Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-19 00:00:00

В січні 2015 позивач департамент соціального захисту населення Чернівецької обласної державної адміністрації звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про повернення автомобіля. Посилався на те, що він є правонаступником Головного управління праці та соціального захисту населення Чернівецької обласної державної адміністрації відповідно до розпорядження Чернівецької облдержадміністрації № 353-р від 31 травня 2012 року. Видача автомобілів з числа гуманітарної допомоги здійснювалась відповідно до Закону України «Про гуманітарну допомогу» від 22 жовтня 1999 року та постанови Кабінету Міністрів України від 19 липня 2006 року № 999 «Про затвердження Порядку забезпечення інвалідів автомобілями». Згідно ст.1 ч.5 Закону України «Про гуманітарну допомогу» Головне управління праці та соціального захисту населення Чернівецької ОДА було юридичною особою - отримувачем гуманітарної допомоги, яке зареєстровано в установленому Кабінетом Міністрів України порядку в Єдиному реєстрі отримувачів гуманітарної допомоги. Набувачами гуманітарної допомоги є фізичні та юридичні особи, які її потребують і яким вона безпосередньо надається, в даному випадку набувачем був [PERSON], який з 28 березня 2006 року перебував на обліку в Головному управлінні праці та соціального захисту населення для забезпечення автомобілем під порядковим номером 26. Комісія з питань гуманітарної допомоги при Кабінеті Міністрів України протоколом № 26/ГД-2780/К від 05 квітня 2007 року визнала гуманітарною допомогою автомобіль марки «Ауді А6», 1999 року випуску, кузов № [NUMBER] для передачі [PERSON] як інваліду І групи захворювання, пов'язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ. Наказом Головного управління праці та соціального захисту населення Чернівецької ОДА № 45 від 20 квітня 2007 року [PERSON], інваліду І групи, видано автомобіль марки «Ауді А6», кузов № [NUMBER], як гуманітарна допомога з керуванням на дві руки без участі ніг. Рішенням колегії Головного управління праці та соціального захисту населення Чернівецької ОДА № 27 від 11 червня 2007 року на підставі висновку лікарсько-консультативної комісії та заяви [PERSON] надано дозвіл на передачу керування автомобілем його сину відповідачу [PERSON] [PERSON] 25 квітня 2007 року був попереджений про те, що даний автомобіль отриманий ним як гуманітарна допомога без права продажу, дарування або передачі іншій особі. [INFO] [PERSON] помер. Згідно п.41 Порядку забезпечення інвалідів автомобілями, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 999 від 19 липня 2006 року, автомобіль, отриманий як гуманітарна допомога після смерті інваліда повертається (вилучається) головному управлінню праці та соціального захисту населення і здається підприємству, що здійснює заготівлю та переробку металобрухту, або видається в порядку черговості інваліду, який перебуває на обліку. Відповідач [PERSON], якому було надано право керувати транспортним засобом, 17 липня 2013 року подав заяву щодо відмови повертати автомобіль у зв'язку із зміною дарчої на іншого інваліда. Раніше питання щодо зміни дарчих розглядала Комісія з питань гуманітарної допомоги при Кабінеті Міністрів України, однак постановою Кабінету Міністрів України № 23 від 21 січня 2013 року припинено діяльність цієї комісії. Указом Президента України № 51/2013 від 01 лютого 2013 року «Про внесення змін до Положення про Міністерства соціальної політики» визначено, що Мінсоцполітики є уповноваженим центральним органом виконавчої влади з питань гуманітарної допомоги. Отже, на час надходження заяви відповідача [PERSON] питання зміни дарчих уже не розглядалось, тому відмова повертати автомобіль у зв'язку із зміною дарчої на іншого інваліда є безпідставною, про що відповідач був повідомлений листом Шевченківської районної у місті Чернівці ради від 14 серпня 2013 року. Відповідачем жодних дій щодо повернення автомобіля вчинено не було, тому 18 листопада 2014 року ним направлено лист відповідачу з вимогою з'явитись для вирішення питання повернення автомобіля або за наявності законних підстав для залишення його в сім'ї, однак до даного часу дане питання не вирішено, автомобіль не повернуто. Просить зобов'язати [PERSON] повернути Департаменту соціального захисту населення Чернівецької обласної державної адміністрації автомобіль марки «Ауді А6», 1999 року випуску, кузов № [NUMBER], державний реєстраційний номер [NUMBER], та стягнути з відповідача на його користь судові витрати по сплаті судового збору в сумі 409 грн. 46 коп. Представник позивача Департаменту соціального захисту населення Чернівецької ОДА в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю, просить зобов'язати [PERSON] повернути Департаменту соціального захисту населення Чернівецької обласної державної адміністрації автомобіль марки «Ауді А6», 1999 року випуску, кузов № [NUMBER], державний реєстраційний номер [NUMBER], та стягнути з відповідача на його користь судові витрати по сплаті судового збору в сумі 409 грн. 46 коп. з підстав, вказаних в позовній заяві, повністю підтвердивши викладені в ній обставини. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, пояснив, що, пред'являючи позов, позивач посилається на Порядок забезпечення автомобілями, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 999 від 19 липня 2006 року, згідно умов якого автомобіль, отриманий як гуманітарна допомога, після смерті інваліда повертається (вилучається) Головним управління праці та соціального захисту населення і здається підприємству, що здійснює заготівлю та переробку металобрухту, або видається в порядку черговості інваліду, який перебуває на обліку. Однак такі підстави позову не ґрунтуються на вимогах закону. Громадянка Німеччини [PERSON] передала спірний автомобіль Головному управлінню соціального захисту населення як гуманітарну допомогу для подальшої передачі його інваліду [PERSON] в узгодженні з Законом України «Про гуманітарну допомогу». Крім того, даний автомобіль не перебуває на балансовому рахунку Департаменту соціального захисту Чернівецької ОДА, позивач не є власником даного автомобіля, а тому не має до нього ніякого відношення. Згідно ст.3 Закону України «Про гуманітарну допомогу» підставою для започаткування процедури визнання допомоги гуманітарною є письмова пропозиція донора про її надання. Підставою для здійснення гуманітарної допомоги в Україні є письмова згода отримувача гуманітарної допомоги на її одержання. Отримувач гуманітарної допомоги має такі самі права на її використання, що і набувач гуманітарної допомоги. Зміну отримувача гуманітарної допомоги та її переадресування можливо здійснювати лише за погодженням з іноземним договором за рішенням відповідної комісії з питань гуманітарної допомоги. Таким чином відсутні будь-які підстави вважати позивача власником даного автомобіля. Позивач є органом, що здійснює контроль за правильністю розподілу автомобілів, тому вилучити автомобіль та передати іншому набувачу гуманітарної допомоги не має права без згоди донора, а пункт 41 постанови Кабінету Міністрів України від 19 липня 2006 року в частині вилучення автомобіля взагалі суперечить Закону України «Про гуманітарну допомогу», так як нею передбачено вилучення без будь-яких обмежень. Крім того, відповідно до змін до ст.38 Закону України «Про основи соціального захисту інвалідів в Україні», внесених Законом № 2171-VI від 11 травня 2010 року, після смерті інваліда, дитини-інваліда автомобіль, виданий безоплатно чи на пільгових умовах, у тому числі визнаний гуманітарною допомогою, за бажанням членів його сім'ї може бути переданий у їх власність безоплатно у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, тобто цим Законом чітко визначено його право на безоплатну передачу йому у власність транспортного засобу, яким користувався він та його батько [PERSON] до смерті. В даному випадку Закон України «Про основи соціального захисту інвалідів в Україні» має прерогативу перед підзаконним актом, яким є пункт 41 Порядку забезпечення інвалідів автомобілями. Просить в задоволенні позовних вимог відмовити. Заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню. Судом встановлено, що видача автомобілів з числа гуманітарної допомоги здійснювалась відповідно до Закону України «Про гуманітарну допомогу» від 22 жовтня 1999 року та постанови Кабінету Міністрів України від 19 липня 2006 року № 999 «Про затвердження Порядку забезпечення інвалідів автомобілями». Згідно ст.1 ч.5 Закону України «Про гуманітарну допомогу» Головне управління праці та соціального захисту населення Чернівецької обласної державної адміністрації, правонаступником якого відповідно до розпорядження Чернівецької облдержадміністрації № 353-р від 31 травня 2012 року (а.с.8-9) є позивач Департамент соціального захисту населення Чернівецької обласної державної адміністрації, було юридичною особою - отримувачем гуманітарної допомоги, яке зареєстровано в установленому Кабінетом Міністрів України порядку в Єдиному реєстрі отримувачів гуманітарної допомоги, а набувачами цієї гуманітарної допомоги є фізичні та юридичні особи, які її потребують і яким вона безпосередньо надається. Відповідно до пункту 41 Порядку забезпечення інвалідів автомобілями, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 999 від 19 липня 2006 року, автомобіль, отриманий як гуманітарна допомога, після смерті інваліда повертається (вилучається) головному управлінню праці та соціального захисту населення і здається підприємству, що здійснює заготівлю та переробку металобрухту, або видається в порядку черговості інваліду, який перебуває на обліку. Згідно цих вимог закону судом встановлено, що [PERSON], як інвалід І групи захворювання, пов'язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ, з 28 березня 2006 року перебував на обліку в Головному управлінні праці та соціального захисту населення для забезпечення автомобілем під порядковим номером 26. Громадянка Німеччини [PERSON] подарувала Головному управлінню праці та соціального захисту населення Чернівецької ОДА для подальшої передачі як гуманітарної допомоги [PERSON], який проживає в [ADDRESS], автомобіль марки «Ауді А6», 1999 року випуску, кузов № [NUMBER], що підтверджується дарчим листом. Комісія з питань гуманітарної допомоги при Кабінеті Міністрів України протоколом № 26/ГД-2780/К від 05 квітня 2007 року визнала гуманітарною допомогою цей автомобіль марки «Ауді А6», 1999 року випуску, кузов № [NUMBER], для передачі інваліду І групи захворювання, пов'язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ, [PERSON] (копія протоколу на а.с.10-11) На підставі даного протоколу наказом Головного управління праці та соціального захисту населення Чернівецької ОДА № 45 від 20 квітня 2007 року (копія на а.с.12) [PERSON], інваліду І групи, видано безоплатно автомобіль марки «Ауді А6», кузов № [NUMBER], як гуманітарна допомога з керуванням на дві руки без участі ніг, який він отримав згідно акту від 25 квітня 2007 року (копія на а.с.14). Крім того, [PERSON] був попереджений про те, що даний автомобіль отриманий ним як гуманітарна допомога без права продажу, дарування або передачі іншій особі, а також про бережну і правильну його експлуатацію та зберігання, про що 25 квітня 2007 року дав зобов'язання (копія на а.с.14 зв.). Рішенням колегії Головного управління праці та соціального захисту населення Чернівецької ОДА № 27 від 11 червня 2007 року (копія на а.с.13зв.) на підставі висновку лікарсько-консультативної комісії та заяви [PERSON] (копія на а.с.13) надано дозвіл на передачу керування цим автомобілем його сину відповідачу [PERSON], який проживав разом з батьком. Відповідач [PERSON] користувався автомобілем марки "Ауді А6", 1999 року випуску, державний реєстраційний номер [NUMBER], до смерті свого батька [PERSON], який помер [INFO] (копія свідоцтва про смерть на а.с.6), і продовжує користуватись ним до даного часу, що визнав його представник в судовому засіданні. Відповідач [PERSON] згідно вимог пункту 41 Порядку забезпечення інвалідів автомобілями, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 999 від 19 липня 2006 року, після смерті свого батька [PERSON] повинен повернути позивачу Департаменту соціального захисту населення Чернівецької ОДА автомобіль марки "Ауді А6", 1999 року випуску, державний реєстраційний номер [NUMBER], що він відмовляється зробити добровільно, або залишити його в своєму користуванні, сплативши всі належні митні платежі і збори, що він також не має змоги зробити, що визнав в судовому засіданні його представник, а також підтверджується вимогами управління праці та соціального захисту населення Шевченківської районної у місті Чернівці ради та заявами відповідача про відмову (а.с.16-20), у зв'язку з чим належить зобов'язати його повернути позивачу даний автомобіль, задовольнивши повністю позовні вимоги, та з відповідача [PERSON] на користь позивача належить стягнути понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 409 грн. 46 коп. згідно платіжного доручення № 225 від 17 вересня 2014 року (а.с.4), що становить 1% від залишкової вартості автомобіля в сумі 40946 грн. 47 коп., оскільки позовні вимоги задоволені. На підставі викладеного, ст.ст.1, 5, 6, 12 Закону України "Про гуманітарну допомогу", постанови Кабінету Міністрів України "Про затвердження Порядку забезпечення інвалідів автомобілями" № 999 від 19 липня 2006 року, керуючий ст. ст.10, 11, 45, 60, 208-209, 212-215, 218, 88 ч.1 ЦПК України, суд, -,

Outcome: approved