Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-07 00:00:00

У вересні 2021 року [PERSON] , [PERSON] звернулись до суду з заявою, в якій, з урахуванням уточнень, просять встановити обмежувальний припис терміном на шість місяців стосовно громадянина [PERSON] , що зареєстрований та мешкає за адресою: [ADDRESS] , шляхом заборони [PERSON] наближатися на відстань ближче ніж 10 метрів до місця проживання [PERSON] , [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] . Заява [PERSON] , [PERSON] мотивована тим, щов провадженні Святошинського районного суду міста Києва перебуває цивільна справа №759/5889/17 за позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ будинку в натурі, який об`єднано з позовом [PERSON] до [PERSON] про виділ земельної ділянки в натурі. [PERSON] та її брату [PERSON] на підставі Свідоцтв про право власності на нерухоме майно від 17.03.2014 року належало кожному по Ѕ частині житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] загальною площею 160 кв.м., житловою площею 98,2 кв.м. У зв`язку з реконструкцією житлового будинку співвласниками [PERSON] та [PERSON] спільно було прийняте рішення про розподіл часток у спільній власності на реконструйований будинок під [ADDRESS] , що підтверджується спільною нотаріально посвідченою заявою від 13.03.2014 року. 13.04.2017 року [PERSON] здійснила державну реєстрацію 49/100 часток житлового будинку під [ADDRESS] , які складається з таких приміщень: 1-1/8,7 кв.м. веранда, 1-1/10,7 кв.м. житлова, 1-2/7,2 кв.м. житлова, 3-1/9,6 кв.м. коридор, 3-2/7,6 кв.м. кухня, 3-3/9,1 кв.м. житлова, 3-4/23,2 кв.м. житлова, 3-5 4,6 кв.м. коридор, 3-6/3,6 кв.м. санвузол. Льох літ. «під А», сарай літ. «И», Ѕ споруд №1-№5. Даний житловий будинок розташований на земельній ділянці загальною площею 0,0766 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] ( [ADDRESS] ), кадастровий номер 8000000000:75:088:0033, яка належить на праві приватної власності [PERSON] та [PERSON] по Ѕ частині кожному на підставі Державних актів на право приватної власності на землю. За час існування спору між заявником [PERSON] та її братом [PERSON] , останній регулярно вчиняє домашнє насильство як над рідною сестрою [PERSON] так і рідною племінницею [PERSON] , а саме: щоденно вчиняє психологічне насильство шляхом словесних образ та погроз, вчиняє сварки, наносить тілесні ушкодження, ображає нецензурною лайкою, взламує вхідні двері, знищує речі заявників. 14.07.2021 року заявники звертались до Святошинського УП ГУ НП у м. Києві з заявою про заборону вчиняти певні дії та видачу обмежувального припису відносно [PERSON] . Так, 21 липня 2021 року [PERSON] проник до квартири [ADDRESS] і понівечив речі домашнього вжитку, меблі, таємно виніс речі, які становлять матеріальну цінність для заявників закрито, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173 КУпАП. Оскільки, заявники неодноразово звертались до правоохоронних органів з заявами щодо вжиття заходів стосовно протиправних дій кривдника, проте неодноразові заяви до поліції не дали результату, існує реальна загроза життю та здоров`ю заявників, вони звернулася до суду з заявою щодо видачі обмежувального припису. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 03.09.2021 року відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи здійснювати за правилами окремого провадження, призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні. [PERSON] та представник заявників [PERSON] в судовому засіданні заявлені вимоги про обмежувальний припис підтримали повністю, просять суд задовольнити їх у повному обсязі. Зазначили, що заявники, постійно потерпають від домашнього насилля з боку кривдника, що позбавляє їх нормального життя, вони постійно знаходяться в стані страху, бояться виходити на вулицю, при цьому повинні ходити на роботу, магазин, до лікарні тощо. [PERSON] , в судове засідання не з`явилась, про дату час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не відомі. [PERSON] в судовому засіданні вимоги заяви не визнав, просив заяву залишити без задоволення,оскільки вона необгрунтована, вказав, що відеодокази не містять доказів психологічного та фізичного насильства. Підтвердив, що він дійсно заходить до житла заявників, оскільки вважає його спільним. Вказує, що його поведінка це реакція на провокації заявників. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 350-5 ЦПК України справа про видачу обмежувального припису розглядається судом за участю заявника та заінтересованих осіб. У разі якщо участь заявника становить загрозу подальшої дискримінації чи насильства для нього, справа може розглядатися без його участі. Неявка належним чином повідомлених заінтересованих осіб не перешкоджає розгляду справи про видачу обмежувального припису. Кривдник в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений через оголошення на сайті Святошинського районного суду м. Києва, причини неявки суду невідомі. Суд розглядає справу не пізніше 72 годин після надання заяви про видачу обмежувального припису до суду. Враховуючи скорочені строки розгляду заяви про видачу обмежувального припису, специфіку характеру та предмету правовідносин, які складаються між заявником та заінтересованою особою, необхідності оцінки ризиків для життя і здоров`я учасників таких правовідносин, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності кривдника. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, суд дійшов висновку, що заява підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Закон України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" визначає організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства. Відповідно до частини другої та третьої статті 3 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на таких осіб: подружжя; колишнє подружжя; наречені; мати (батько) або діти одного з подружжя (колишнього подружжя) та інший з подружжя (колишнього подружжя); особи, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у шлюбі між собою, їхні батьки та діти; особи, які мають спільну дитину (дітей); батьки (мати, батько) і дитина (діти); дід (баба) та онук (онука); прадід (прабаба) та правнук (правнучка); вітчим (мачуха) та пасинок (падчерка); рідні брати і сестри; інші родичі: дядько (тітка) та племінник (племінниця), двоюрідні брати і сестри, двоюрідний дід (баба) та двоюрідний онук (онука); діти подружжя, колишнього подружжя, наречених, осіб, які мають спільну дитину (дітей), які не є спільними або всиновленими; опікуни, піклувальники, їхні діти та особи, які перебувають (перебували) під опікою, піклуванням; прийомні батьки, батьки-вихователі, патронатні вихователі, їхні діти та прийомні діти, діти-вихованці, діти, які проживають (проживали) в сім`ї патронатного вихователя. Дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству поширюється також на інших родичів, інших осіб, які пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, за умови спільного проживання, а також на суб`єктів, що здійснюють заходи у сфері запобігання та протидії домашньому насильству. Згідно з частиною першою статті 26 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" право звернутися до суду із заявою про видачу обмежувального припису стосовно кривдника мають: постраждала особа або її представник; у разі вчинення домашнього насильства стосовно дитини - батьки або інші законні представники дитини, родичі дитини (баба, дід, повнолітні брат, сестра), мачуха або вітчим дитини, а також орган опіки та піклування; у разі вчинення домашнього насильства стосовно недієздатної особи - опікун, орган опіки та піклування. Порядок видачі судом обмежувального припису визначається ЦПК України (частина восьма статті 26 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству"). Відповідно до статті 350-2 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису може бути подана: 1) особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником - у випадках, визначених Законом України "Про запобігання та протидію домашньому насильству"; 2) особою, яка постраждала від насильства за ознакою статі, або її представником - у випадках, визначених Законом України "Про забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків"; 3) батьками та іншими законними представниками дитини, родичами дитини (баба, дід, повнолітні брат, сестра), мачухою або вітчимом дитини, а також органом опіки та піклування в інтересах дитини, яка постраждала від домашнього насильства, - у випадках, визначених Законом України "Про запобігання та протидію домашньому насильству", або постраждала від насильства за ознакою статі, - у випадках, визначених Законом України "Про забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків"; 4) опікуном, органом опіки та піклування в інтересах недієздатної особи, яка постраждала від домашнього насильства, - у випадках, визначених Законом України "Про запобігання та протидію домашньому насильству", або постраждала від насильства за ознакою статі, - у випадках, визначених Законом України "Про забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків". Пунктом 3 частини першої статті 1 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" визначено, що домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи. Фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру. В судовому засіданні встановлено та не оспорюється сторонами, що [PERSON] та [PERSON] є співвласниками (в рівних частках) житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами та земельної ділянки, кадастровий номер 8000000000:75:088:0033, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] ( [ADDRESS] ). В провадженні Святошинського районного суду м. Києва перебуває цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ будинку в натурі та позовом [PERSON] до [PERSON] про виділ земельної ділянки в натурі. За час існування спору між заявником [PERSON] та її братом [PERSON] , останній регулярно вчиняє домашнє насильство як над рідною сестрою [PERSON] так і рідною племінницею [PERSON] , а саме: щоденно вчиняє психологічне насильство шляхом словесних образ та погроз, вчиняє сварки, наносить легкі тілесні/ушкодження, ображає нецензурною лайкою, взламує вхідні двері, знищує речі заявників. Судом досліджено такі докази: [PERSON] , в черговий раз ставши жертвою домашнього психологічного, економічного та фізичного насилля з боку [PERSON] , звертались 14.07.2021 року до Святошинського УП ГУ НП у м. Києві з заявою про заборону вчиняти певні дії, вилучення рушниці та видачу обмежувального припису відносно [PERSON] (а.с. 5-6), витяг з ЄРДР від 22.07.2021 року (а.с. 11), повідомлення про початок дізнання від 22.07.2021 року (а.с. 12), довідки про проведення перевірки по спецлінії 102 (а.с.9,10,15), довідку травмпункту Святошинського району м. Києва №10296 від 21.08.2020 року (а.с.18), фототаблицю (а.с.19-21). Досліджені в судовому засіданні надані заявниками відеодокази, підтверджують викладені в заяві обставини. Таким чином, поява [PERSON] викликає у заявників негативні емоції, страх, дійсно він вчиняє по відношенню до заявника та її доньки домашнє насильство і є ризик небезпеки з боку кривдника до них. Згідно з частиною четвертою статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2019 року у справі № 756/3859/19 (провадження № 61-11564св19) зроблено висновок, що «враховуючи положення Закону № 2229-VIII, обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у КУпАП та КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях». На підставі установлених судом обставин, суд вважає, що наведені заявниками фактичні та правові підстави в сукупності з доданими до заяви доказами дозволяють суду дійти висновку про обґрунтованість вимог заявників, можливість їх задоволення та необхідність вжиття відповідних заходів реагування, визначених законом. Також судом приймаються до уваги та проведено оцінку ризиків (вірогідність продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення) у поведінці кривдника [PERSON] відносно [PERSON] та [PERSON] , як осіб, постраждалих від домашнього насильства в сім`ї. Статтею 8 Конвенції гарантовано, що кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб. Виходячи із змісту даного права, воно включає існування, як негативних так і позитивних обов`язків держави, які невід`ємні від реальної «поваги» до приватного та сімейного життя (пункт 78 рішення Європейського Суду у справі «Мамчур проти України»). Втручання у право на повагу до сімейного життя не становить порушення статті 8 Конвенції, якщо воно здійснене «згідно із законом», відповідає одній чи кільком законним цілям, про які йдеться в пункті 2, і до того ж є необхідним у демократичному суспільстві для забезпечення цих цілей (пункт 50 рішення Європейського Суду у справі «Хант проти України»). З урахуванням викладеного, співставляючи інтереси учасників справи та особи, в право якої здійснюється втручання, враховуючи суспільні інтереси, наявні очевидні ризики повторного заподіяння домашнього насильства [PERSON] відносно [PERSON] , [PERSON] , з метою застосування превентивного засобу - методу стримування та попередження повторення неправомірних дій зі сторони кривдника, суд вважає необхідним вжити заходи тимчасового обмеження прав [PERSON] та застосувати до кривдника обмежувальний припис строком на шість місяців. Відповідно до ч. 3 ст.350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, суд відносить на рахунок держави. Згідно вимог ч. 4 ст.350-6 ЦПК України рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання. На підставі викладеного,

Outcome: approved