Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-23 00:00:00

ПАТ "Дельта Банк " (далі Позивач) 15.04.2013 р. звернувся до Московського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON] (далі Відповідач) про стягнення заборгованості за кредитним договором, вказавши в обґрунтування наступне. Заочним рішенням Московського районного суду м.Харкова від 13.12.2013 року позовні вимоги ПАТ «Дельта банк» задоволено в повному обсязі. Ухвалою Московського районного суду м.Харкова від 09.10.2014 року заочне рішення скасовано та справу призначено до розгляду. 17.03.2008 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Український промисловий банк" та [PERSON] був укладений Кредитний договір № 160-006/ФК-08 (далі Договір), згідно з умовами якого Банк надав Позичальнику кредитні коти у розмірі 84660,00 гривень з розрахунку 12,4% річних за весь час фактичного користування кредитом на строк з 17.03.2008 року по 16.03.2015 року. Мета кредитування - придбання автомобіля. Відповідно до ст. 512-519 ЦК України, ст. 92, 95 Закону України "Про банки та банківську діяльність", Постанови Правління НБУ №369 "Про затвердження Положення про застосування НБУ заходів впливу за порушення банківського законодавства", 30.06.2010 року між ТОВ "Укрпромбанк", АТ "Дельта Банк" та Національним банком України було укладено Договір про передачу активів та кредитних зобов'язань ТОВ "Укрпромбанку" на користь АТ "Дельта Банку", відповідно до а. 4.1 якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених договором, Укрпромбанк передає (відступає) Дельта Банку права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, що забезпечують виконання кредитних зобов'язань перед Національним банком, внаслідок чого Дельта Банк замінює Укрпромбанк як кредитора у зазначених зобов'язаннях. Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, АТ "Дельта Банк" набуло право вимоги за кредитним договором № 160-006/ФК-08 від 17.03.2008 року. Відповідно до п. 2.4, 2.5 кредитного договору, повернення кредиту здійснюється щомісячно частинами у розмірі не менш як 1007,86 гривень по 20 (двадцяте) число кожного місяця, починаючи з місяця, наступного за місяцем отримання кредиту. Згідно п. 1.5, 2.6, 2.7 Кредитного договору проценти за користування кредитом нараховуються у валюті кредиту за період з дня його надання до дня його повернення. Проценти нараховуються щомісячно на фактичну заборгованість по кредиту за період з першого по останній день кожного календарного місяця. Відповідно до п. 6.2 кредитного договору банк має право вимагати дострокового повного повернення Кредиту, сплати процентів, комісій, штрафних санкцій та інших платежів, передбачених цим Договором, а також відшкодування збитків, завданих Банку внаслідок невиконання або неналежного виконання Позичальником умов цього Договору. Згідно п. 1.7, п. 2.10 Договору щомісячна комісія за управління кредитом складає 0,1 % від суми кредиту щомісячно. Нарахування щомісячної комісії за управління кредитом здійснюється щомісячно у валюті кредиту або у гривневому еквіваленті по офіційному курсу НБУ на день нарахування. Позичальник умови кредитного договору протягом тривалого часу належним чином не виконує, про що неодноразово повідомлявся в тому числі й шляхом направлення письмової вимоги про виконання зобов'язань згідно умов кредитного договору. Однак зобов'язання не виконані, у зв'язку з чим, станом на 01.03.2013 року за Відповідачем наявна заборгованість за кредитним договором №160-006/ФК-08 у сумі 85157 (вісімдесят п'ять тисяч сто п'ятдесят сім) грн.. 37 коп., з яких: тіло кредиту - 63658 ,42 грн., в тому числі прострочена заборгованість за тілом кредиту складає 37762, 42 грн.; заборгованість за відсотками - 20821, 67 грн., в тому числі прострочена заборгованість за відсотками - 20216, 13 грн.; комісія - 677, 28 грн., в тому числі прострочена комісія - 592, 62 грн. В ході нового судового розгляду представник позивача надав суду заяву в якій позов підтримав у повному обсязі; просив справу розглянути за його відсутності, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про день, час, місце розгляду справу була повідомлена належним чином, заяви про неможливість явки до суду не надала і суд розглянув справу за її відсутності, заочно, на підставі наданих доказів. Суд, вивчивши письмові докази, приходить до наступного. 17.03.2008 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Український промисловий банк" та [PERSON] був укладений Кредитний договір № 160-006/ФК-08 (далі Договір) для придбання автомобіля. Згідно умов договору Банк надав Позичальнику кредитні коти у розмірі 84660,00 гривень з розрахунку 12,4% річних за весь час фактичного користування кредитом на строк з 17.03.2008 року по 16.03.2015 року. Позичальник був ознайомлений з умовами кредитного договору, з графіком платежів за Договором, з додатковим договором до Кредитного договору, однак Позичальник умови кредитного договору протягом тривалого часу належним чином не виконує, про що неодноразово повідомлявся в тому числі й шляхом направлення письмової вимоги про виконання зобов'язань згідно умов кредитного договору. Станом на 01.03.2013 року за Відповідачем існує наявна заборгованість за кредитним договором №160-006/ФК-08 у сумі 85157 (вісімдесят п'ять тисяч сто п'ятдесят сім) грн. 37 коп., з яких: тіло кредиту - 63658 ,42 грн., в тому числі прострочена заборгованість за тілом кредиту складає 37762, 42 грн.; заборгованість за відсотками - 20821, 67 грн., в тому числі прострочена заборгованість за відсотками - 20216, 13 грн.; комісія - 677, 28 грн., в тому числі прострочена комісія - 592, 62 грн. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Відповідно до вимог ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Як встановлено судом, відповідач умови кредитного договору протягом тривалого часу не виконує у зв'язку з чим за відповідачем існує заборгованість у сумі 85157 (вісімдесят п'ять тисяч сто п'ятдесят сім) грн. 37 коп. В ході нового судового розгляду відповідачем не надано доказів про відсутність заборгованості перед ПАТ «Дельта банк». Таким чином, суд має правові підставі для задоволення позову й стягнення з відповідача заборгованості у повному обсязі. Судові витрати суд присуджує стороні, на користь якої постановлено рішення, відповідно до ст.88 ЦПК України.

Outcome: approved