Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-10 00:00:00

Позивач звернулась до суду з даним позовом до відповідача, вказуючи, що [INFO] помер її племінник, [PERSON]. 20 листолпада 2010 року померла мати [PERSON], [PERSON], її, позивача, рідна сестра. Після смерті [PERSON] інших спадкоємців, окрім неї, [PERSON], немає. В установлений законом строк вона, позивач, звернулась до Шостої дніпропетровської державної нотаріальної контори за оформленням спадкових прав після смерті [PERSON] 13.04.2015 року вона отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на квартиру [ADDRESS]. Проте, у видачі свідоцтва про право власності в порядку спадкування за законом на гараж [NUMBER] в Обслуговуючому кооперативі «Гаражний кооператив «Автомобіліст» їй відмовлено, оскільки відсутня реєстрація права власності на вказане майно. Позивач зазначає, що спірний гараж у 1970 році, будучи членом Обслуговуючого кооперативу «Гаражний кооператив «Автомобіліст», побудував за власні кошти батько спадкодавця - [PERSON]. На підставі рішення виконкому Індустріальної районної Ради народних депутатів м. Дніпропетровська № 380 від 23.09.1983 року, у зв*язку зі смертю [PERSON], спірний гараж було переоформлено на його сина, члена кооперативу [PERSON]. Посилаючись на Закон України "Про кооперацію",ст.ст. 1218, 1263 ЦК України, роз*яснення, які містяться в постановах Пленуму Верховного суду України № 5 від 28.06.1991 року " Про практику розгляду судами цивільних справ, пов*язаних із діяльністю гаражно- будівлених кооперативів", № 7 від 30.05.2008 року " Про судову практику у справах про спадкування", позивач просила визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на гараж [NUMBER] в Обслуговуючому кооперативі "Гаражний кооператив "Автомобіліст", розташованому по вулиці Батумській в місті Дніпропетровську. Представник позивача, [PERSON], в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити. Представник відповідача, виконкому Дніпропетровської міської ради, [PERSON], позовні вимоги не визнав, вказуючи, що раніше, якщо член гаражного кооперативу сплатив пайовий внесок і отримав довідку про це від кооперативу, то міська рада за заявою власника гаражу видавала свідоцтво про право власності на цей гараж. На даний час такі повноваження у міської ради відсутні, тому Дніпропетровська міська рада є неналежним відповідачем. Представник відповідача, Обслуговуючого кооперативу «Гаражний кооператив «Автомобіліст», [PERSON], пояснив, що він є головою цього кооперативу. Останній не заперечував , що [PERSON] за власні кошти побудував гараж [NUMBER] в Обслуговуючому кооперативі «Гаражний кооператив «Автомобіліст», був його членом. Після смерті останнього членом гаражного кооперативу став його син, [PERSON]. Проте на даний час в кооперативі відсутні відомості щодо внесення пайового внеску в гаражний кооператив [PERSON] Також відсутні відомості і щодо видачі [PERSON] та [PERSON] Дніпропетровською міською радою свідоцтва про право власності на спірний гараж. Тому просив суд відмовити позивачеві у задоволені позовних вимог. Представник відповідача,Обслуговуючого кооперативу «Гаражний кооператив «Автомобіліст», [PERSON], заперечуючи проти позову, зазначив, що в гаражному кооперативі відсутні відомості щодо внесення пайового внеску в кооператив [PERSON],а тому не можна зробити висновок, чи являвся [PERSON], батько [PERSON], членом кооперативу. Представник відповідача вважає, що спірний гараж належить Обслуговуючому кооперативу «Гаражний кооператив «Автомобіліст». Підстав для визнання за позивачем права власності в порядку спадкування за законом немає. Крім того, представник відповідача вважає, що позивач помилково не включив у коло відповідачів Державну реєстраційну службу, оскільки саме вона реєєструє речові права власника. Просив суд відмовити у задоволені позовних вимог. Суд, вислухавши представників сторін, дослідивши письмові докази у справі, копію спадкової справи після смерті [PERSON], вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON], племінник позивача, [PERSON] Остання в установлений статтею 1270 ЦК України строк звернулась до Шостої дніпропетровської державної нотаріальної контори за оформленням спадкових прав після смерті [PERSON] 30.04.2015 року позивач отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на квартиру після смерті [PERSON].У видачі свідоцтва про право власності на спірний гараж [PERSON] було відмовлено , оскільки відсутня реєстрація про право вланості на це майно ( а.с.22-74). Відповідно до рішення виконкому Дніпропетровської міської ради депутатів трудящих № 564 від 22.06.1961 року затверджено рішення виконкому Амур-Нижньодніпровської районної ради депутатів трудящих від 11.04.1961 року за № 1040 про виділ громадського майданчика під будівництво гаражів по Новомосковському шосе в мікрорайоні № 2 ( а.с.136). Сторони зазначали, що саме це місце розташування сучасного Обслуговуючого кооперативу «Гаражний кооператив «Автомобіліст». Згідно із архівним витягом від 26.05.2011 року з рішення виконкому Амур-Нижньодніпровської районної ради депутатів трудящих м. Дніпропетровська " Про затвердження колектива забудовників гаражів на Мікрорайоні" зобов*язано [PERSON] будівництво гаража проводити відповідно до проекту , з однакових для всіх матеріалів ( а.с.141). В судовому засіданні представник відповідача, голова гаражного кооперативу, [PERSON] не заперечував, що [PERSON] будував гараж [NUMBER] за власні кошти. Відповідно до положень наданого відповідачем Статуту гаражного кооперативу, який на той час мав назву - "Гаражно-будівельний кооператив "Автомобіліст", затвердженого рішенням Індустріального районного виконкому народних депутатів м. Дніпропетровська № 76 від 12.07.1982 року, щодо членства в гаражному кооперативі, членом копетариву могли бути автолюбителі, які досягли 18- річного віку, мають зареєстрований в установленому порядку автотранспорт, добровільно, шляхом подачі заяви, виявили згоду про кооперативний спосіб побудови та управління гаражним господарством, та взяти на себе зобов*язання безумовного виконання статуту кооперативу. Членство в кооперативі затверджувалось загальними зборами його членів ( п.4.1,4.2 розділу 4)( а.с.117-128). В судовому засіданні представник відповідача, голова гаражного кооперативу, [PERSON] ., зазначив, що документи щодо прийняття [PERSON] в члени гаражного кооперативу не збереглися. Проте, із рішення виконкому Індустріальної районної ради народних депутатів м. Дніпропетровська від від 07.09.1983 року "Про зміну власників гаражів, членства у кооперативах і права володіння раніше збудованими гаражами, боксами в кооперативах района" убачається, що затверджено рішення уповноважених від загальних зборів гаражного кооперативу "Автомобіліст" про виключення [PERSON] із членів кооперативу у зв*язку зі смертю, та власником гаражу [NUMBER] вважати його сина, члена кооперативу [PERSON], що свідчить про те, що як [PERSON], так і його син, [PERSON] були членами гаражного кооперативу. Відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов*язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до вимог статті 1263 ЦК України позивач є спадкоємцем за законом третьої черги після смерті [PERSON], оскільки є його рідною тіткою. Інших спадкоємцев після смерті [PERSON] немає. Приймаючи рішення про визнання за позивачем права власності на гараж [NUMBER] в Обслуговуючому кооперативі «Гаражний кооператив «Автомобіліст» після смерті [PERSON], суд виходить з наступного. Відповідно до статі 8 Закону України "Про кооперацію" правовим документом, що регулює діяльність кооперативу є Статут. Відповідно до положень Статуту Обслуговуючого кооперативу «Гаражний кооператив «Автомобіліст», затвердженого загальними зборами кооперативу 08.11.2008 року ( редакція чинна на час виникнення спірних правовідносин), членами кооперативу можуть бути громадяни, що досягли 18- річного віку, мають гараж ( гаражний бокс) побудований ними при будівництві кооперативу, або успадкований ними від померлих близьких родичів, або якщо вони отримали їх в результаті купівлі- продажу, за дорученням або внаслідок дарування, якщо він зареєстрований на його ім*я, і якщо вони сплатили вступний внесок ( п.5.1 розділу 5)( а.с. 94-107). З зазначеного можна зробити висновок, що якщо [PERSON] до дня своєї смерті був членом гаражного кооперативу, то пайовий внесок за успадкований ним гараж [NUMBER] був внесений. Відповідно до пункту 8 (а) постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 28.06.1991 року з наступними змінами " Про практику розгляду судами цивільних справ, пов*язаних із діяльністю гаражно- будівлених кооперативів", член ГБК, який повністю вніс свій пай за гараж, наданий йому в користування, набуває право власності на це майно і вправі розпоряджатись ним на свій розсуд- продавати, заповідати, здавати в оренду, обміняти, вчиняти щодо нього інші угоди, що не заборонені законом. Згідно із абзацем третім пункту 11 цієї Постанови при виході з ГБК член кооперативу вправі одержати пай або провести на свій розсуд відчуження гаража іншій особі, якщо до виходу вніс пай повністю. Встановлені судом у справі обставини та наведені відповідні норми законодавства дають суду підстави вважати, що пайовий внесок ( пай) за гараж [NUMBER] в Обслуговуючому кооперативі «Гаражний кооператив «Автомобіліст» був внесений повністю. Про це свідчить ще й той факт, що після смерті батька [PERSON] спірний гараж був переоформлений на нього, а в разі невнесення пайового внеску в повному обсязі, підстав для переоформлення гаража на [PERSON] після смерті [PERSON] не було б. Відповідно до роз*яснень, які містяться в пункту 8 постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008 року з наступними змінами " Про судову практику у справах про спадкування" у разі смерті члена житлово- будівельного, дачно- будівельного, гаражно-будівельного кооперативуц, члена садівницького товариства, яким до дня смерті не були внесені повністю пайові внески, до складу спадщини входять частина внесеного паю та інші суми, які підлягають поверненню, а не кравтира, дача , гараж, садовий будинок. Частка пайового внеску, що належала потерпілому входить до складу спадщини на загальних підставах. Якщо спадкодавець повністю вніс пайовий внесок, то до складу смпадщини включається відповідно квартира, дача, гараж, садовий будинок, інші будівлі та споруди. Виходячи з наведеного, суд вважає , що є законні підстави для визнання за позивачем права власності на гараж [NUMBER] в Обслуговуючому кооперативі «Гаражний кооператив «Автомобіліст» після смерті померлого [INFO] [PERSON] Слід зазначити, що суд критично ставиться до заперечень відповідача щодо членства [PERSON] в гаражному кооперативі та внесення пайового внеску за гараж [NUMBER] в повному обсязі, оскільки це спростовується письмовими доказами, дослідженими в судовому засіданні. Зауваження представника відповідача щодо того, що позовні вимоги [PERSON] не підлягають задоволенню, оскільки позивач не залучила у справі у якості відповідача Державну реєстраційну службу, не заслуговують на увагу, оскільки відповідно до статей 3,27 ЦПК України позивач розпоряджається своїми процесуальними прававми на власний розсуд. Не залучення позивачем у справі у якості відповідача Державної реєстраційної служби, не впливає на висновок суду про обгрунтованість вимог позивача. Суд вважає, що відповідно до статті 88 ЦПК України сплачений позивачем судовий збір у розмірі 487, 20 грн. підлягає стягненю саме з відповідача Обслуговуючого кооперативу «Гаражний кооператив «Автомобіліст», оскільки позивач зверталась до відповідача за переоформленням спірного гаража на неї, але цим відповідачем було відмовлено [PERSON] у зв*язку з тим, що гаражний кооператив вважав, що [PERSON] не вніс пайовий внесок.

Outcome: approved