Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про зобов'язання видачі довідки про доходи за роботу в зоні відчуження по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС посилаючись на те, що він працював водієм на даному підприємстві, звідки був направлений у зону відчуження, де брав участь у ліквідації аварії на ЧАЕС в зоні № 3 в м. Прип'ять та Чорнобиль у період з 09 по 13 травня, з 18 по31 серпня , з 01 по 17 вересня 1986 року включно. Позивач є інвалідом 2 групи, захворювання пов'язане з виконанням робіт по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, віднесений до 1 категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи . 05.05.2014 року відповідачем надано до пенсійного фонду довідку № 17 про заробітну плату позивача, проте дана довідка складена з порушенням норм щодо оплати праці за роботу в зоні відчуження та не містить всіх необхідних показників, а саме невірно вказана кількість відпрацьованих днів, щоденна тарифна ставка, не вказана доплата за роботу у вихідні та святкові дні з урахуванням кратності, збережений середньомісячний заробіток, премії та сума заробітної плати, яка повинна була виплачена за роботу в зоні відчуження. Така довідка повинна бути визнана недійсною. Відповідач відмовляється видати довідку позивачу установленої форми та яка повинна містити всі необхідні відомості. Крім того, робота позивача в зоні відчуження оплачена невірно, а тому відповідач має провести перерахунок заробітної плати. Просив визнати дії відповідача щодо нарахування та виплати заробітної плати за період перебування позивача в зоні відчуження по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС згідно довідки про заробітну плату за роботу в зоні відчуження від 05.05.2014 року № 17 протиправними. Визнати дії відповідача щодо відмови видачі позивачу довідки про заробітну плату за формою № 3 за роботу у 1986 році в зоні відчуження , з урахуванням вимог, передбачених чинними на той момент законодавчими актами неправомірними. Визнати довідку про зарплату в зоні відчуження видану відповідачем 05 травня 2014 року за № 17 недійсною. Зобов'язати відповідача зробити перерахунок та видати нову довідку про зарплату за формою № 3 за період перебування позивача в зоні відчуження, з урахуванням законодавчих актів, що встановлюють умови оплати за роботу в зоні відчуження. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Відповідач ПАТ «БМУ-2 «Полтаванафтогазбуд» в судове засідання свого представника не направив, про час та місце розгляду справи повідомлений належно, причина неявки невідома. Суд, заслуавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач має статус особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, категорія 1, що підтверджується посвідченнями серії [NUMBER] . Згідно довідки МСЕК № 007086 від 22 березня 2010 року позивачу встановлена 2 група інвалідності, захворювання пов'язане з роботою по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС . Інвалідність встановлена безтерміново . Відповідно трудової книжки, позивач з 03 червня 1974 року працював на посаді водія легкового автомобіля 3 класу СМУ-2 об'єднання «Укргазстрой». У послідуючому підприємство було неодноразово перейменовано та на даний час має назву ПАТ «БМУ-2 «Полтаванафтогазбуд». На даний час позивач отримує пенсію відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Згідно зі ст. 54 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно з законодавством. В усіх випадках розмір середньомісячної заробітної плати для обчислення пенсії за роботу в зоні відчуження у 1986-1990 роках не може перевищувати 3,0 тис. карбованців. Відповідно до п. 7 постанови КМУ № 1210 від 23.11.2011 року "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" пенсії призваних на військові збори військовозобов'язаних, які брали участь в ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи та працювали у зоні відчуження в 1986-1990 роках, призначаються виходячи з заробітної плати, яку вони одержували за основним місцем роботи, з урахуванням фактично відпрацьованого часу у зоні відчуження, характеру виконуваної роботи, місце і тривалості робочого дня (незалежно від періоду проведення розрахунку оплати праці за умови, якщо такий розрахунок проведено на підставі первинних документів про місце роботи і тривалість робочого дня згідно із сумарною кратністю оплати праці, встановленою у відповідні періоди за зонами небезпеки). Згідно із п. 2.10 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року № 22-1 (в попередній редакції цього Порядку - п.17), довідки про заробітну плату видаються на підставі первинних документів: особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою, організацією де працювала особа, яка звертається за пенсією. Первинними є ті документи, що складені в період роботи в зоні відчуження. Таким чином підставою для перерахунку пенсії є довідка, видана підприємством, установою, організацією, де працювала особа, яка була призвана на військові збори, а підставою для проведення розрахунку заробітної плати за період роботи в зоні відчуження є первинні документи про нараховану та виплачену заробітну плату, періоду та фактичної тривалості робочого дня і місяця її виконання. Як встановлено в судовому засіданні, відповідачем за заявою позивача видана довідка № 17 від 05 травня 2014 року на підставі первинних документів, що існували на час видачі даної довідки. Судом не може бути прийнятий до уваги запис у трудовій книжці позивача щодо періоду робіт по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, оскільки такий запис не передбачений Інструкцією про порядок ведення трудових книжок працівників, що затверджена Наказом Міністерства соціального захисту населення України № 58 від 29 липня 1993 року та зареєстрована в Мінюсті України 17 серпня 1993 року № 110. Порядок оплати військовозобов'язаних, призваних на військові збори за час знаходження на ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у той період регулювався спеціальними нормативно-правовими актами: Законом СРСР „ Про військовий обов'язок", Постановою ЦК КПСС, Президії ВР СРСР, Ради Міністрів СРСР, ВЦРПС від 7 травня 1986 року № 524-156 „Про умови оплати праці та матеріального забезпечення працівників підприємств та організацій зони Чорнобильської атомної електростанції", Постановою РМ УРСР, Української РРПС від 10.06.1986 року № 207-7 „ Про умови оплати праці та матеріального забезпечення працівників підприємств, організацій та установ, зайнятих на роботах, пов'язаних з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та запобіганням забрудненню навколишнього середовища", Постановою Держкомітету СРСР з праці і соціальних питань та Секретаріату ВЦРПС від 7 травня 1986 року №153/10-43, Розпорядженням РМ СРСР від 17 травня 1986 року №964-рс, Розпорядженням РС СРСР від 23 травня 1986 року, згідно яких за цими особами за місцем роботи зберігався середній заробіток, належало до сплати 100% тарифної ставки, кратність та премія у розмірі до 60% у порядку встановленому на підприємстві, установі, організації. Розпорядженням Ради Міністрів СРСР ,, Про виділення Міненерго СРСР додаткового фонду заробітної плати № 964рс від 17 травня 1986 року з метою прискорення робіт по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС дозволено керівникам міністерств і відомств, які приймають участь у ліквідації аварії, за погодженням з головою державної комісії проводити у виняткових випадках оплату праці працівників, зайнятих на вказаних роботах в 111 зоні опасності в п'ятикратному розмірі у порівнянні з встановленими діючим законодавством нормами, по 11 зоні - в чотирьох кратному розмірі і в 1 зоні - в трьохкратному розмірі. Розпорядженням Ради Міністрів СРСР ,, Про порядок оплати праці і виплати одноразового заохочення по місцю постійної роботи '' №1031 рс від 23 травня 1986 р. підвищення оплати праці, передбачені розпорядженням Ради Міністрів СРСР від 17 травня 1986 року N 964 ( v0964400-86 ) поширено на військовослужбовців, призваних на збори і безпосередньо зайнятих на ліквідації аварії на Чорнобильській атомній електростанції. На час знаходження [PERSON] у зоні відчуження діяло розпорядження Ради Міністрів СРСР від 17.05.1986 року № 964. Тобто, після прийняття зазначеного розпорядження РМ СРСР від 17.05.1986 року № 964 робота працівників оплачувалась у кратному розмірі, виходячи з тарифної ставки за місцем роботи, без застосування підвищених тарифів згідно Постанови ЦК КПРО, ПВС СРСР, РМ та ВЦСПС від 07.05.1986 року № 524-156. Дані нормативні акти не застосовувались одночасно, так як розпорядження РМ СРСР від 17.05.1986 року № 964 вводить нові умови оплати праці замість попередніх, встановлених Постановою ЦК КПРС, ПВС СРСР, РМ та ВЦСПС від 07.05.1986 року № 524-156 (Постанова РМ УРСР від 08.05.1986 року № 168-5). Оплата працівників, які виконували зазначені роботи у 3,2,1 зонах небезпеки проводились відповідно у 4,3,2 кратному розмірі у порівнянні з встановленими діючим законодавством. На решту території 30-кілометрової зони ЧАЕС ( яка не увійшла до зон небезпеки) оплата проводилась без змін, тобто по підвищеним до 100% тарифним ставкам. Зазначеним розпорядженням передбачалось, що з метою прискорення робіт по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС голові урядової комісії з ліквідації аварії надається право виплачувати "отличившимся" робітникам за виконання особливо важливих та відповідальних робіт в залежності від небезпеки їх проведення одноразове заохочення в розмірі до 1 тис. крб., а також дозволяється керівникам міністерств та відомств, що беруть участь у ліквідації аварії, за узгодженням з головою урядової комісії проводити у виключних випадках оплату праці працівників, зайнятих на вказаних роботах у III зоні небезпеки, в п'ятикратному розмірі порівняно з встановленими діючими законодавчими нормами, у II зоні - в чотирикратному розмірі і в I зоні - в трикратному розмірі. З наведеного вбачається, що така кратна оплата праці здійснювалась лише у виключних випадках, і не всім особам, що брали участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. Будь-які дані про те, що відносно позивача приймалось таке рішення щодо кратної виплати його заробітної плати, в матеріалах справи відсутні. Постановою ЦК КПРС, ВР СРСР, РМ СРСР, ВЦРПС за № 524-156 від 07 травня 1986 року "Про умови оплати праці та матеріального забезпечення робітників підприємств та організацій зони Чорнобильської атомної електростанції" також було передбачено право(але не обов'язок!) керівників підприємств та організацій здійснювати оплату праці працівників, безпосередньо зайнятих на роботах по усуненню наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, по підвищених до 100 відсотків тарифних ставках та посадових окладах. При цьому передбачалось, що конкретні розміри підвищення вказаних ставок та окладів встановлюються з врахуванням складності та терміновості робіт, що виконуються. Дані щодо реалізації керівником відповідача свого права з підвищення [PERSON] чи іншим працівникам тарифних ставок до 100 відсотків в матеріалах справи також відсутні. Постановою Державного комітету СРСР з праці та соціальних питань, Секретаріату ВЦРПС від 07 травня 1986 року №153/10-43 передбачалось, що робітниками, які безпосередньо зайняті на роботах з ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, премії, заохочення та винагороди нараховують відповідно з діючими положеннями на збільшені згідно пункту 1 постанови ЦК КПРС, ВР СРСР, РМ СРСР, ВЦРПС за № 524-156 від 07 травня 1986 року тарифні ставки та посадові оклади. Також згідно роз'яснення Держкомпраці УРСР та УКРСОФПРОФа від 08.01.1986 року № 05/2-25-2. 03-51-8 премія встановлюється диференційовано до 60% за виконання конкретних показників роботи керівниками підприємств за згодою з профспілковим комітетом. Для врахування премії у заробітну плату для обчислення пенсії у розмірі 60% необхідно, щоб це було передбачено Положенням про преміювання працівників. Матеріали справи не містять цього Положення; відсутні і накази, які видавалися для виплати таких премій. Підпунктом 5 пункту 1 Постанови Ради Міністрів УРСР і Української республіканської ради професійних спідок від 10 червня 1986 року №207-7 "Про умови оплати праці та матеріального забезпечення працівників підприємств, організацій та установ, зайнятих на роботах, пов'язаних з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і попередженням забруднення навколишнього середовища" також передбачалось, що підприємствам, організаціям та установам дозволено залучати працівників на роботи, пов'язані з ліквідацією наслідків аварії, у вихідні та святкові дні з оплатою праці в подвійному розмірі. Як вбачається з спірної довідки, позивачу проведена доплата за роботу в святкові - вихідні дні за основним місцем роботи . Судом не може бути прийнятий до уваги висновок № 90 судової економічної експертизи від 09 квітня 2015 року , відповідно до якої розмір заробітної плати позивача наведений в довідці № 17 від 05 травня 2014 року не відповідає вимогам чинного на той час законодавства, оскільки на підставі даної експертизи , підприємство не має право вносити в довідку дані , які не підтверджені первинними документами, про що зазначено як в Законі України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» так і в « Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування"затвердженим правлінням пенсійного фонду України постановою № 22-1 від 25.11.2005 року та зареєстрована в міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846. Крім того, позивач не взяв до уваги, що розпорядження РМ СРСР від 17.05.1986 року № 964 та Постанова ЦК КПРО, ПВС СРСР, РМ та ВЦСПС від 07.05.1986 року № 524-156 не застосовувались одночасно, так як розпорядження РМ СРСР від 17.05.1986 року № 964 вводило нові умови оплати праці замість попередніх, встановлених Постановою ЦК КПРС, ПВС СРСР, РМ та ВЦСПС від 07.05.1986 року № 524-156 (Постанова РМ УРСР від 08.05.1986 року № 168-5). Отже, підстав для видачі нової довідки про заробітну плату з зазначенням в ній сум, які фактично позивачу не виплачувалися та вважати , що ці суми вираховувалися неправильно - підстав немає. Вирішуючи позовні вимоги щодо зобов'язання видати нову довідку за формою №3, визнання попередньої довідки №17 недійсною, а також дій відповідача протиправними та неправомірними, суд виходить з наступного. Постановою КМУ від 23.11.2011 року № 1210 "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", яка набрала чинності з 01.01.2012 року, затверджено Порядок обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (далі - Порядок) та постановлено Пенсійному фонду України забезпечити здійснення перерахунку пенсій, призначених особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, до набрання чинності цією постановою, за матеріалами пенсійних справ. Тобто, даним порядком передбачалось, що перерахунок пенсії здійснюється органом пенсійного фонду автоматично на підставі документів, які маються у пенсійній справі, і жодним чином не зобов'язувалось підприємства, установи та організації надавати будь-які додаткові документи до Пенсійного фонду для здійснення такого перерахунку. Згідно з пунктом 2.10 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1, довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією. Довідка від 05 травня 2014 року № 17 , видана позивачу відповідачем , містить дані щодо нарахованої та виплаченої підприємством позивачу заробітної плати. Тому підстави для визнання даної довідки недійсною, а дій відповідача з її видачі протиправними відсутні, як відсутні і підстави для зобов'язання відповідача видати нову довідку про заробітну плату за формою №3 та визнання неправомірними його дій з відмови видати таку довідку. Також суд звертає увагу на наступне. Наказом Міністерства соціальної політики України «Про затвердження форми Довідки про заробітну плату працівників за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках» від 12 жовтня 2012 року № 644, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 29 жовтня 2012 року за №1808/22120, затверджено форму Довідки про заробітну плату працівників за роботу в зоні відчуження в 1986 - 1990 роках. Вказана форма довідки затверджена відповідно до пункту 9 Типового положення про комісії з визначення даних про заробітну плату працівників за роботу в зоні відчуження в 1986 - 1990 роках, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 вересня 2012 року №886. Як передбачено пунктом 8 вказаного Типового положення, регіональна комісія розглядає письмові заяви громадян України з числа інвалідів внаслідок каліцтва або захворювання (категорія 1) і осіб, які втратили годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи, про видачу довідки про заробітну плату, одержану за роботу в зоні відчуження в 1986 - 1990 роках, у разі, коли підприємство, установу або організацію ліквідовано без правонаступника. Оскільки на час розгляду справи судом ПАТ «БМУ-2 «Полтаванафтогназбуд» не ліквідований, в тому числі без правонаступника, ні Типове положення про комісії з визначення даних про заробітну плату працівників за роботу в зоні відчуження в 1986 - 1990 роках, затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 26 вересня 2012 року №886, ні наказ Міністерства соціальної політики України "Про затвердження форми Довідки про заробітну плату працівників за роботу в зоні відчуження в 1986 - 1990 роках" від 12 жовтня 2012 року № 644 на правовідносини, що виникли між сторонами, не поширюються. З врахуванням даних обставин , змісту позовних вимог, суд приходить до висновку що дії відповідача при видачі оспорюваної довідки відповідали вимогам закону. Відповідач не мав право вносити в дану довідку спірні дані ( дані, які повинні підтверджуватися іншими засобами доказування). Виходячи з вищевикладеног, підстави для задоволення завлених позовних вимог відсутні. Відповідно до ст.88 ЦПК України судові витрати розподіляються між сторонами пропорційно до задоволених вимог. У зв'язку з відмовою в задоволенні позовних вимог [PERSON] понесені ним судові витрати з оплати вартості судової експертизи відшкодуванню не підлягають. Оскільки позивач є інвалідом ІІ групи, а також віднесений до 1 категорії громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на підставі пунктів 9, 10 Закону України "Про судовий збір" судовий збір у справі необхідно віднести за рахунок держави.

Outcome: dismissed