Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-23 00:00:00

позивачка звернулася до відповідача з позовом про визнання права власності на житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, які розташовані в по вул.Кармелюка,8, в с.Подорожнє Стрийського району Львівської області в порядку спадкування за законом після її чоловіка [PERSON], який помер 19.05.2016р.. В обґрунтування покликалася на те, що вона є єдиним спадкоємцем першої черги майна, що належало чоловікові - [PERSON] Після його смерті відкрилась спадщина на належне йому майно, а саме будинок №8 по вул. Кармелюка в с. Подорожнє Стрийського району Львівської області. У встановлений законом термін вона звернулася до Стрийської держнотконтори із заявою про прийняття спадщини, але отримала відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на спірний будинок, оформлені на імя спадкодавця. Прийнявши спадщину, вона не має можливості отримати свідоцтво про право власності на спадкове майно, оскільки спадкодавець за життя не зареєстрував в органах державної реєстрації правовстановлюючий документ на житло, тому змушена звернутись до суду з даним позовом. Представник позивача в судове засідання не зявився, подав заяву в якій просив справу розглядати за його та позивача відсутності, позов підтримав. Представник відповідача в судове засідання не зявився, подав письмову заяву, в якій не заперечував проти задоволення позову, просив розгляд справи проводити за його відсутності. Згідно ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до положень ст.ст.11,59,60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін, які беруть участь у справі. При цьому, кожна із сторін зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, а обставини які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. За ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265\~цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно із ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Частина 1 ст.1266 ЦК України передбачає, що внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Як зазначено у ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до норм ч.5 ст.1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч.3 ст.1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. За ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Згідно із ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.1 ст.1276 ЦК України якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов'язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія). Згідно з розясненнями, які надані Листом ВССУ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 за № 24-753/0/4-13, «окрім загального кола обставин, які встановлюються судом при вирішенні всіх спорів про право на спадкування, при вирішенні спорів про визнання права власності на спадкове нерухоме майно судам необхідно з'ясовувати: 1) правовий режим земельної ділянки, на якій розташоване спірне нерухоме майно (будинок, споруда); 2) чи отримано спадкодавцем дозволи на спорудження будинку, чи затверджено проект на спорудження будинку; 3) коли спадкодавцем було завершено спорудження будинку; 4) чи дотримано при будівництві проекту на спорудження будинку, вимог державних протипожежних, санітарних норм; 5) чи посвідчено право власності на нерухоме майно в установленому законом порядку на час виникнення права власності. Встановлення судом часу завершення спорудження будинку визначає законодавство, відповідно до якого встановлюється правовий режим нерухомого майна та документи, якими посвідчується право власності на це майно. Відповідно до абз.3 ч.2 ст.331 ЦК, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. При вирішенні спорів про визнання права власності на спадкове майно судам слід керуватися законодавством, яке регулювало виникнення права власності у самих спадкодавців на момент закінчення будівництва будинків, зокрема положеннями\~ЦК УРСР 1963 року,Законом України "Про власність",\~Законом України від 7 грудня 1990 року № 533-XII\~"Про місцеві Ради народних депутатів та місцеве і регіональне самоврядування",\~Законом України від 25 грудня 1974 року "Про державний нотаріат",\~постановою Ради Міністрів Української РСР від 11 березня 1985 року № 105\~"Про порядок обліку житлового фонду в Українській РСР", Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 13 квітня 1979 року за № 112/5, Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 12 травня 1985 року № 5-24-26, Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР від 31 січня 1966 року,\~Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженою наказом Міністра юстиції Української РСР від 31 жовтня 1975 року № 45/5, Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих, затвердженою наказом Міністра юстиції УРСР від 19 січня 1976 року № 1/5, та іншими нормативними актами. За змістом п.62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР,\~ підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах. Додатками № 32 та № 33 до Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих було затверджено зразки довідок про право власності колгоспного (селянського) двору на жилий будинок та про право власності робітника чи службовця на жилий будинок. За змістом зазначених нормативних актів виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права. До компетенції виконкомів місцевих Рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих Рад. Як вбачається із копії свідоцтва про смерть 1-СГ № 430775 від 23.05.2016р. [PERSON], помер 19.05.2016р. Із копії свідоцтва про укладення шлюбу від 08.09.1979 р., серія 1-СГ №395753, яке видане Подорожненською сільською радою Стрийського району Львівської області вбачається, що [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне Гнидин) С.В. уклали шлюб 08.09.1979р. про що зроблено актовий запис №9. Як вбачається із довідки виданої Виконкомом Подорожненської сільської ради Стрийського району Львівської області [PERSON] до дня смерті проживав у [INFO] разом з дружиною [PERSON] та вів спільне господарство. Відповідно до виписки із рішення Стрийської районної Ради народних депутатів від 17.09.1987р., № 254 [PERSON] надано дозвіл на будівництво житлового будинку в с. Подорожнє Стрийського району. Із рішення від 26.03.1992 р. №35 вбачається, що Виконавчий комітет Подорожненської сільської ради Стрийського району Львівської області просить Виконком Стрийської міської ради народних депутатів Львівської області вирішити питання оформлення права власності за робітничим двором, головою якого є [PERSON]І в с.Подорожнє. Згідно відповіді, наданої Стрийською державною нотаріальною конторою 25.11.2016р. № 2494/02-24, позивач зверталась із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON], але їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на будинок №8 по вул. Кармелюк, в с.Подорожнє Стрийського району Львівської області. Відповідно до копії технічного паспорту від 25.11.2016р., серія АЕ №002425, який виданий ФОП [PERSON], загальна площа житлового будинку «А-1» по вул. Кармелюка,8 в с. Подорожнє Стрийського району становить 78,6 кв. м, житлова 46,4 кв. м; допоміжна 32,2 кв. м; будинок складається з двох житлових кімнат, житловою площею 46,4 кв. з кладової площею 6,9 кв. м, житлової 27,1 кв. м., житлової 19,3 кв. м., кладової 11,8 кв. м., коридору площею 13,5 кв., з належними до нього господарськими будівлями та спорудами: сходи «б», літня кухня «Б», веранда «б», сарай «Б», убиральня «Г», колонка «к», ворота №1, горожа №2, горожа №3. Інвентаризаційна вартість будинку становить 348 797 грн., рік побудови 1989 р. Обставин, які вказували б на те, що спадкодавець [PERSON] при житті набув або володів житловим будинком з господарськими спорудами по вул.Кармелюка,8 в с.Подорожнє Стрийського району неправомірно, або ж на вказане майно окрім позивачки, яка в передбачений законом спосіб прийняла спадщину чи з інших підстав, претендують інші особи, в суді не встановлено. Позивач, як дружина спадкодавця, прийняла спадщину, оскільки постійно проживаючи з спадкодавцем у встановлений ст.1270 ЦК України не заявила про відмову від неї, надалі проживає у цьому будинку, тому у суду є всі підстави задовольнити позов.

Outcome: approved