Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-18 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідачів [PERSON], [PERSON] про визнання права власності на квартиру, мотивуючи свої вимоги тим, що [INFO] року помер її чоловік [PERSON]. Вона разом з чоловіком та дітьми проживали в [ADDRESS], що була придбана нею та чоловіком у період шлюбу, в якому вони перебували з 22.12.1979 року по день смерті. Будинок знаходиться у будинку, що належить ЖБК "Суднобудівник-10". Після смерті чоловіка відкрилась спадщина на вказану квартиру, що належала йому на праві власності. Позивачка звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, але під час оформлення з′ясувалось, що чоловік за життя не встиг зареєструвати право власності на квартиру і оформити всі необхідні документи на квартиру, хоча був членом ЖБК та повністю сплатив пай. Враховуючи те, що квартира була придбана у період шлюбу, позивачка вважає, що 1\\2 частина належить їй як дружині. Крім того, спадкоємцями після смерті [PERSON] є його дружина [PERSON] та діти [PERSON] та [PERSON], але діти подали заяву про відмову від своєї частки у спадщині на користь матері. На підставі викладеного позивачка звертається до суду з даним позовом, в якому просить суд визнати за нею право власності на 1\\2 частину квартири [ADDRESS] як на частку у спільній власності подружжя, а також на 1\\2 частину квартири у порядку спадкування після смерті чоловіка. У судовому засіданні позивачка [PERSON] повністю підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити у повному обсязі. Відповідачка [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнала повністю, не заперечувала проти їх задоволення. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю, не заперечував проти їх задоволення. Представник третьої особи - ЖБК "Суднобудівник-10" - у судове засідання не з′явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, у своєму листі просить розглядати справу в його відсутність. Суд вважає можливим розглядати справу у відсутність представника третьої особи, за наявних у справі матеріалів. Вислухавши пояснення позивачки, відповідачів, вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] року помер чоловік позивачки [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть. Померлий разом із дружиною та двома дітьми був постійно зареєстрований та проживав у [ADDRESS], що знаходиться у будинку, що належить ЖБК "Суднобудівник-10". Позивачка [PERSON] та померлий [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 22.12.1979 року по день смерті, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на квартиру [ADDRESS], що належить на праві власності померлому. В установлений строк позивачка [PERSON] звернулася до П′ятнадцятої Київської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після померлого чоловіка, але при оформленні спадщини з′ясувалось, що під час життя [PERSON] не оформив в установленому порядку право власності на вказану квартиру, хоча був її власником і членом ЖБК, сплатив пай за квартиру. Відповідно до ст. 60 Сімейного Кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Згідно із вимогами ч. 1 ст. 70 Сімейного Кодексу України у разі поділу майна, що є об′єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Дружина, чоловік, згідно із ч. 2 ст. 67 Сімейного Кодексу України, мають право скласти заповіт на свою частку у праві спільної сумісної власності подружжя до її визначення та виділу в натурі. Як встановлено при розгляді справи, спірна квартира [ADDRESS] була придбана позивачкою та її чоловіком у період шлюбу шляхом вступу до кооперативу "Суднобудівник-10" та внесення пайових внесків у 1984 році, що підтверджується довідкою ЖБК. Членом ЖБК був померлий [PERSON] Пайовий внесок за квартиру був повністю сплачений подружжям 19.12.1991 року. Враховуючи той факт, що спірна квартира була придбана позивачкою та її чоловіком в період шлюбу, є спільним майном подружжя, суд дійшов висновку, що позовні вимоги у частині визнання за позивачкою права власності на 1\\2 частину квартири, як на частку у спільному майні подружжя, підлягають задоволенню. Що стосується позовних вимог про визнання за позивачкою права власності на 1\\2 частину вищевказаної квартири в порядку спадкування після померлого чоловіка, то судом встановлено наступне. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов"язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Згідно із ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов"язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок смерті. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою або із застереженням. Спадщина належить спадкоємцю з моменту її відкриття незалежно від часу прийняття спадщини. Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 1 "Про судову практику у справах про спадкування" передбачено, що за наявності умов одержання свідоцтва про право на спадщину у нотаріальній конторі, вимога про визнання права на спадщину в судовому поряду не розглядається, однак, коли нотаріус відмовляє в оформленні відповідного свідоцтва на певний об"єкт спадкування, то особа може звернутися до суду для вирішення даного питання за правилами позовного провадження. Як вбачається з письмових матеріалів справи, за заявою позивачки у П"ятнадцятій Київській державній нотаріальній конторі була відкрита спадкова справа. Спадкоємцями за законом після смерті [PERSON] є його дружина [PERSON] (позивачка) та діти - дочка [PERSON] та [PERSON] (відповідачі по справі), що підтверджується свідоцтвами про народження та матеріалами спадкової справи. Але відповідачі по справі подали до нотаріальної контори нотаріально посвідчені заяви, відповідно до яких відмовились від своїх часток у спадковому майні після померлого батька. Постановою державного нотаріуса [PERSON] позивачці [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв"язку із тим, що право власності на квартиру під час життя померлим не було зареєстровано. Враховуючи вимоги діючого законодавства, викладене вище, аналізуючи зібрані по справі докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] у частині визнання за нею права власності на ? частину квартири [ADDRESS] у порядку спадкування за законом є підставними та обґрунтованими, оскільки право власності на квартиру під час життя померлим оформлено не було, хоча він був власником квартири, повністю сплатив пай за квартиру, а тому за позивачкою повинно бути визнано право власності на ? частину вказаної квартири у порядку спадкування. На підставі викладеного,

Outcome: approved