Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду до відповідача про стягнення заборгованості по побутовому вугіллю. В обгрунтування позовних вимог зазначив, що перебуває з відповідачем у трудових відносинах, працює прохідником 5 розряду з повним робочим днем під землею. Згідно умов колективного договору, ст.43 Гірничого Закону України позивач повинен забезпечуватись побутовим паливом на ВП «Шахта «Міусинська». Однак, підприємство не виконало зобов`язання по забезпеченню вугіллям в повному обсязі, у зв`язку з чим виникла заборгованість по побутовому паливу в кількості 20650 кг за період часу: друге півріччя 2008 року, перше та друге півріччя 2009 року, перше та друге півріччя 2010 року, друге півріччя 2011 року, друге півріччя 2012 року. Представник позивач [PERSON], діюча в інтересах [PERSON] на підставі довіреності від 14.01.2014р., посвідченої приватним нотаріусом Краснолуцького міського нотаріального округу за реєстровим №29, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність. Позовні вимоги довірителя підтримала в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] надала до початку судового засідання заперечення на позовну заяву, в якому позовні вимоги позивача визнає частково, в межах строку позовної давності. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, встановивши юридичні факти та відповідні їм правовідносини, дійшов наступного висновку. [PERSON] знаходиться у трудових відносинах з ДП «Донбасантрацит» в особі Відокремленого підрозділу «Шахта «Міусинська» з 11.04.2005 року до теперішнього часу, що підтверджується копією трудової книжки позивача. Згідно умов колективного договору, ст.43 Гірничого Закону України , Постанови КМУ від 17.03.2011р. №303 "Про затвердження переліку професій працівників з видобутку(переробки) вугілля та працівників вуглебудівних підприємств, яким безоплатно надається вугілля на побутові потреби і до складу загального місячного або річного оподатковуваного доходу яких не включається вартість такого вугілля", ДП "ДА" в особі ВП ш."Міусинська" повинне забезпечувати [PERSON] побутовим паливом . Зазначене право позивача визнається відповідачем. Безоплатне забезпечення вугіллям працівників і пенсіонерів вугільної промисловості здійснюється за нормою 5,9 тонн на рік на будинок або квартиру. Списки вуглеотримувачів складаються щорічно з 1 по 15 грудня, станом на 1 грудня, підписуються за згодою з профкомом керівником підприємства, головним бухгалтером, відділом кадрів. На тих, що поступили пізніше складаються додаткові списки. Порядок забезпечення паливом на побутові потреби встановлений також діючою «Інструкцією про порядок забезпечення трудящих виробничих одиниць, підприємств і організацій вугільної промисловості паливом на побутові потреби», яка затверджена міністром вугільної промисловості СРСР 11 травня 1976 року. Згідно п. 6 «Інструкції про порядок забезпечення трудящих виробничих одиниць, підприємств і організації вугільної промисловості паливом на побутові потреби», виписка та вивезення вугілля здійснюється на поточний рік не рідше, ніж один раз на півріччя за графіком підприємства, який погоджується з профспілковою організацією. В графіку повинно враховуватися рівномірна виписка та вивезення вугілля працівникам по всім місяцям року. Однак, підприємство не виконало зобов`язання по забезпеченню вугіллям [PERSON], у зв`язку з чим виникла заборгованість по побутовому паливу за друге півріччя 2008 р., перше та друге півріччя 2009-2010 року, друге півріччя 2011року, друге півріччя 2012 року, що підтверджується довідкою підприємства від 14.10.2013 року. Згідно п. 6 «Інструкції про порядок забезпечення трудящих виробничих одиниць, підприємств і організації вугільної промисловості паливом на побутові потреби», відповідач зобов'язаний був виписати та вивезти позивачу вугілля за друге півріччя 2008 року не пізніше кінця поточного року, тобто не пізніше 31 грудня 2008 року, за перше півріччя 2009 року - не пізніш 30 червня 2009р., за друге півріччя 2009 року - не пізніше 31 грудня 2009 року, за перше півріччя 2010 року- не пізніш 30 червня 2010 року, за друге півріччя 2010 року - не пізніше 31 грудня 2010 року, за друге півріччя 2011 року - не пізніше 31 грудня 2010 1, за друге півріччя 2012 року -не пізніше 31 грудня 2012 року. Статтею 257 ЦК України передбачено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ст. 261 ч.1 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа дізналася або могла довідатись про порушення свого права або про особу яка його порушила. З матеріалів справи вбачається, що позивачу було відомо про порушення його права з боку відповідача у 2008р.,2009р., 2010р., 2011р. та у 2012р., проте до суду із зазначеним позовом [PERSON] звернувся лише у січні 2014р. Доказів на підтвердження поважних причин пропуску строку позовної давності не надав. Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові ( ч.3, 4 ст.267 ЦК України). В запереченні на позовну заяву від 04.02.2014 року, вих.№1800, представник відповідача просить застосувати позовну давність, визнавши заборгованість за друге півріччя 2011 року та друге півріччя 2012 року у кількості 5,9т.. За таких обставин, позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню в частині зобов'язання відповідача по постачанню побутового палива за друге півріччя 2011р., друге півріччя 2012р., в задоволенні решти позовних вимог слід відмовити. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп.. На підставі викладеного,

Outcome: partial