Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-12 00:00:00

04.09.2015 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до ПАТ «Енергобанк» в особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про зобов'язання вчинити дії щодо повернення суми вкладу. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 26.01.2015р. між нею та ПАТ «Енергобанк» був укладений Договір про строковий банківський вклад з виплатою відсотків в кінці строку №ДФ-122630-0405, згідно якого вона передала на зберігання відповідачу грошові кошти в сумі 200 000,00 грн., а банк прийняв кошти на період з 26.01.2015р. по 15.02.2015р. та зобов'язався сплачувати за користування ними 17,00% річних. Внесення грошових коштів підтверджується платіжним дорученням № 156607 від 26.01.2015р. про перерахування 200 000,00 гривень на рахунок [NUMBER], призначення платежу: залучення коштів на депозит за угодою №ДФ-122630-0405 від 26.01.2015р. Відповідно до п. 1.2 Договору, Банк зберігає вклад на вкладному рахунку клієнта [NUMBER], відкритому в ПАТ «Енергобанк», та Банк нараховує відсотки за користування вкладом, за фактичну кількість календарних днів розміщення вкладу на вкладному рахунку клієнта, починаючи від дня наступного за датою розміщення суми вкладу, до дня, який передує його фактичному поверненню. Для обліку нарахованих відсотків банк відкриває клієнту рахунок [NUMBER]. Нараховані відсотки сплачуються клієнту банком по закінченні терміну дії вкладу або в день дострокового повернення вкладу шляхом виплати готівкою через касу банку або шляхом безготівкового перерахування на рахунок клієнта. Банк зобов'язується у випадках та у порядку, передбачених договором, повернути суму вкладу і нараховані згідно з умовами договору відсотки та закрити вкладний рахунок. Пунктом 7.3 Договору визначено, що договір набуває чинності з моменту його підписання Сторонами і діє до виконання сторонами взятих на себе зобов'язань за договором у повному обсязі. Згідно Постанови Правління Національного банку України від 12.02.2015 № 96 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Енергобанк» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 12.02.2015 № 29 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Енергбанк», згідно з яким з 13.02.2015 запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «Енергбанк», код ЄДРПОУ 19357762, МФО 300272. місцезнаходження: вул. Воздвиженська, 56, м. Київ, строком на три місяці з 13.02.2015 по 12.05.2015 включно. Відповідно до Постанови Правління Національного банку України № 370 від 11 червня 2015р. відкликано банківську ліцензію та ініційовано процедуру ліквідації ПАТ «Енергобанк», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 12.06.2015р. №115 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «Енергобанк» та призначення уповноваженої особи фонду». Позивачка вказує, що коли вона звернулася до ПАТ «Приватбанк» для отримання гарантованих Фондом виплат в сумі 200 000,00 тисяч гривень, то з'ясувала, що її прізвище у переліку осіб, яким здійснюється виплата, відсутнє. 05.05.2015р. вона звернулася в Банк до уповноваженої особи з заявою про включення її до реєстру вкладників та надання пояснень, проте до теперішнього часу Банк вимогу Позивача не виконав, грошові кошти не повернув. До теперішнього часу жодної письмової відповіді не отримано. В зв'язку з вищевикладеним, позивачка просить суд визнати її особою, на яку поширюється відшкодування коштів за вкладом в порядку, передбаченому Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»; зобов'язати ліквідатора ПАТ «Енергобанк» внести відомості щодо неї до реєстру вкладників, на яких поширюється відшкодування коштів за вкладом в порядку, передбаченому Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»; зобов'язати ліквідатора ПАТ «Енергобанк» здійснити їй виплату гарантованої державою Україна суми в 200000,00 грн. як особі, на яку поширюється відшкодування коштів за вкладом в порядку передбаченому Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, проти заочного розгляду справи не заперечує (а.с.4). Представник відповідача ПАТ «Енергобанк» в особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в судове засідання не з'явився, належним чином повідомлений про дату та час розгляду справи (а.с.25), тому суд, зі згоди позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 26.01.2015р. між позивачкою [PERSON] та ПАТ «Енергобанк» був укладений Договір №ДФ-122630-0405 про строковий банківський вклад з виплатою відсотків в кінці строку, згідно якого Банк приймає від клієнта на зберігання грошові кошти в сумі 200 000,00 грн., строк розміщення 20 днів, з 26.01.2015р. по 15.02.2015р. зі сплатою 17,00% відсотків річних (а.с.5-8). Внесення грошових коштів підтверджується платіжним дорученням № 156607 від 26.01.2015р. про перерахування 200 000,00 гривень на рахунок [NUMBER], призначення платежу: залучення коштів на депозит, угода №ДФ-122630-0405 від 26.01.2015р (а.с.9). Відповідно до п. 1.2 Договору, Банк зберігає вклад на вкладному рахунку клієнта [NUMBER], відкритому в ПАТ «Енергобанк», та нараховує відсотки за користування вкладом, виходячи з тривалості року 365 (366) календарних днів, за фактичну кількість календарних днів розміщення вкладу на вкладному рахунку клієнта, починаючи від дня, наступного за датою розміщення суми вкладу, до дня, який передує його фактичному поверненню. Згідно п.1.3., 1.4. Договору, для обліку нарахованих відсотків банк відкриває клієнту рахунок [NUMBER]. Нараховані відсотки сплачуються клієнту банком по закінченні терміну дії вкладу або в день дострокового повернення вкладу шляхом виплати готівкою через касу банку або шляхом безготівкового перерахування на рахунок клієнта. Банк зобов'язується у випадках та у порядку, передбачених договором, повернути суму вкладу і нараховані згідно з умовами договору відсотки та закрити вкладний рахунок. Пунктом 7.3 Договору визначено, що договір набуває чинності з моменту його підписання Сторонами і діє до виконання сторонами взятих на себе зобов'язань за договором у повному обсязі. Згідно Постанови Правління Національного банку України від 12.02.2015 № 96 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Енергобанк» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 12.02.2015 № 29 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Енергбанк», згідно з яким з 13.02.2015 запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «Енергбанк», код ЄДРПОУ 19357762, МФО 300272. місцезнаходження: вул. Воздвиженська, 56, м. Київ, строком на три місяці з 13.02.2015 по 12.05.2015 включно (а.с.10). Відповідно до Постанови Правління Національного банку України № 370 від 11 червня 2015р. відкликано банківську ліцензію та ініційовано процедуру ліквідації ПАТ «Енергобанк», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 12.06.2015р. №115 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «Енергобанк» та призначення уповноваженої особи фонду» (а.с.11). З матеріалів справи вбачається, що позивачка [PERSON] зверталася з заявою до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації ПАТ «Енергобанк» щодо включення її до списку вкладників ПАТ «Енергобанк» для отримання належних їй коштів в ПАТ КБ «Приватбанк», або надати пояснення стосовно невнесення належних їй коштів в сумі 200 000,00 грн. до тих, що гарантуються ФГВФО (а.с.12). Проте до теперішнього часу Банк вимогу позивача не виконав, грошові кошти не повернув. Згідно ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Згідно ст. 64 Конституції України, права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституції України. Згідно п.1 ч.2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав і обов'язків є, зокрема, договори. Згідно ст. 1058 ч. 1 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі та в порядку, встановленому договором. Відповідно до ч.1, 2 ст.1060 ЦК України, Договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника. Аналогічна вимога закріплена у Положенні про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними і фізичними особами, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 03 грудня 2003 року № 516 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29 грудня 2003 року за №1256/8577. Пунктом 1.4 Положення про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними і фізичними особами, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 3 грудня 2003 року № 516 передбачено, що залучення банком вкладів (депозитів) юридичних і фізичних осіб підтверджується: ... договором банківського вкладу (депозиту) з видачею іншого документа, що підтверджує внесення грошової суми або банківських металів і відповідач вимогам, установленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту. Відповідно до п.2.1. вищезазначеного Положення, грошові кошти в національній та іноземній валют або банківські метали, залучені від юридичних і фізичних осіб, обліковуються банками на відповідних рахунках, відкриття яких здійснюється банком на підставі укладеного в письмовій формі договору банківського вкладу (депозиту) або договору банківського рахунку та інших документів відповідно до законодавства України, у тому числі нормативно-правових актів Національного банку України з питань відкриття банками рахунків у національній та іноземній валюті. Відповідно до положень ст. 1061 ЦК України банк виплачує вкладникові проценти на сум вкладу в розмірі, встановленому договором банківського вкладу. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміг його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо в не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором аї законом. Згідно ст. 1066 ч. З ЦК України банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші, не передбачені договором або законом обмеження його права розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд. Статтею 1074 ЦК України визначено, що обмеження прав клієнта щодо розпоряджанні грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму чи фінансуванням розповсюдження зброї масового знищення, передбачених законом. У зв'язку із запровадженням в ПАТ «Енергобанк» тимчасової адміністрації та призначенням уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «Енергобанк», подальша діяльність банку здійснюється відповідно до Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Під час тимчасової адміністрації не здійснюється: задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку (п. 1 ч. 5 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»). Обмеження, встановлене п.1 ч.5 ст.36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», не поширюється на зобов'язання банку щодо виплати коштів за вкладами вкладників за договорами, строк яких закінчився, та за договорами банківського рахунку вкладників. Зазначені виплати здійснюються в межах суми відшкодування, що гарантується Фондом, в національній валюті України (п.1 ч.б ст.36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб») - в межах 200 000,00 (двохсот тисяч) гривень. Також, з діючих норм законодавства вбачається, що власник грошових коштів за договором банківського рахунку, в силу норм Цивільного кодексу України, вправі вимагати від банку повернення належної йому суми в будь-який момент, а банк, отримавши відповідну вимогу, повинен видати кошти у повному обсязі. Згідно ст. 57 Закону України «Про банки і банківську діяльність», вклади (в т.ч. розміщені на поточних рахунках банку) фізичних осіб банків гарантуються в порядку і розмірах, передбачених Законодавством України. Таким чином, суд приходить до висновку, що оскільки позивач є клієнтом - вкладником банку - відповідача і Банк відповідає за несвоєчасне виконання своїх договірних зобов'язань, то позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до п. 7 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", від сплати судового збору звільняються державні органи, підприємства, установи, організації, громадські організації та громадяни, які звернулися у випадках, передбачених законодавством, із заявами до суду щодо захисту прав та інтересів інших осіб, а також споживачі - за позовами, що пов'язані з порушенням їхніх прав. Згідно із ч. 3 ст. 21 Закону України "Про захист прав споживачів", споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов'язані з порушенням їх прав. У п. 3 постанови № 5 "Про практику розгляду цивільних справ про захист прав споживачів" Пленум Верховного Суду України зазначив, що оскільки Закон не визначає певних меж своєї дії, судам слід мати на увазі, що до відносин, які ним регулюються, належать, зокрема, ті, що виникають із договорів купівлі-продажу, майнового найму (в тому числі найму (оренди) жилого приміщення - в частині відносин між наймачем (орендарем) і наймодавцем (орендодавцем), який одночасно є виконавцем комунальних послуг і послуг по ремонту житлового фонду та інженерного обладнання), побутового прокату, безоплатного користування майном, підряду (в тому числі побутового замовлення чи абонементного обслуговування), доручення, перевезення громадян та їх вантажу, комісії, схову, страхування, із договорів про надання фінансово-кредитних послуг для задоволення власних побутових потреб громадян (у тому числі про надання кредитів, відкриття й ведення рахунків, проведення розрахункових операцій, приймання і зберігання цінних паперів, надання консультаційних послуг). Відносини, щодо захисту прав споживачів можуть виникати також з актів законодавства або з інших угод, які не суперечать Закону. Згідно із ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином, до спірних правовідносин може бути застосовано положення Закону України "Про захист прав споживачів", а тому позивач [PERSON] звільнена від сплати судового збору при подачі позову. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2000,00 грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved