Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-22 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить визнати за ним право власності на житлові будинки з господарськими будівлями та спорудами (домоволодіння), які знаходиться за адресою: [ADDRESS] та складаються із: житлового будинку (дерево) загальною площею 34,8 м2, житлова 19,1 м2, відсоток зносу 62 (літера А); сараю (дерево) загальною площею 25,9 м2, відсоток зносу 45 (літера Б); сараю (дошка, бетон) загальною площею 50,3 м, відсоток зносу 55 (літера В); вбиральні загальною площею 1,6 м2, відсоток зносу 55 (літера Г); сараю (дошка) загальною площею 28,0 м2, відсоток зносу 60 (літера Д); житлового будинку (цегла) загальною площею 85,5 м2, житлова 50,3, відсоток зносу 28 (літера Е); котельні (цегла) загальною площею 7,8 м2, відсоток зносу 30 (літера Є); криниці (бетонне кільце, камінь) 4,5 м.п., відсоток зносу 45 (№1); огорожі (металева сітка) 48,0 м.п. відсоток зносу 45 (№2); огорожі (металева сітка) 72,0 м.п. відсоток зносу 50 (№3) у порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Свої вимоги мотивує тим, що [INFO] у віці 72 роки помер його батько [PERSON] . Після смерті батька відкрилась спадщина, до складу якої входить домоволодіння (нерухоме майно), що знаходиться по [ADDRESS] та складається із: житлового будинку (дерево), стайні (дерево), сараю (дошка, бетон), вбиральні (дошка), сараю (дошка), житлового будинку (цегла), котельні (цегла), криниці (бетонне кільце, камінь), огорожі (металева сітка), огорожі (металева сітка), загальна вартість якого становить 256080,00 гривень. Дане майно належить його батьку [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , на праві особистої власності будинковолодіння. Реєстрація права власності на домоволодіння, яке знаходиться по [ADDRESS] не проводилась. Вказав, що з невідомих для нього причин, батько не зареєстрував за собою право власності на належне йому нерухоме майно у встановленому законом порядку, а тому тепер він не має можливості реалізувати своє право на спадкування майна, що входить у спадкову масу після смерті його батька. З метою прийняття спадщини після смерті батька він звернувся до державного нотаріуса Долинської районної нотаріальної контори. Однак нотаріус йому відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину з тієї причини, що відсутні документи про право власності у спадкодавця, зазначивши, що він прийняв спадщину згідно п.3 ст.1268 Цивільного кодексу України, оскільки на день смерті спадкодавця був зареєстрований і проживав зі спадкодавцем та не заявив про відмову від спадщини. Також визначено, що крім нього є інший спадкоємець - [PERSON] , його мати, яка подала до нотаріальної контори заяву про відмову від спадщини на його користь. Інших спадкоємців, які б прийняли спадщину, немає. Домоволодіння, що є предметом спадкування, його батько успадкував після смерті своїх батьків, до складу якого входив будинок 1935 року побудови з господарськими спорудами. Однак жодних відомостей про це в сільській раді не має. У зв`язку зі сплином великого проміжку часу інформація не збереглась. В даний час земельна ділянка, кадастровий номер 2622081101:01:005:0899, на якій розташоване нерухоме спадкове майно, належить йому на праві приватної власності. Переконаний, що відповідно п.3 ст.1268 Цивільного кодексу України він прийняв у спадщину все майно, яке належало його батьку, однак у зв`язку з тим, що його батько не зареєстрував в належному порядку право власності на належне йому нерухоме майно, зараз він не має можливості оформити право на спадщину, а тому змушений звертатися до суду з даним позовом. Ухвалою суду від 11.11.2020 відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання за участю сторін. Сторони в судове засідання не з`явилися, однак кожен з них у своїх письмових заявах просили справу розглядати у їх відсутності. Позивач позов підтримав та просив його задовольнити з підстав, викладених у ньому, відповідачка позовні вимоги визнала повністю та не заперечувала проти їх задоволення. Згідно ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого засідання суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, дослідивши матеріали справи, у зв"язку з визнанням позову відповідачкою, вважає за можливе ухвалити рішення в підготовчому судовому засіданні, яким задовольнити позовні вимоги, виходячи з таких підстав: Згідно з копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 11.01.2016 вбачається, що [INFO] помер [PERSON] , який відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 16.09.1973 є батьком [PERSON] (а.с. 13,9). Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, а саме: домоволодіння в [ADDRESS] , яке належало останньому на праві особистої власності, про що свідчить копія Довідки про право особистої власності на житловий будинок, що видається у зв`язку із оформленням спадщини за №19 від 04.12.2019 (а.с.24). У відповідності до довідки Івано-Франківського обласного бюро технічної інвентаризації № 60 від 15.02.2019 встановлено про те, що реєстрація права власності на домоволодіння, яке знаходиться по [ADDRESS] не проводилась (а.с.23). Суд також встановив, що згідно із запису в погосподарській книзі №1 за 2016-2019 роки, [PERSON] , який помер [INFO] , постійно проживав за адресою: [ADDRESS] . На день його смерті на житловій площі були зареєстровані по місцю проживання також: дружина [PERSON] та син - [PERSON] (а.с.24). Тобто, на момент смерті з померлим [PERSON] в зазначеному вище будинку був зареєстрований та проживав позивач, який фактично прийняв спадщину після смерті батька, як спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, оскільки він протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, не заявив про відмову від неї. Крім позивача на момент смерті спадкодавця також була зареєстрована і його дружина (мати позивача) [PERSON] , відповідачка у справі, однак вона відмовилася від прийняття спадщини. Факт родинних відносин між позивачем та покійним [PERSON] підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 16.09.1973, відповідно до якого встановлено факт, що [PERSON] та [PERSON] являються батьками [PERSON] , [INFO] (а.с.9). Отже, [PERSON] є сином померлого [PERSON] та спадкоємцем першої черги за законом, який прийняв спадщину у встановленому законом порядку. Інші спадкоємці першої черги - відповідачка у даній справі відмовилася від своєї частки у спадковому майні, про що повідомила у свїй письмовій заяві. Як уже вказувалося вище, після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на будинковолодіння в [ADDRESS] . Відповідно до технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] , виготовленого 15.02.2019 за замовленням [PERSON] , будинковолодіння [ADDRESS] за даною адресою складається з: житлового будинку загальною площею 34,8 кв.м, житловою - 19,1 кв.м (літ. А), сараю (літ. Б), сараю (літ. В), вбиральні (літ. Г), сараю (літ. Д), житлового будинку (Е), котельні (Є) криниці (№ 1), огорожі (№№2,3) (а.с.17-22). Згідно з даними довідки №60 від 15.02.2019 ОКП Івано-Франківського ОБТІ, яка, крім технічних характеристик домоволодіння [ADDRESS] (складу домоволодіння), містить також вказівку на те, що реєстрація права власності на дане будинковолодіння в ОКП "Івано-Франківське ОБТІ" не проводилась (а.с.23). Відповідно до Постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 30.09.2020 вбачається, що державний нотаріус Долинського районної державної нотаріальної контори Ігнатова Т.О. за результатами звернення [PERSON] про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, повідомила йому про те, що для видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті його батька [PERSON] , який помер [INFO] , необхідні дані про те, хто був забудовником та власником будинку 1935 року побудови, у зв`язку із чим було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житлові будинки з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться в [ADDRESS] (а.с.25). Згідно Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку кадастровий номер 2622081101:01:005:0899З, номер витягу НВ-2608573632019 від 07.11.2019, земельна ділянка, на якій розташоване нерухоме спадкове майно, належить [PERSON] на праві приватної власності (а.с.14). Таким чином, між сторонами виник спір з приводу визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] . Проаналізувавши доводи сторони позивача, викладені в позові, прийнявши визнання позову відповідачкою, дослідивши письмові докази в їх сукупності, з`ясувавши таким чином фактичні обставини справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з такого. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Як вбачається з положень ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Позивачем доведено належними та допустимими доказами, що [INFO] помер його батько [PERSON] . На день смерті останньому належало домоволодіння [ADDRESS] . Згідно зі ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особі, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1223 ЦК Кодексу, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Тобто, у разі відсутності заповіту, спадкування здійснюється за законом. Судом встановлено, що заповіт [PERSON] не складав. Статтею 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Як вбачається з ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. В судовому засіданні встановлено, що на день смерті [PERSON] у будинку [ADDRESS] разом з ним були зареєстровані, зокрема, його син [PERSON] та дружина [PERSON] . Згідно з ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадщину, що залишилась після смерті [PERSON] , відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, прийняв його син [PERSON] , як спадкоємець першої черги за законом, який на день смерті свого батька був зареєстрований і проживав разом з ним і в строк, передбачений ст. 1270 ЦК України не заявив про відмову від спадщини. Відповідачка [PERSON] , яка на день смерті [PERSON] також була зареєстрована у вказаному вище будинку від прийняття спадщини відмовилася, подавши відповідну заяву нотаріусу. Таким чином, позивач є спадкоємцем першої черги за законом на майно покійного батька [PERSON] , що знаходиться по [ADDRESS] , факт родинних зв`язків між якими підтверджений наданими суду документами, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, тому вважається таким, що прийняв спадщину. Як визначено ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно зі ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно. Позивач прийняв спадщину, однак державний нотаріус Долинської районної нотаріальної контори Ігнатова Т.О. відмовила йому у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на будинковолодіння [ADDRESS] , оскільки в нього відсутні документи хто був забудівником та власником будинку 1935 року побудови. Згідно з п.4.18 Глави 10 "Видача свідоцтв про право на спадщину" розділу ІІ "Порядок вчинення окремих видів нотаріальних дій" Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, нотаріус отримує інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно шляхом безпосереднього доступу до нього. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Як роз`яснено у п.23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. За таких обставин, враховуючи, що [PERSON] звернувся для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, однак у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів не має змоги оформити свої спадкові права, так як за життя спадкодавець [PERSON] не отримав правовстановлюючих документів на спірне нерухоме майно, суд приходить до висновку, що є достатні підстави, щоб заявлений позов задовольнити та визнати за [PERSON] право власності на домоволодіння [ADDRESS] , до складу якого входить: житловий будинок загальною площею 34,8 кв.м, житловою - 19,1 кв.м (літ. А), сарай (літ. Б), сарай (літ. В), вбиральня (літ. Г), сарай (літ. Д), житловий будинок (літ.Е), котельньня (літ.Є) криниця (№ 1), огорожа (№№2,3), що належало його покійному батькові [PERSON] , який помер [INFO] . На підставі викладеного, ст. 1 Першого Протоколу від 20.03.1952 року до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 04.11.1950 року, ст.ст. 16, 1216, 1217, 1220, 1223, 1258, 1261, 1268, 1296, 1297 ЦК України, ст.ст. 13, 78, 81, 200, 206, 247 ЦПК України, п.4.18 Глави 10 "Видача свідоцтв про право на спадщину" розділу ІІ "Порядок вчинення окремих видів нотаріальних дій" Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, та

Outcome: approved