Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-03 00:00:00

У лютому 2021 р., позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про відшкодування збитків, завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, мотивуючи свої вимоги тим, що 11.09.2018 р. о 20:00 год. у м.Одесі по вул. Семена Палія, буд.80/3, сталась дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої пошкоджено транспортний засіб марки «RENAULT», н.з. [NUMBER] , який отримав механічні пошкодження. Дана пригода сталась з вини відповідача [PERSON] , який керував транспортним засобом «OPEL», н.з. [NUMBER] . 25.08.2018 р. між ТДВ "СК"Ю.ЕС.АЙ" та відповідачем укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс) АМ/4745138. У зв`язку з тим, що відшкодування шкоди завданої внаслідок ДТП потерпілому було здійснено ТДВ "СК"Ю.ЕС.АЙ", позивач просив стягнути з відповідача сплачений ним розмір шкоди потерпілому. Відповідач відзив не надав. За таких підстав, судом, відповідно до положень ст.ст. 223, 280 ЦПК України, визнано за можливе ухвалити у даній справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів та за погодженням представника позивача. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Як передбачає ч. 3, ст. 12 та ч.1, ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 ЦПК України. Так, судом встановлено, що [PERSON] , 11.09.2018 приблизно о 20:00 год., керуючи автомобілем «OPEL», н.з. [NUMBER] , рухаючись у м.Одесі по вул. Семена Палія, буд.80/3, перед початком руху не впевнився що це безпечно, в результаті чого допустив зіткнення з автомобілем «RENAULT», н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] , який рухався в попутному напрямку, що призвело до пошкодження транспортних засобів, після чого залишив місце ДТП, чим порушив п.п. 2.10 «а», 10.1 ПДР України, тобто вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ст. 124, 122-4 КУпАП. Постановою Овідіопольського районного суду Одеської області від 11.10.2018 по справі №509/4412/18 [PERSON] визнано винним у вчиненні вказаних адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, 122-4 КУпАП. Згідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до умов полісу ОСЦПВВНТЗ №АМ/4745138, на підставі страхового акту №19.59.4745138-1874 від 02.07.2019 р., заяви про страхове відшкодування та зібраних документів, розмір виплати за пошкоджений транспортний засіб «RENAULT», н.з. [NUMBER] , склав 34808,14 грн. Позивач відшкодував власнику транспортного засобу «RENAULT», н.з. [NUMBER] , витрати на ремонт автомобіля в сумі 34808,14 грн., що підтверджується платіжними дорученнями №7012 від 14.08.2019 р. та №7054 від 15.08.2019 р. 14.05.2021 р. між ТДВ "СК"Ю.ЕС.АЙ" та ФОП [PERSON] укладено договір про відступлення прав вимоги №1/АК, відповідно до умов якого право грошової вимоги перейшло до ФОП [PERSON] . Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставою виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Статтею 979 Цивільного Кодексу України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до п. 3 ст. 20 Закону України «Про страхування» при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасне здійснення страхової виплати (страхового відшкодування) шляхом сплати страхувальнику неустойки (штрафу, пені), розмір якої визначається умовами договору страхування або законом. Статтею 993 Цивільного Кодексу України та ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ст. 512 Цивільного Кодексу України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Проаналізувавши зібрані по справі докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки позивач виплатив страхове відшкодування за шкоду завдану потерпілій особі внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та до нього перейшло право вимоги до [PERSON] , як до особи відповідальної за завдані збитки. Крім того, на підставі ст. 141 ЦПК України, судовий збір сплачений позивачем за подання позову до суду, підлягає стягненню з відповідача на його користь.

Outcome: approved