Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-25 00:00:00

07 червня 2016 року позивач звернулась до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилається на те, що її чоловік [PERSON], помер [INFO], за життя він на підставі рішення Піщанської сільської ради від 08 жовтня 1994 року отримав в приватну власність земельну ділянку площею 0,0522 га для ведення садівництва на території с/т "Степная даль" Піщанської сільської ради Новомосковського району. В 2000 році він побудував будинок, розташований на [ADDRESS], однак не встиг належним чином оформити правовстановлюючі документи на нього. Вона є спадкоємцем за законом на все майно, яке належало її чоловікові, інший спадкоємець - син [PERSON] відмовився від прийняття спадщини. Вона звернулась до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину та 20 березня 2012 року вона отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на зазначену вище спадкову земельну ділянку. У зв'язку з тим, що збудований за життя її чоловіком будинок є спільною сумісною власністю подружжя, вона просила: визнати за нею право власності на 1/2 частину житлового будинку розташованого на [ADDRESS], та визнати за нею прово власності на 1/2 частину зазначеного будинку, в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлого [INFO]. В судове засідання позивач не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та не заперечувала проти ухвалення заочного рішення (а.с. 16). Відповідач заперечень проти позову не надав, в судове засідання не з'явився, про день, місце та час розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив та про розгляд справи в його відсутність не клопотав, на підставі чого з урахуванням письмової згоди позивача відповідно до ст. 224 ЦПК України суд вважає можливим провести заочний розгляд справи. Представники третіх осіб - Комунального підприємства "Новомосковське бюро технічної інвентаризації" Дніпропетровської обласної ради та шостої Дніпропетровської державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили та про розгляд справи за їх відсутності не клопотали, тому суд вважає провести розгляд справи за їх відсутності. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти позовних вимог та ухвалення заочного рішення не заперечував (а.с. 25). На підставі неявки осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, і журнал судового засідання не ведеться. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до переконання, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є дружиною [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб, [NUMBER] від 06 березня 2007 року (а.с. 5). Згідно копії Державного акту на право власності на землю [NUMBER], виданого 24 вересня 1996 року, [PERSON], який мешкає в [ADDRESS], на підставі рішення ІІ сесії ХХІІ скликання Піщанської сільської ради народних депутатів від 08 жовтня 1994 року, надано в приватну власність земельну ділянку площею 0,0522 га в межах згідно з планом на території с/т "Степная даль" Піщанської сільської ради Новомосковського району, для ведення садівництва. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 3563 (а.с. 10). [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] від 18 грудня 2008 року (а.с. 6). За життя, [PERSON] заповіту не складав, що підтверджується матеріалами спадкової справи № 376/2009, відкритої після його смерті (а.с. 27-60). Судом встановлено, що за життя, у 2000 році, [PERSON], побудував житловий будинок на належній йому земельній ділянці, розташованій на території с/т "Степная даль" в с. Новоселівка Новомосковського району Дніпропетровської області. Як вбачається з копії технічного паспорту на садибний (дачний) будинок за адресою: [ADDRESS], складеного 28 лютого 2012 року, домоволодіння складається з: дачний будинок - А, загальною площею 73,0 м2, навіс - а, сходи, вбиральня - Б, сарай - В, навіс - І, сарай - Д, колодязь - К, хвіртка № 1, ворота № 2, огорожа № 3, огорожа № 4 замощення 1, 1998 - 2004 років побудови (а.с. 7-9). 07 травня 2009 року позивач звернулась до шостої Дніпропетровської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті її чоловіка [PERSON] (а.с. 28), інший спадкоємець звернувся із заявою про відмову у прийнятті спадщини на користь позивача (а.с. 29). Судом встановлено, що 14 квітня 2011 року позивач звернулась до Новомосковського районного комунального підприємства Бюро технічної інвентаризації "Інвентаризатор" із заявою про державну реєстрацію прав на дачний будинок, розташований за адресою: [ADDRESS], однак рішенням від 27 квітня 2011 року їй відмовлено у вчиненні такої дії, оскільки зазначений дачний будинок збудований на приватизованій [PERSON] земельній ділянці, але за життя останнього не було оформлено належним чином правовстановлюючий документ на цей будинок, та їй рекомендовано звернутись до суду для вирішення цього питання (а.с. 11). Відповідно до пункту 3.1 Порядку прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, громадських будинків І та II категорій складності, які збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт, і проведення технічного обстеження їх будівельних конструкцій та інженерних мереж, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства від 24 червня 2011 року N 91 (Порядок N 91), зареєстрованим в Міністерстві юстиції 11 липня 2011 року за N 830/19568 (далі - Порядок), документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05 серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації. Аналогічне роз'яснення міститься в листі Державної Реєстраційної Служби України від 12 березня 2013 року N 95-06-15-13 начальнику реєстраційної служби Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, начальникам реєстраційних служб головних управлінь юстиції в областях, містах Києві та Севастополі "Щодо державної реєстрації прав з видачею свідоцтва про право власності на нерухоме майно, збудоване до 1992 року". Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає з закону, або незаконність права власності не встановлена судом. Пунктом 4 статті 334 ЦК України встановлено, що права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною 2 ст. 331 ЦК України передбачено, що право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Оскільки право власності на дачний будинок - А, загальною площею 73,0 м2, навіс - а, сходи, вбиральня - Б, сарай - В, навіс - І, сарай - Д, колодязь - К, хвіртка № 1, ворота № 2, огорожа № 3, огорожа № 4 замощення 1, розташованих на території домоволодіння [ADDRESS], за померлим [PERSON] зареєстровано не було, до його спадкоємця переходить право забудовника на оформлення зазначених побудов у встановленому законом порядку, а самі побудови слід вважати до здачі їх в експлуатацію незавершеним будівництвом. Відповідно до п. 8 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування", якщо будівництво здійснювалося згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обов'язки як забудовника входять до складу спадщини. З наведеного слідує, якщо об'єкт будівництва не був завершений спадкодавцем чи не був прийнятий в експлуатацію, або право власності не було за ним зареєстроване, то до складу спадщини входять усі належні спадкодавцеві як забудовнику права та обов'язки, а саме: право власності на будівельні матеріали та обладнання, які були використані спадкодавцем у процесі цього будівництва; право завершити будівництвом об'єкт (як правонаступник спадкодавця - замінений у порядку спадкування забудовник); право передати від свого імені для прийняття в експлуатацію завершений будівництвом об'єкт; право одержати на своє ім'я свідоцтво про право власності та зареєструвати право власності. З урахуванням вищевикладеного, та оскільки спадкодавець [PERSON] за життя не набув права власності на вищезазначене нерухоме майно, позивач прийняла спадщину, є спадкоємцем після його смерті, інший спадкоємець [PERSON] відмовився від прийняття спадщини, матеріали спадкової справи № 376/2009 доказів наявності інших спадкоємців за законом чи заповітом, які звернулися протягом встановленого строку до нотаріуса з приводу прийняття спадщини не містять, суд вважає що за позивачем належить визнати права забудовника на дачний будинок - А, загальною площею 73,0 м2, навіс - а, сходи, вбиральня - Б, сарай - В, навіс - І, сарай - Д, колодязь - К, хвіртка № 1, ворота № 2, огорожа № 3, огорожа № 4 замощення 1, розташованих на території домоволодіння [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті її чоловіка [PERSON] Судові витрати суд вважає можливим віднести на рахунок сторони, що її понесла. На підставі викладеного,

Outcome: partial