тяжкі наслідки. Відповідно до ст.4 Закону України "Про державну виконавчу службу", який діяв на час виниклих правовідносин, державний виконавець є представником влади. Шкода, заподіяна державним виконавцем фізичним чи юридичним особам під час виконання рішення, підлягає відшкодуванню у порядку, передбаченому законом, за рахунок держави (ст.11 вказаного вище Закону). Виниклі правовідносини регулюються нормами ст.1174 ЦК України, якою передбачено, що шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи. Відповідно до вимог ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Враховуючи встановлені обставини суд прийшов до висновку, що в ході розгляду справи знайшли своє підтвердження доводи позивача, оскільки саме в результаті винних дій державного виконавця [PERSON]. було проведено демонтаж другого поверху будівлі магазину «Автозапчастини» без проекту виконання робіт, в результаті чого [PERSON] було завдано матеріальну шкоду у розмірі 299, 374 грн. та моральну шкоду. Згідно з вимогами ч.1 ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (с.261 ЦК України). Відповідно до вимог ч.3 та 4 ст.267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Звертаючись до суду з позовом 02.07.2015 року представник позивача зазначив, що строк позовної давності позивач не пропустив, оскільки право на відшкодування шкоди виникло після встановлення судом вини державного виконавця в завданні шкоди. З даним твердженням суд не погоджується виходячи з наступного. Як видно із змісту вказаної вище ст.1174 ЦК України шкода відшкодовується державою незалежно від наявності вини посадової особи органу державної влади, тобто незалежно від встановлення вини у особи є право на відшкодування завданої шкоди. Судом встановлено, що ще під час виконання виконавчого документа в 2007 році позивач знав про порушення свого права, звертався в різні інстанції зі скаргами, однак позову з вимогами про відшкодування матеріальної шкоди до суду не подавав. Більше того, навіть після проведення 06.12.2011 р. судової будівельно-технічної експертизи, не вчинив таких дій, не скористався своїм правом і під час розгляду кримінальної справи. При цьому суд звертає увагу на те, що позивач з заявою про поновлення строку позовної давності не звертався. Приймаючи до уваги наявні в справі докази суд прийшов до висновку, що позивач пропустив строк позовної давності, тому з цих підстав в задоволенні позовних вимог необхідно відмовити.

Outcome: dismissed