Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача суму у розмірі 264 грн. 96 коп. на відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням на час навчання та судові витрати у розмірі 1762,00 грн. Зазначені позовні вимоги обґрунтовує тим, що з 01.08.2015 р. солдата [PERSON] наказом начальника Військового інституту (по особовому складу) від 31.07.2015 р. №25 зараховано курсантом першого курсу денної форми навчання, наказом начальника Військового інституту (по стройвій частині) від 01.08.2015 р. №151 з 01.08.2015 р. зараховано до списків особового складу інституту, на всі види забезпечення по курсантській нормі, на котлове забезпечення з 01.08.2015 р. 29.10.2015 р. наказом начальника Військового інституту від 02.10.2015 р. №42 (по особовому складу) [PERSON] відраховано зі списків інституту у зв`язку з достроковим розірванням контракту через небажання продовжувати навчання. Наказом начальника Військового інституту від 29.10.2015 р. №216 (по стройвій частині) [PERSON] виключено із списків особового складу інституту, всіх видів забезпечення, з котлового забезпечення з 30.10.2015 р. 12.07.2006 р. Кабінетом Міністрів України постановою №964 затверджено «Порядок відшкодування курсантами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах», на виконання якої 16.07.2007 р. прийнято «Порядок розрахунку витрат пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах», затвердженого спільним наказом Міністра оборони України, Міністра фінансів України, Міністра внутрішніх справ України, Міністра транспорту та зв`язку України та ін. № 419/831/240/605/537/219/534. З 01.08.2015 р. [PERSON] зараховано на всі види забезпечення по курсантській нормі. 01.08.2015 р., відповідно до абз.2 п. 15.3 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008 р. N 1153/2008, між [PERSON] та Міністерством оборони України було укладено Контракт про проходження військової служби (навчання) у Збройних Силах України курсантами вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу вищого навчального закладу, згідно якого [PERSON] зобов`язаний проходити військову службу (навчання) у ВІТІ, сумлінно виконувати вимоги статутів Збройних Сил України, накази командирів і начальників, свої службові обов`язки. Власноруч підписуючи Контракт про навчання [PERSON] ознайомився та надав згоду відповідно до п.1 Контракту відшкодувати Міністерству оборони України витрати, пов`язані з утриманням у Військовому інституті. Позивач зазначає, що збитками є витрати, пов`язані з навчанням і утриманням відповідача у ВІТІ за період з 01.08.2015 п. по 29.10.2015 р. загальна сума витрат на утримання [PERSON] у ВІТІ складає 264,96 грн., з яких витрати пов`язані з грошовим забезпеченням 108,00 грн., з послугами харчування (продовольче забезпечення) протягом навчання 122,40 грн., по медичному забезпеченню 34,56 грн.. Проте, відшкодування заборгованості на користь Університету з боку відповідача не відбувається, в наслідок чого утворилася вказана заборгованість. Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, в якому зазначає, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить суд їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином та своєчасно, про що свідчать поштові документи та матеріали справи, причину неявки суду не повідомив, відзив на позовну заяву не надав. Неявка осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час та місце судового розгляду справи являється їх волевиявленням, яке свідчить про відмову від реалізації свого права на безпосередню участь у судовому розгляді справи та інших процесуальних прав, причини неявки визнані судом неповажними, і тому неявка відповідача не може бути перешкодою для заочного розгляду судом справи, що відповідає положенням частини 1 статті 280 ЦПК України. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 280 ЦПК України. Суд, дослідивши доводи представника позивача та оцінивши докази, представлені в матеріалах справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Як встановлено матеріалами справи [PERSON] проходив навчання та військову службу в Військовому інституті телекомунікації та інформатизації імені Героїв Крут з 01.08.2015 р. по 29.10.2015 р. на посаді курсанта. Відповідно до абз. 2 п. 15.3 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України", затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008 р. N 1153/2008, Контракт про проходження військової служби (навчання) був укладений з [PERSON] 01.08.2015 р. 29.10.2015 року контракт про проходження військової служби (навчання), укладений між Міністерством оборони України в особі начальника Військового інституту і відповідачем був достроково розірваний та відповідач був виключений із списків особового складу Військового інституту наказом начальника Військового інституту (по стройовій частині) від 29.10.2015 року № 216. Відповідно ч. 10 ст. 25 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", курсанти та слухачі в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу відшкодовують Міністерству оборони України та іншим центральним органам виконавчої влади, яким підпорядковані ці навчальні заклади, витрати, пов`язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, відповідно до порядку і норм, встановлених Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється в судовому порядку. Постановою Кабінету\~Міністрів України\~від 12.07.2006\~р.\~N\~964 був затверджений "Порядок відшкодування курсантами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах", який визначає механізм відшкодування курсантами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищому військовому навчальному закладі у разі дострокового розірвання контракту на проходження військової служби (навчання) у зв`язку з небажанням продовжувати навчання або порушенням дисципліни, а також у разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу. Відповідно до пункту 3 "Порядок відшкодування курсантами витрат", пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах", відшкодування здійснюється у розмірі фактичних витрат, пов`язаних з: грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням; перевезенням до місця проведення щорічної відпустки та у зворотному напрямку; оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв. Відповідно до пункту 4 "Порядку відшкодування курсантами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах" - розрахунок фактичних витрат здійснюється вищим навчальним закладом. На виконання пункту 3 "Порядку відшкодування курсантами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2006 р. N 964, був виданий спільний наказ Міністерства оборони України, Міністерства фінансів України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства транспорту та зв`язку України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Управління державної охорони України, Служби безпеки України від 16.07.2007 р. N 419/831/240/605/537/219/534, яким затверджений "Порядок розрахунку витрат, пов`язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах". Відповідно до п. 1 Контракту про проходження військової служби (навчання) у Збройних Силах України, укладеного між Міністерством оборони України, в особі начальника Військового інституту, і відповідачем, який 01.08.2015 року взяв на себе зобов`язання "відшкодувати Міністерству оборони України витрати, пов`язані з утриманням у закладі, в якому проходить військову службу (навчання), в разі дострокового розірвання Контракту через небажання продовжувати навчання або недисциплінованість чи відмови від подальшого проходження військової служби на посадах офіцерського складу після закінчення цього закладу". Як вбачається із розрахунку витрат на утримання у вищому навчальному закладі [PERSON] з 01.08.2015 по 29.10.2015 р по видам забезпечення, фактичні витрати, пов`язані з утриманням курсанта [PERSON] складають: по грошовому забезпеченню 108,00 грн.; по продовольчому забезпеченню 122,40 грн.; по речовому забезпеченню 0,00 грн.; по медичному забезпеченню 34,56 грн.; по енергоносіям 0,00 грн., що в загальній сумі становить 264,96 грн. На теперішній час відшкодування заборгованості на користь університету відповідачем не здійснюється. Відповідно до ст.\~526\~ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.\~525\~ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з вимогами ст.\~610\~ЦК України порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У відповідності до вимог ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно ст.\~629\~ЦК України договір є обов`язковим для виконання. Відповідно до п. 7 "Порядку відшкодування курсантами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2006 р. N 964, у разі відмови курсанта добровільно відшкодувати витрати, стягнення їх сум здійснюється у судовому порядку. Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно частини 1, 3 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. За положенням частини 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до частини 1, 6 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Крім того, згідно частини 2 статті 141\~ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому, у відповідності до ст.\~141\~ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача витрати по сплаті судового збору. Таким чином, суд приходить до висновку про обґрунтованість позову та наявність правових підстав щодо стягнення з відповідача на користь позивача суми на відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням [PERSON] у Військовому інституті телекомунікацій та інформатизації імені Героїв Крут, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved