Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-27 00:00:00

19 жовтня 2018 року АТ "Акціонерний комерційний банк "Конкорд" звернулось до суду із вищезазначеною позовною заявою, в обґрунтування якої позивач посилається на те, що 24 листопада 2017 року між ПАТ "Акціонерний комерційний банк "Конкорд" правонаступником якого є АТ "Акціонерний комерційний банк "Конкорд" та [PERSON] укладений кредитний договір № 20.00.000700, на підставі якого банк надав відповідачу кредит, шляхом безготівкового перерахування коштів на картковий рахунок № [NUMBER] у сумі 106 073,82 грн., зі сплатою 38 % річних за користування кредитом, терміном з 24 листопада 2017 року по 16 березня 2018 року. Зі своєї сторони, банк виконав всі умови підписаного договору, і надав [PERSON] кредит у зазначеному вище розмірі, однак, відповідач в порушення взятих на себе зобов`язань, своєчасно не сплачував кредит та відсотки за користування кредитом, в результаті чого станом на 09 жовтня 2018 року виникла заборгованість за кредитом у розмірі 173 214,42 грн., яка складається з: простроченої заборгованості за кредитом у розмірі 106 073,82 грн., заборгованості за відсотками у розмірі 34 390,68 грн. та відсотків за прострочену заборгованість за кредитом у розмірі 32 749,92 грн. У зв`язку з чим, позивач вимушений звернутись до суду із цим позовом, та з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог та заяви про зменшення позовних вимог (а.с. 78, 99), остаточно просить: - стягнути з [PERSON] на його користь заборгованість за кредитним договором, яка утворилась станом на 22 серпня 2019 року та становить 219 782,03 грн., яка складається з: простроченої заборгованості за кредитом у розмірі 106 073,82 грн., заборгованості за відсотками у розмірі 70 235,40 грн. та відсотків за прострочену заборгованість за кредитом у розмірі 43 472,81 грн.; - розірвати кредитний договір № 20.00.000700 від 24 листопада 2017 року, укладений між Публічним акціонерним товариством "Акціонерний комерційний банк "Конкорд" та [PERSON] ; Ухвалою суду від 13 листопада 2018 року постановлено про відкриття провадження у справі та її розгляд за правилами спрощеного провадження з викликом сторін (а.с. 67-68). 29 березня 2019 року позивач звернувся на адресу суду із заявою про збільшення позовних вимог (а.с. 78). 28 серпня 2019 року позивач звернувся на адресу суду із заявою про зменшення позовних вимог (а.с. 99). У судове засідання представник позивача не з`явився, але надав суду заяву, в якій просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити, не заперечував проти ухвалення заочного рішення (а.с. 42, 43). Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, причин неявки суду не повідомила, клопотання про відкладення розгляду справи та відзиву на позовну заяву суду не подавала. Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За згодою представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши зібрані письмові докази, дійшов такого висновку. У відповідності до ст. 509 ЦК України, 1. Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. 2. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. 3. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності справедливості. Згідно до ст. 11 ЦК України, підставою для виникнення цивільних прав і обов`язків є договори. Згідно до ст. 1054 ЦК України, по кредитному договору банк надає грошові кошти позичальнику в розмірі і на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити відсотки за його користуванням. Судом установлено, що 24 листопада 2017 року, на підставі анкети-заяви про приєднання до Правил надання банківських послуг, між ПАТ "Акціонерний комерційний банк "Конкорд" (правонаступником якого за установчими документами є позивач - Акціонерне товариство "Акціонерний комерційний банк "Конкорд") та [PERSON] укладено кредитний договір № 20.00.000700 з додатками (а.с. 11-13). За умовами цього договору, що обов`язкові для сторін у справі згідно з ст. 629 ЦК України, відповідач [PERSON] отримав в кредит кошти на споживчі потреби у розмірі 106 073,82 грн. під проценти за користування коштами в розмірі 38 % річних, терміном 4 місяці, а саме з 24 листопада 2017 року по 16 березня 2018 року. Відповідно до Розділу 6 Публічного договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, відповідач зобов`язався належним чином використовувати і повернути банку кредит (грошові кошти), сплатити відсотки за його користування та інші платежі, відповідно до Заяви, даних Умов та Тарифів, що мав виконати згідно з ст. 526 ЦК України. 24 листопада 2017 року на виконання умов укладеного договору АТ "Акціонерний комерційний банк "Конкорд" перерахувало на рахунок картковий рахунок [PERSON] № [NUMBER] кошти у розмірі 106 073,82 грн., що підтверджується випискою за банківською карткою (а.с. 14-15). Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його не виконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. У відповідності до ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу. Відповідно до ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Зобов`язання відповідача за укладеним договором щодо дотримання строків виконання відповідно до ст.ст. 548, 551 ЦК України забезпечені в Розділі 13 Публічного договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб. Судом встановлено, що в порушення умов кредитного договору, відповідач не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, в зв`язку з чим, станом на 22 серпня 2019 року виникла заборгованість за кредитом у розмірі 219 782,03 грн., яка складається з: простроченої заборгованості за кредитом у розмірі 106 073,82 грн., заборгованості за відсотками у розмірі 70 235,40 грн. та відсотків за прострочену заборгованість за кредитом у розмірі 43 472,81 грн., що підтверджується довідкою-розрахунком Банку (а.с. 100). Водночас, відповідно до п.п. 15.2.2, 15.8 Публічного договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний банк "Конкорд" у разі порушення Клієнтом умов Публічного договору, наявності інших підстав, передбачених Публічним договором або чинним законодавством України в тому числі невиконання та/або неналежного виконання Клієнтом зобов`язань, Банк має право розірвати Публічний договір без попередження. Судом встановлено, що 23 липня 2018 року відповідачу [PERSON] направлено лист-вимогу про сплату заборгованості № 411 (а.с. 16, 17, 18), який залишився без задоволення. Відповідно до ст.ст. 610, 611 Цивільного Кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Правові наслідки порушення зобов`язання. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ч. 2 ст. 651 ЦК України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимог однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Оскільки відповідачем порушено умови договору щодо своєчасного повернення кредитних коштів та сплати процентів за користування кредитом, суд вважає, що вимога позивача стосовно розірвання кредитного договору № 20.00.000700 від 24 листопада 2017 року, укладеного між Публічним акціонерним товариством "Акціонерний комерційний банк "Конкорд" та [PERSON] є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved