Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-23 00:00:00

30 липня 2015 року Миколаївський обласний наркологічний диспансер, звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути з [PERSON] на користь Миколаївського обласного наркологічного диспансеру у відшкодування шкоди в порядку регресу кошти, сплачені у вигляді страхового відшкодування за страховою подією у розмірі 68 328 грн. 46 коп., 2 758 грн. 50 коп. - витрат, сплачених на проведення судової експертизи, держмито в розмірі 784 грн. 19 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в розмірі 198 грн. 24 коп. В судовому засіданні представник позивача вимоги позову підтримала, просила його задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, просив про застування строку позовної давності в один рік. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні ним правовідносини. [PERSON] перебуває в трудових відносинах з Миколаївським обласним наркологічним диспансером згідно наказу № 145-к від 14 червня 2004 року. 10 жовтня 2007 року відповідача переведено з посади водія а/м ГАЗ 2401 на посаду водія а/м Chery Amulet DA 11А (наказ № 618-к від 10 жовтня 2007 року). Згідно постанови Центрального районного суду м. Миколаєва № 3-13-3735/2009 р. від 27 липня 2009 року. 10 лютого 2009 року приблизно о 15:00 годин ткаченко В.М., керуючи автомобілем [PERSON], реєстраційний номер [NUMBER], рухаючись по вул. Володарського в районі будинку № 4-а у м. Миколаєві при повороті ліворуч не впевнився в безпеці свого маневру та пропустив зіткнення з рухаючимся в зустрічному напрямку автомобіль Тойота камрі, реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON], внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження, чим порушив п. 10.1, 10.4 Правил дорожнього руху. Оскільки на момент розгляду справи строк накладення адміністративного стягнення закінчився, провадження по справі було закрито. За договором страхування наземного транспортного засобу, цивільної відповідальності водія та пасажирів від нещасних випадків (поліс № НТ 29781 від 23 січня 2009 року), укладеного між ПрАТ "Акціонерна страхова компанія "ІНГО Україна" в особі філіє в м. Миколаєві та [PERSON], страхувальник виплатив страхове відшкодування в сумі 118 325 грн. 19 коп. Позивачем, як власником автомобіля Chery Amulet DA 11А, застраховано цивільно-правову відповідальність перед третіми особами в МВ ВАТ "УСК "Дженералі Гарант" (поліс № ВВ 4209623). Відповідно до згаданого полісу та п. 9.2 ЗУ "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" ліміт відповідальності МВ ВАТ "УСК "Дженералі Гарант" - 25 500 грн. МВ ВАТ "УСК "Дженералі Гарант" відшкодувало дану суму на рахунок страхувальника. Рішенням Господарського суду Миколаївської області від 11 жовтня 2012 року задоволено позов приватного акціонерного товариства "Акціонерна страхова компанія "ІНГО Україна" в особі філії в м. Миколаєві щодо стягнення в порядку регресу виплаченого страхового відшкодування в розмірі 78 246 грн. 46 коп., зменшеному відповідно до полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (103 746 грн. 46 коп. - 25 500 грн. = 78 246 грн. 46 коп.) з Миколаївського обласного наркологічного диспансеру. Крім того, з позивача стягнуто 2 758 грн. 50 коп. - витрат на проведення судової експертизи, держмито в розмірі 784 грн. 19 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в розмірі 198 грн. 24 коп. Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 09 квітня 2014 року розстрочено виконання рішення Господарського суду Миколаївської області від 11 жовтня 2012 року по справі № 5016/1077/2011(17/55) на десять місяців рівними частинами. Миколаївським обласним наркологічним диспансером в повному обсязі виконано рішення Господарського суду Миколаївської області від 11 жовтня 2012 року і перераховано на користь приватного акціонерного товариства "Акціонерна страхова компанія "ІНГО Україна" в особі філії в м. Миколаєві в порядку регресу кошти, сплачені у вигляді страхового відшкодування за страховою подією у розмірі 78 246 грн. 46 коп., 2 758 грн. 50 коп. - витрат, сплачених на проведення судової експертизи, держмито в розмірі 784 грн. 19 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в розмірі 198 грн. 24 коп., що підтверджується відповідними платіжними дорученнями та постановою державного виконавця Центрального ВДВС ММУЮ про закриття виконавчого провадження від 27 травня 2015 року. На момент звернення до суду відповідач добровільно повернув на рахунок диспансеру 9 918 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 1172 ЦК України, юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків. Згідно ч. 1 ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 134 КЗпП України, відповідно до законодавства працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації, у випадках, коли майно та інші цінності були одержані працівником під звіт за разовою довіреністю або за іншими разовими документами. Отже, позивач має право зворотної вимоги (регресу) до відповідача у розмірі виплаченого відшкодування. Разом з цим, ч. 3 ст. 233 КЗпП України встановлює, що для звернення власника або уповноваженого ним органу до суду в питаннях стягнення з працівника матеріальної шкоди, заподіяної підприємству, установі, організації, встановлюється строк в один рік з дня виявлення заподіяної працівником шкоди. В судовому засіданні відповідач заявив суду клопотання про застосування строку позовної давності в один рік. Так, відповідно до п. 20 постанови ВСУ "Про судову практику в справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствам, установам, організаціям їх працівниками" № 14 від 29 грудня 1992 року, право регресної вимоги до працівників виникає з часу виплати підприємством, організацією, установою сум третій особі і з цього ж часу обчислюється строк на пред'явлення регресного позову. З матеріалів справи вбачається, що Миколаївський обласний наркологічний диспансер звернувся з позовом до суду 30 липня 2015 року. Отже, відшкодування за страховою подією в розмірі 7 824 грн. 65 коп., сплачене за платіжним дорученням № 801 від 15 липня 2014 року не підлягає відшкодуванню відповідачем за пропуском строку позовної давності. Разом з цим, у задоволенні вимог позивача щодо стягнення з відповідача 2 758 грн. 50 коп. витрат, сплачених на проведення судової експертизи, держмито в розмірі 784 грн. 19 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в розмірі 198 грн. 24 коп. також слід відмовити, оскільки таке не є майновою шкодою. Вказані витрати були сплачені позивачем на виконання свого господарського-процесуального обов'язку як учасника по справі № 5016/1077/2011(17/55) в Господарському суді Миколаївської області. Отже, з відповідача на користь позивача слід стягнути майнової шкоди в порядку регресу в розмірі 60 503 грн. 81 коп. (68 328 грн. 46 коп. - 7 824 грн. 65 коп.). Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 130 КЗпП України, при покладенні матеріальної відповідальності права і законні інтереси працівників гарантуються шляхом встановлення відповідальності тільки за пряму дійсну шкоду, лише в межах і порядку, передбачених законодавством, і за умови, коли така шкода заподіяна підприємству, установі, організації винними протиправними діями (бездіяльністю) працівника. Ця відповідальність, як правило, обмежується певною частиною заробітку працівника і не повинна перевищувати повного розміру заподіяної шкоди, за винятком випадків, передбачених законодавством. Таким чином, при стягненні майнової шкоди в порядку регресу, слід обмежити стягнення частиною заробітку [PERSON] у розмірі 800 грн. 00 коп. щомісяця аж до повного виконання судового рішення. Разом з цим, таке не перешкоджає позивачу, в разі припинення трудових відносин з відповідачем, звернутись до суду з заявою про зміну порядку виконання рішення. В силу ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 720 грн. 70 коп.

Outcome: partial