Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-01 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк", в якому просить визнати недійсним договір № 001-22016-250413 від 25.04.2013 року про надання споживчого кредиту посилаючись на те, що працівники банку в порушення вимог ЗУ «Про захист прав споживачів» не ознайомили її з умовами кредитування, оформлення кредитного договору проходило протягом пів години після чого їй було вручено кредитний договір у формі заяви-оферту, яку вона будучи введена в обману, не читаючи, із-за дрібного шрифту, підписала. Вважає, що умови кредитного договору є несправедливими в цілому, суперечать принципу добросовісності, що є наслідком істотного дисбалансу договірних прав і обов'язків на погіршення становища споживача, що є підставою для визнання такого договору недійсним. Сторони про день, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. Представник позивачки [PERSON] подав суду письмове клопотання про розгляд справи за відсутності позивачки та представника позивачки. Представник відповідача подала суду письмове заперечення на позовну заяву з посиланням на те, що позовні вимоги є некоректними, необґрунтованими, безпідставними та такими, що не відповідають фактичним обставинам справи та нормам матеріального права тому в задоволенні позову просить відмовити (а.с.61-66). Крім цього, представник відповідача подала суду заяву про розгляд справи у відсутності представника відповідача (а.с.85). Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи у разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази по справі суд приходить до переконання, що позов до задоволення не підлягає виходячи з таких підстав. Відповідно до ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. За змістом статей 11, 18 Закону України «Про захист прав споживачів» до договорів зі споживачами про надання споживчого кредиту застосовуються положення цього Закону про несправедливі умови в договорах, зокрема про встановлення обов'язкових для споживача умов, з якими він не мав реальної можливості ознайомитися перед укладенням договору; надання продавцю (виконавцю, виробнику) права в односторонньому порядку змінювати умови договору на власний розсуд або на підставах, не зазначених у договорі; передбачення зміни в будь-яких витратах за договором, крім відсоткової ставки. Продавець (виконавець, виробник) не повинен включати в договори зі споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов'язків на шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінене або визнане недійсним. Положення, що було визнане недійсним, вважається таким з моменту укладення договору. Закон України «Про захист прав споживачів» застосовується до спорів, які виникли з кредитних правовідносин, лише в тому разі, якщо підставою позову є порушення порядку надання споживачеві інформації про умови отримання кредиту, типові процентні ставки, валютні знижки тощо, які передують укладенню договору. Згідно п. 16 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30.03.2012 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» суди повинні з'ясувати виконання банками чи іншими фінансовими установами положення статей 11, 18, 21 Закону України «Про захист прав споживачів», а також пункту 3.8 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених постановою Правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168, зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 25 травня 2007 року № 541/13808 (щодо договорів, укладених після набрання постановою чинності), де передбачено обов'язок банків у разі надання кредиту в іноземній валюті під час укладення кредитного договору попередити споживача, що валютні ризики під час виконання зобов'язань за цим договором несе споживач. Судом встановлено, що 25.04.2013 року між Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк»та [PERSON] був укладений Договір у формі Заяви про надання споживчого кредиту № 001-22016-250413 з Кредитною лінією, згідно умов якого позичальнику [PERSON] перераховано кредитні кошти в сумі 3000 грн.00 коп. на рахунок №26258908407698, який відкритий в ПАТ «Дельта Банк», код ЄДРПОУ 34047020. Крім цього [PERSON] отримала від [PERSON] на обслуговування платіжних карток з тарифом «Лояльна Готівочка», уклала договір добровільного страхування № 001-22016-250413 із страховою компанією ПАТ «Дельта» із щомісячним страховим плоатежем, що становить 1% від страхової суми, тобто, 30 (тридцять) гривень, про що вона особисто розписалася. Факту одержання кредитних коштів в сумі 3000 грн. позивачка [PERSON] не оспорює. Підписанням Кредитного договору № 001-22016-250413 від 25.04.2013 року позивачка/Держатель [PERSON] підтвердила, що вона отримала повну, доступну та вичерпну інформацію щодо умов надання Кредиту за Договором, а саме - щодо сукупної вартості Кредиту з урахуванням процентної ставки за ним, переліком та розміром всіх комісій (тарифів) [PERSON], що пов'язані з наданням, обслуговуванням і погашенням Кредиту, щодо розміру щомісячних платежів та орієнтованої сукупної вартості подорожчання Кредиту, враховуючи розмір комісії (тарифів), ознайомлена з Правилами, Тарифами та погоджується вважати їх обов'язковими до застосування до відносин, які виникли на підставі цього Договору. Із договору випливає, що [PERSON] ознайомилася із умовами надання послуг ПАТ "Дельта Банк", тарифами та іншою інформацією, щодо отримання ним кредиту, що підтверджується її особистими підписами на договорі № 001-22016-250413 від 25.04.2013 року та тарифах на обслуговування платіжних карток Тарифний пакет «Лояльна Готівочка» (а.с. 68-72). З матеріалів справи вбачається, що [PERSON], укладаючи договір № 001-22016-250413 від 25.04.2013 року, у дотримання [PERSON] положень ст. 11 Закону України "Про захист прав споживачів", "Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту", затверджених Постановою Правління Національного банку України від 10.05.2007 № 168, отримала повну та вичерпну інформацію про усі умови кредитування за вищезазначеним договором. Норми процесуального права передбачають, що обставини цивільних справ з'ясовуються судом на засадах змагальності, в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Щодо обов'язку доказування і подання доказів, то кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. [PERSON] в позовній заяві стверджує, що дійсно укладала кредитний договір, підписувала та ознайомлювалась з умовами і тарифами, а отримавши кредитну картку, користувалась кредитними коштами. Жодних доказів, які б вказували та підтверджували несправедливі умови Кредитного договору позивачкою не надано, а судом не встановлено. Посилання позивачки [PERSON] на порушення ПАТ "Дельта Банк" вимог ст.ст.11,18 Закону України „Про захист прав споживачів, ст. 215,203 ЦК України є необґрунтованими, надуманими та безпідставними, а тому в задоволенні позову про визнання недійсним кредитного договору слід відмовити. Відповідно до ч.3 ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів», споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов'язані з порушенням їх прав. За таких обставин, відповідно до вимог ст..88 ПК України судові витрати у виді сплати судового збору слід віднести на рахунок Державного бюджету України. На підставі наведеного, ст..638 ЦК України, Закону України «Про захист прав споживачів»,

Outcome: dismissed