Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-07 00:00:00

Позивач звернулась до суду із вищевказаним позовом до відповідача, посилаючись на те, що [INFO] року померла її мати - [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина за законом. Нею спадщину прийнято шляхом постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідно до протоколу зборів працівників та пенсіонерів САТ "Турбівське" від 25.05.2005 року та списку осіб, що мають право на земельну ділянку (пай) [PERSON] має право на земельну частку (пай), розмір якої 2,7464 га. Розпорядженням голови Липовецької РДА, Вінницької області за №272 від 30.09.2008 року затверджено технічну документацію про передачу земельних часток (паїв) та видачу державних актів про право приватної власності за землю, відповідно до якої гр. [PERSON] запроектовано земельну ділянку [NUMBER], площею 2,7464 га, вартістю 110295, 03 грн.. Однак за життя на ім'я [PERSON] державний акт не видавався, що стало перепоною для реалізації позивачем своїх спадкових прав через нотаріальну контору, у зв'язку із чим нотаріусом було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Ураховуючи те, що до спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинились, у зв'язку із його смертю, а таке право позивача невизнається, тому вона просить суд ухвалити рішення, яким визнати за нею право власності на земельну ділянку, площею 2,7464 га, вартістю 110 295,03 гривень, що розташована на території Брицької сільської ради, Липовецького району та згідно технічної документації рахується під № 852 по спадщині за законом після смерті [PERSON], яка померла [INFO] року. В судове засідання позивач та її представник - адвокат [PERSON], не з'явились, однак надали суду заяву, в якій позов підтримали, просили його задовольнити, а розгляд справи здійснювати за їх відсутності. Представник відповідача [PERSON] Управління Держгеокадастру у Вінницькій області також в судове засідання не з'явився, хоча про день та час розгляду справи були оповіщені належним чином, на що вказує рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення. Клопотання про відкладення розгляду справи за наявності поважних причин, чи розгляду справи у відсутності представника відповідача до суду не направили. Прийнявши до уваги те, що позивач скористалась, наданим їй ч. 2 ст.158 ЦПК України правом заявляти клопотання про розгляд справи у її відсутності, , а неявку представника відповідача суд визнає неповажною, відтак не вбачає підстав для відкладення розгляду справи, тому здійснює розгляд справи в даному судовому засіданні на підставі зібраних у справі доказів, в загальному порядку, не здійснюючи фіксування судового засідання технічними засобами. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали цивільної справи, повно з'ясувавши обставини справи та перевіривши зібраними у справі доказами, яким дав оцінку, дійшов до висновків про таке. Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що [INFO] в смт. Турбів, Липовецького району, Вінницької області померла [PERSON], про що видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] (а. с. 5). Після її смерті відкрилась спадщина за законом, оскільки за життя особистого розпорядження на випадок своєї смерті [PERSON] не вчинила. Статтею 1218 ЦК визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 1220 ЦК України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи. Відповідно до ст.1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. В силу ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 ЦК України. Позивач являється дочкою спадкодавця [PERSON], відтак згідно положень ст. 1261 ЦК України є спадкоємцем першої черги за законом, на що вказують: паспортні дані позивача (а.с. 4); свідоцтво про народження позивача ( а. с.13); свідоцтво про укладення шлюбу серія [NUMBER] ( а. с.14) Після смерті матері позивачем спадщину прийнято у спосіб, визначений ч. 3 ст. 1268 ЦК України, шляхом постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини, на що вказують матеріали Спадкової справи № 74/2016 надані приватним нотаріусом Липовецького районного нотаріального округу Врублевською Ю.В. до майна, померлої [INFO] року, [PERSON]. Серед матеріалів даної спадкової справи містяться довідки Турбівської селищної ради за № 1750 від 12 серпня 2016 року та за № 1501 від 06.06.2016 року з яких слід, що склад сім'ї [PERSON] був слідуючим: чоловік - [PERSON], помер в 1976 році; дочка - [PERSON], [INFO]; син - [PERSON], [INFO]; дочка - [PERSON], [INFO] та дочка - [PERSON], [INFO]. На день смерті [PERSON] були зареєстрована та постійно проживала за адресою: [ADDRESS]. Разом з нею були зареєстровані та проживали слідуючі особи: [PERSON] - дочка; [PERSON] - зять; [PERSON] - правнучка; [PERSON] - правнук (а с. 32, 33). Із матеріалів вищевказаної спадкової справи вбачається, що інші спадкоємці померлої [PERSON] спадщину не прийняли на неї не претендують, про що подали нотаріусу відповідні заяви (а.с. 28-30), отож єдиним спадкоємцем [PERSON], яка прийняла спадщину відповідно до вимог ЦК України являється позивач - [PERSON], однак постановою приватного нотаріуса Врублевської Ю.В. Липовецького районного нотаріального округу від 10.06.2016 року, позивачеві було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії та видачі на її ім'я свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, яка розташована на території Брицької сільської ради, оскільки заявник не пред'явив документ, який посвідчує право власності спадкодавця на дане майно (а.с. 16). В постанові №7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" Пленум Верховного Суду України, висловив наступну правову позицію, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст.1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення. Згідно ч. 5 ст.1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 125, 126 ЗК України, який був чинний на момент виникнення правовідносин, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав. Право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами. Отож, набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування мав місце за наявності певних юридичних фактів у їх сукупності, що визначені законом, наслідком яких було отримання державного акта, що посвідчує право власності особи на землю. Судом встановлено, що вказаного порядку спадкодавцем [PERSON] за життя не дотримано, отож вона отримала лише право на земельну частку (пай) площею 2,7464 га, вартістю 110295,03 гривень, що розташована на території Брицької сільської ради, Липовецького району, цільове призначення якої - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується: протоколом зборів працівників і пенсіонерів САТ "Турбівське" по Турбівському відділенні від 25.05.2005 року, яким затверджено список працівників і пенсіонерів, які мають право на земельну частку (пай), де в списку під №190 зазначено [PERSON] (а.с. 7,8), списком померлих громадян, яким не видаються державні акти на право власності на земельну частку (пай) (а.с. 11), де під № 53 зазначено [PERSON]; Списком громадян, які мають право на земельну частку (пай) на території Турбівської селищної ради, де за №412 зазначено прізвище [PERSON] та номер земельної ділянки - 856; Викопіюванням з технічної документації по паюванню земель САТ «Турбівське» на території Брицької сільської ради, де має відображення земельна ділянка, передана [PERSON]; відповіддю [PERSON] управління Держгеокадастру у Вінницькій області від 10.06.2016 року № 29-28-99.2-1717/2-16, з якої слідує, що згідно розпорядження Липовецької РДА від 30.09.2008 року за №272 громадянці [PERSON] запроектовано земельну ділянку № 856, площею 2,7464 га, вартістю 110295,03 гривень. Згідно Книги записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі по Брицькій сільській раді, Липовецького району, станом на 01.01.2013 року [PERSON] державний акт на право власності на землю із цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва не видавався. (а.с. 6). Встановлені судом обставини, які були перевірені зібраними у справі доказами вказують на те, що спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно діючого на той час законодавства, проте отримав право на земельну частку (пай), тому спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування та завершення процедури приватизації. За таких обставин, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення шляхом визнання за позивачем права на земельну частку пай, яка належала спадкодавцеві. На підставі вищевикладеного, глави 84 Книги шостої ЦК України,ст.ст. 1223, 1225, 1258, 1261, 1267,1268, 1270, 1275, 1296, 1297, 1298 ЦК України,

Outcome: partial