Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-11 00:00:00

17 лютого 2015 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом до [PERSON], посилаючись на те, що спірне майно - житловий будинок загальною площею 68,73 кв.м.. житловою площею 35,1 кв.м., який знаходиться за адресою: [ADDRESS], перебуває у іпотеці позивача на забезпечення грошового зобов'язання [PERSON] та незважаючи на це Державним виконавцем було накладено на нього арешт, на підставі чого, просив позовні вимоги задовольнити та звільнити з-під арешту, накладеного 12 грудня 2012 року державним виконавцем Центрального відділу ДВС ММУЮ, на спірне майно. Ухвалою суду від 22.04.2015р. до участі у справі в якості співвідповідача залучено Центрального відділу Державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції. В судове засідання сторони не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Представник позивача надав суду заяву, в якій просить суд розглядати справу за його відсутності та позов задовольнити з викладених у ньому підстав. Не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, причини неявки суду не повідомили. У зв'язку з неявкою відповідачів та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, суд в порядку ст. 169 ЦПК України за згодою позивача ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази по справі, дійшов висновку про можливість розгляду питання про звільнення спірного майна з-під арешту за відсутності сторін на підставі наявних у справі документів. Судом встановлено, що 06.10.2006р. між Акціонерним поштово-пенсійним банком "Аваль", правонаступником якого за всіма правами та обов'язками є публічне акціонерне товариство "Райффайзен Банк Аваль", та [PERSON] укладено кредитний договір № 014/08-112/56799 на суму 15000 доларів США /а.с.5/. 03.04.2008р. між ВАТ "Райффайзен Банк Аваль", правонаступником якого є ПАТ "Райффайзен Банк Аваль", та [PERSON] укладено кредитний договір на № 014/08-112/77761 на суму 39470 доларів США /а.с. 7/. З метою забезпечення виконання зобов'язання, було укладено договори іпотеки між банком та [PERSON], від 06.10.2006р. та 03.04.2008р., згідно яких предметом іпотеки є нерухоме майно, а саме: житловий будинок, загальною площею 68,73 кв.м.. житловою площею 35,1 кв.м., який знаходиться за адресою: [ADDRESS] /а.с. 13-19/. Рішенням Центрального районного суду м.Миколаєва від 12.06.2014р. задоволено позов банку про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від 03.04.2008р. у сумі 39015,59 доларів США /а.с. 27/. Однак, щодо вказаного житлового будинку - предмета іпотеки існує арешт, зареєстрований 10.12.2012р. за № 13361130 на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, винесеної головним державним виконавцем Центрального відділу ДВС Богдановою В.Ф. /а.с. 26/. Відповідно до ст. 572 ЦК України, в силу застави кредитор має право у разі невиконання боржником зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника. Окремим видом застави нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця, є іпотека (ст. 575 ЦК України). В силу ч.1,8 ст. 54 Закону України "Про виконавче провадження, звернення стягнення на заставлене майно в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача-заставодержателя. Примусове звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється державним виконавцем з урахуванням положень Закону України "Про іпотеку" Відповідно до ч. 3 ст. 54 ЗУ "Про виконавче провадження", для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставлене майно боржника може бути звернуто у разі: виникнення права застави після винесення судом рішення про стягнення з боржника коштів; якщо вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю. Згідно ч.6,7 ст. 3 ЗУ "Про іпотеку", у разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержателя лише у разі його/її виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки. Пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом - у черговості їх державної реєстрації. Так, до Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, обтяження на спірний житловий будинок внесено 06.10.2006р., тобто раніше, ніж накладено арешт відділом ДВС. За таких обставин суд вважає позовну заяву Публічного акціонерного товариства ""Райффайзен Банк Аваль"" про зняття арешту з житлового будинку, що знаходиться в іпотеці, такою, що підлягає задоволенню. Оскільки у позовні заяві позивач не просить про стягнення із відповідачів судових витрат, суд вважає можливим віднести судові витрати на рахунок позивача.

Outcome: approved