Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-16 00:00:00

26.07.2018 р. [PERSON], через свого представника [PERSON], звернулась до суду з вказаним позовом, в якому просить скасувати усиновлення малолітніх дітей відповідачем, внести зміни до актового запису про народження [PERSON], виключивши з актового запису про народження відомості про батька - [PERSON], у відомостях про дитину - прізвище та по батькові залишити без змін; внести зміни до актового запису про народження [PERSON], виключивши з актового запису про народження відомості про батька - [PERSON], у відомостях про дитину - прізвище та по батькові залишити без змін В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, зокрема, що 27.12.2016 р. між нею та відповідачем було укладено шлюб. Від попередніх шлюбів вона має двох малолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] 28.07.2017 р. Київським районним судом м.Харкова було ухвалено рішення, яким дозволено [PERSON] усиновити [PERSON], [INFO], внести зміни до актового запису №1506 відділу державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову ХМУЮ про народження [PERSON], вказавши, що її батьком є [PERSON], громадянин України та змінити прізвище дитини на "[PERSON]", по-батькові "[PERSON]", а також дозволено [PERSON] усиновити [PERSON], [INFO], внести зміни до актового запису № 538 Дзержинського відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби ХМУЮ про народження [PERSON], вказавши, що її батьком є [PERSON], громадянин України та змінити прізвище дитини на "[PERSON]", по-батькові "[PERSON]". Сімейні відносини між сторонами не склалися та на даний час фактично припинені. Позивач звернулась до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовом про розірвання шлюбу, відкрито провадження у даній справі. Починаючи з лютого 2018 року, позивач і відповідач не проживають однією сім'єю, відповідач не приймає участь у вихованні малолітніх дітей, не цікавиться їхнім станом здоров'я, повсякденним життям та в подальшому не має наміру приймати участь в їхньому вихованні та в їхньому житті взагалі. Крім цього, за час спільного проживання стосунки між малолітніми дітьми, [PERSON] і [PERSON], та [PERSON] так і не склалися. Малолітні діти пам'ятають своїх біологічних батьків і [PERSON] своїм батьком не вважають. У зв'язку з викладеним позивач вважає за доцільним скасувати усиновлення, тому як подальше спілкування між відповідачем та усиновленими дітьми є неможливим та взаємно небажаним, тому позивач звернулась до суду з даним позовом. Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 05.09.2018 р. було відкрито загальне позовне провадження по даній справі та призначено підготовче засідання. В підготовче засідання позивач та її представник не з'явились, 17.10.2018 р. до канцелярії суду представник позивача подала заяву про проведення підготовчого засідання без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі (а.с.42). Відповідач в підготовче засідання не з'явився, 17.10.2018 р. до канцелярії суду представником відповідача подано заяву, в якій зазначено, що копію позовної заяви та додатки до неї відповідач отримав, позовні вимоги [PERSON] визнає в повному обсязі, підтверджує факт того, що із позивачкою та усиновленими дітьми [PERSON]. [PERSON] в даний час спільного господарства не веде, спільного побуту не має. мешкає із [PERSON] та усиновленими дітьми в різних містах та протягом значного проміжку часу не підтримує ані із позивачкою, ані із усиновленими дітьми взагалі ніяких відносин. На підтвердження факту того, що відповідач [PERSON] в даний час спільного господарства із дружиною [PERSON] не веде, однією сім'єю із останньою та усиновленими дітьми тривалий час не проживає, повністю позбавлений виконувати по відношенню до усиновлених дітей функції батька, здійснювати свої права батька відносно усиновлених дітей щодо виховання дітей, розвитку їх особистостей, відповідач повідомляє, що в даний час у Дзержинському районному суду м. Харкова перебуває цивільна справа №639/3992/18 (суддя Омельченко К.О.) за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу у зв'язку з тим. що сімейні відносини між членами даного подружжя не склалися, та протягом тривалого часу останні не взагалі не підтримують ніяких відносини, не ведуть спільного господарства та мешкають у різних містах. Таким чином, відповідач вважає, що обставини, які склалися, свідчать про те, що усиновлені [PERSON] діти, повністю позбавлені сімейного виховання з боку [PERSON], унеможливлює будь-яку участь останнього у вихованні усиновлених дітей, їх духовного та особистісного розвитку, що, в свою чергу, суперечить інтересам усиновлених дітей. У зв'язку з викладеним відповідач просив задовольнити позов [PERSON] та прийняти рішення про скасування усиновлених ним дітей (а.с.35-36). Представник третьої особи - Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради в підготовче засідання не з'явився, 03.10.2018 р. до канцелярії суду надійшла заява заступника директора Департаменту - начальника Служби у справах дітей по Київському району , в якій просив у зв'язку зі службовою необхідністю та у відповідності до ч.3 ст.211 ЦПК України, розглядати цивільну справу, призначену на 17.10.2018 року о 12:00, без представника органу опіки та піклування. Рішення просив прийняти на розсуд суду в інтересах дитини (а.с.34). Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною 3 статті 129 Конституції України визначено основні засади судочинства, однією з яких, згідно пункту 3 вказаної статті, є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод всі судові процедури повинні бути справедливими. Згідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Враховуючи, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, сторони розуміють наслідки відповідних процесуальних дій, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлені наступні фактичні обставини. 27 грудня 2016 р. [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб у Дзержинському районному у місті Харкові відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, про що 27.12.2016 р. складено відповідний актовий запис №981, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] (а.с.8). Рішенням Київського районного суду м.Харкова від 28.07.2017 р. задоволено заяву [PERSON], Дозволено [PERSON] усиновити [PERSON], [INFO]. Внесено зміни до актового запису № 1506 відділу державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції про народження [PERSON], вказавши, що її батьком є [PERSON], громадянин України та змінити прізвище дитини на «[PERSON]», по-батькові «[PERSON]». Дозволено [PERSON] усиновити [PERSON], [INFO]. Внесено зміни до актового запису № 538 Дзержинського відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції про народження [PERSON], вказавши, що її батьком є [PERSON], громадянин України та змінити прізвище дитини на «[PERSON]», по-батькові «[PERSON]» (а.с.15). 23.08.2017 р. відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м.Харкову Харківського міського управління юстиції видано свідоцтво про народження [PERSON], [INFO], в місті Харкові, батьком є [PERSON], мати [PERSON], про що 29.04.2011 р. складено відповідний актовий запис №1506 (а.с.9). 23.08.2017 р. відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м.Харкову Харківського міського управління юстиції видано свідоцтво про народження [PERSON], [INFO], в місті Харкові, батьком є [PERSON], мати [PERSON], про що 19.05.2015 р. складено відповідний актовий запис №538 (а.с.10). Згідно ст.240 СК України, право на звернення до суду з позовом про скасування усиновлення чи визнання його недійсним мають батьки, усиновлювач, опікун, піклувальник, орган опіки та піклування, прокурор, а також усиновлена дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до ч.1 ст.238 СК України, усиновлення може бути скасоване за рішенням суду, якщо: воно суперечить інтересам дитини, не забезпечує їй сімейного виховання; дитина страждає недоумством, на психічну чи іншу тяжку невиліковну хворобу, про що усиновлювач не знав і не міг знати на час усиновлення; між усиновлювачем і дитиною склалися, незалежно від волі усиновлювача, стосунки, які роблять неможливими їхнє спільне проживання і виконання усиновлювачем своїх батьківських обов'язків. У відповідності з п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», усиновлення може бути скасоване, якщо: воно суперечить інтересам дитини, не забезпечує їй сімейного виховання; дитина страждає недоумством, на психічну чи іншу тяжку невиліковну хворобу, про що усиновлювач не знав і не міг знати на час усиновлення; між усиновлювачем і дитиною незалежно від його волі склалися стосунки, які роблять неможливим виконання ним своїх батьківських обов'язків. Скасування усиновлення не допускається після досягнення дитиною повноліття, крім випадків, передбачених ч. 2, 3 ст. 238 СК України. Вказаною постановою також визначено, що основною причиною скасування усиновлення є невідповідність усиновлення інтересам усиновленої дитини, незабезпечення їй сімейного виховання. Цим поняттям охоплюються усі аспекти правовідношення із усиновлення, як винного, так і невинного характеру зі сторони усиновлювача. До таких обставин, зокрема, слід віднести відсутність взаємної злагоди в силу особистих якостей усиновлювача та (або) усиновленого, в результаті чого усиновлювач не користується авторитетом у дитини або дитина не відчуває себе членом сім'ї усиновлювача; виявлення після усиновлення розумової неповноцінності або спадкових відхилень у стані здоров'я дитини, які істотно утруднюють або унеможливлюють процес виховання, про наявність якого усиновлювач не був попереджений при усиновленні; поновлення у дієздатності батьків дитини, до яких він був дуже прив'язаний і не може забути про них після усиновлення, що негативно впливає на його емоційний стан, і т. п.» Відповідно до ч.1, 2 ст. 14 Європейської конвенції про усиновлення дітей, яка ратифікована Законом № 3017-VI від 15.02.2011 р. із застереженням та заявою, усиновлення може бути скасовано або визнано недійсним лише за рішенням компетентного органу. Найвищі інтереси дитини завжди мають перевагу. Усиновлення може бути скасовано до досягнення дитиною повноліття лише на підставі серйозних обставин, передбачених законом. Так, судом встановлено, що на час усиновлення дітей, позивач та відповідач проживали однією сім'єю, мали почуття любові і поваги один до одного, користувалися правами і виконували взаємні обов'язки, зумовлені спільним проживанням однією сім'єю. Між тим, на час вирішення спору, стосунки позивача та відповідача погіршилися, вони проживають окремо, що об'єктивно ускладнює можливість забезпечення умов для виховання та розвитку відповідачем усиновлених дітей в умовах сім'ї. Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. 7 ст. 7 СК України, при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 р., яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 р., визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 239 СК України, у разі скасування усиновлення припиняються на майбутнє права та обов'язки, що виникли у зв'язку з усиновленням між дитиною та усиновлювачем і його родичами. У разі скасування усиновлення відновлюються права та обов'язки між дитиною та її батьками, іншими родичами за походженням. Відповідно до ч.5 ст. 239 СК України у разі скасування усиновлення дитина має право на збереження прізвища, імені та по батькові, які вона одержала у зв'язку з усиновленням. За бажанням дитини їй присвоюється прізвище, ім'я, по батькові, які вона мала до усиновлення. Відповідно до ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Суд постановляє рішення в межах заявлених ними вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Таким чином, враховуючи конкретні обставини справи, стосунки які склалися між відповідачем та усиновленими дітьми, враховуючи визнання позову відповідачем, інтереси усиновлених дітей, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову [PERSON] Крім того, відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача сплачений останньою за подачу позовної заяви судовий збір в розмірі 704, 80 грн. Згідно ст.. 241 СК України після набрання чинності рішенням суду про визнання усиновлення недійсним або скасування усиновлення суд у місячний строк зобов'язаний надіслати копію рішення до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації народження дитини. Орган державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про скасування усиновлення або визнання його недійсним вносить відповідні зміни до актового запису про народження дитини. На підставі викладеного,

Outcome: approved