Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-13 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про позбавлення батьківських прав. Свої позовні вимоги мотивує тим, що вона перебуваючи в шлюбі з [PERSON] до часу прийняття рішення Жовківським районним судом про розірвання шлюбу 20.10.2009 року проживали разом. За час шлюбу в них народилася дочка [PERSON], [INFO]. Жовківський районний суд приймаючи рішення про розірвання шлюбу повернув їй дошлюбне прізвище [PERSON]. Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON],[INFO] її батьками є [PERSON] та [PERSON]. [PERSON] не цікавився дитиною, не приймає участі в її вихованні. Вона звернулася до органу опіки і піклування. Жовківська районна державна адміністрація, як орган опіки та піклування, врахувавши подані документи, розглянула питання про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно дочки [PERSON], [INFO]. [PERSON] проживає у [ADDRESS] разом із матір'ю [PERSON], яка самостійно займається вихованням дитини. Батько дитини проживав із сім'єю протягом восьми місяців з часу одруження, після цього відвідував дочку лише один раз. З цього часу жодної участі у вихованні [PERSON] не приймає. З 08.09.2009 року Жовківським районним судом [PERSON] призначені аліменти на утримання дитини щомісячно 1/4 частину від заробітку (доходу) до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму встановленого законом. Проте, він у період з 21.01.2010 р. по 19.02.2014 р. аліменти в користь [PERSON], [INFO] не сплачував. Відповідач протягом тривалого часу не цікавиться життям та здоров'ям дитини, не надає ніякого матеріального забезпечення, не відвідує дочку по місцю проживання. Працівниками служби у справах дітей Жовківської райдержадміністрації проведено телефонну бесіду із [PERSON], в ході якої з'ясовано, що батькові байдуже до долі дитини. Враховуючи те, що [PERSON] ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків щодо виховання дочки, не забезпечує її матеріально, не піклується про її життя та здоров'я, не дбає про її фізичний та моральний розвиток, беручи до уваги інтереси дитини, позивачка звернулась до суду та просить позбавити батьківських прав [PERSON] відносно дочки [PERSON], [INFO]. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала посилаючись на доводи наведенні в позовній заяві. Просить позов задовольнити. Проти винесення заочного рішення не заперечує. Представник третьої особи органу опіки та піклування Жовківської РДА в судове засідання не з'явився, не повідомивши суд про причин неявки. Однак, суд враховує те, що в матеріалах справи наявний висновок Жовківської РДА (як органу опіки та піклування) про доцільність позбавлення батьківських прав, з якого вбачається, що Жовківська районна державна адміністрація, як орган опіки та піклування, вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно дочки [PERSON], [INFO]. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоч про дату, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, про причини неявки не повідомив і від нього не надійшло клопотання про розгляд справи у його відсутності. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. А тому суд в судовому засіданні постановив провести по справі заочний розгляд та постановити заочне рішення. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги належить задовольнити з наступних підстав. Згідно із ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ст. ст. 10, 60, 61 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини, визнанні сторонами, не підлягають доказуванню. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Відповідно до ст. 164 ч. 1 ч. 2 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. З свідоцтва про народження дитини Серії [NUMBER] вбачається, що батьками [PERSON], [INFO], є позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON]. Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму ВСУ "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" від 30.03.2007р. № 3, ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. З пояснень позивачки вбачається, що відповідач не виконує обов'язків по вихованню дитини, які передбачені ст. 150 СК України, а саме, відповідач не забезпечує її матеріально, не піклується про життя та здоров'я дитини, не дбає про її фізичний та моральний розвиток. З довідки виданої Кунинською сільською радою від 19.02.2014 року № 127 вбачається, що дитина [PERSON] проживає разом з позивачкою. З довідки відділу державної виконавчої служби Жовківського районного управління юстиції Львівської області від 26.02.2014 року № В4/747, вбачається, що [PERSON] у період з 21.01.2010 р. по 19.02.2014 р. аліменти в користь [PERSON], [INFO] не сплачував. З висновку Жовківської РДА (як органу опіки та піклування) про доцільність позбавлення батьківських прав від 20.03.2014 р. № 02-29/629, вбачається, що Жовківська районна державна адміністрація, як орган опіки та піклування, у зв'язку з тим, що [PERSON] ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків щодо виховання дочки, не забезпечує її матеріально, не піклується про її життя та здоров'я, не дбає про її фізичний та моральний розвиток, беручи до уваги інтереси дитини, вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно дочки [PERSON], [INFO]. Таким чином, судом встановлено, що у відповідача не вбачається бажання приймати участь у вихованні, матеріальному утриманні дитини, підвищенні рівня її знань та оздоровлення дитини. Згідно зі ст.150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати честь та гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до Закону України "Про охорону дитинства" батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Позбавлення батьківських прав або відібрання дитини у батьків без позбавлення їх цих прав не звільняє батьків від обов'язку утримувати дітей. Як випливає зі змісту положень принципу 6 Декларації прав дитини проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН від 20.11.1959 р. - дитина для повного і гармонізаційного розвитку її особи потребує любові і розуміння, вона повинна зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Згідно роз'яснень, які містяться у п. 15 Постанови пленуму Верховного суду України №3 від 30.03.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" позбавлення батьківських прав, тобто прав на виховання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та інші, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтується на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла 18 років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 Сімейного кодексу України. Позбавлення батьківських прав є крайньою мірою сімейно-правового характеру, вона застосовується до батьків, що не забезпечують належне виховання своїх дітей. По змісту Закону ухилення повинно бути навмисним, коли особа повністю розуміє наслідки своєї винної поведінки. Оцінюючи досліджені докази в їх сукупності, суд приходить до переконання, що позовна заява є підставною і підлягає задоволенню, оскільки відповідач [PERSON] без поважних причин не виявляє щодо своєї дитини батьківського піклування, ухиляється від виконання свого обов'язку по вихованню дитини, маючи юридичну і фактичну можливість до вчинення відповідних дій, які становлять зміст батьківського обов'язку, а тому його слід позбавити батьківських прав. Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв'язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для задоволення позовних вимог [PERSON].

Outcome: approved