Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-13 00:00:00

В серпні 2015 року КП "Житомиртеплокомуненерго" Житомирської міської ради (далі також позивач) звернулося до суду із позовом до [PERSON] (далі також відповідач) в обґрунтування якого зазначили, що відповідач тривалий час користується послугами з централізованого опалення, однак не оплачує надані позивачем послуги, у зв'язку з чим за період з 01.10.2009 р. по 01.04.2015р. утворилась заборгованість в розмірі 8931 грн. 23 коп., яку просить стягнути з відповідача на свою користь та понесені судові витрати. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала повністю з викладених у ньому підстав. Окрім того заперечувала проти застосування строку позовної давності, посилаючись на те, що відповідачем здійснено часткову оплату за послуги, а тому вказувала, що перебіг строку позовної давності перервано, у звязку з чим просила позов задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявилась, причини неявки не відомі. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, просив застосувати строки позовної давності, оскільки вважає, що позивачем не додано до матеріалів справи жодного доказу на підтвердження визнання відповідачем заборгованості з жовтня 2009 року по лютий 2013 року та факту переривання строку позовної давності. Заслухавши пояснення сторін, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково, з огляду на наступне. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] зареєстрована та є власником квартири [ADDRESS], яка забезпечується послугами централізованого опалення, що надає КП "Житомиртеплокомуненерго" Житомирської міської ради. З виписки з особового рахунку № 018307 вбачається, що відповідач за період з 01.10.2009 року по 01.04.2015 року за розрахунком позивача заборгувала 8931 грн. 23 коп. за послуги з централізованого постачання теплої енергії, від отримання послуг не відмовлявся, про що також свідчить часткова оплата послуг відповідачем. Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до статті 526 ЦК України, зобов'язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Недотримання таких вимог призводить до порушення зобов'язань. Згідно із пунктом 1 частини 1 статті 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини 3 ст. 20 цього Закону обов'язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно частини 6 ст. 19 Закону України "Про теплопостачання" споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. З огляду на викладене можна дійти висновку, що між КП "Житомиртеплокомуненерго" Житомирської міської ради як надавачем послуг з однієї сторони та відповідачем як споживачем наданих послуг з іншої сторони існують фактичні договірні відносини з приводу надання послуг з централізованого постачання теплової енергії на підставі відкритого особового рахунку. Згідно до ст.ст.10, 11, 60 ЦПК України, суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами, які беруть участь у справі і інших осіб, доказів. Щодо заявленого представником відповідача клопотання про застосування строків позовної давності, суд вважає за необхідне зазначити наступне. Згідно із ст. 256, 257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ч.1 ст.264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується (ч.3 ст.264 ЦК України). Так, заборгованість за послугами теплопостачання утворилась у період з 01.10.2009 р. по 01.04.2015р. При цьому, з заяв, які містяться у матеріалах справи, видно, що відповідачка не визнавала борг у повному обсязі. Про це свідчить виписка з особового рахунку, відповідно до якого [PERSON] проводила щомісячну оплату не в повному обсязі. Лише у квітні 2013 року відповідач сплатила більшу суму коштів, ніж їй була нарахована (квитанції про оплату №974.566.3 та №399555468), що на думку суду, свідчить про визнання боргу та переривання перебігу позовної давності. З огляду на викладене, суд вважає, що до стягнення підлягає сума заборгованості за період з 01.05.2010 року по 01.04.2015 року у розмірі 7310,46 грн. (8931,23 1620,77 = 7310,46). Отже, в задоволенні позову щодо стягнення 1620,77грн. слід відмовити у зв'язку з пропуском строку позовної давності та його застосуванням за заявою відповідача. Крім того, згідно вимог ст. 88 ЦПК України з відповідач підлягають стягненню на користь позивача понесений судовий збір у сумі 243 грн. 60 коп.

Outcome: partial