Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-16 00:00:00

Позивачка звернулася в суд із вищевказаним позовом, мотивуючи свої позовні вимоги наступним. Вона із відповідачем зареєстрували шлюб 16.05.1992 року у Великогорожанській сільській раді Миколаївського району Львівської області, актовий запис № 6. У зв`язку із реєстрацією шлюбу позивачка змінила своє дошлюбне прізвище " [PERSON] " на " [PERSON] ". Від подружнього життя у них народився син [PERSON] , 1998 року народження, який є повнолітнім. Зазначає, що їхня із відповідачем сім`я розпалася як наслідок тривалого впродовж багатьох років розладу у сім`ї через зловживання чоловіком алкогольними напоями та вчинення ним сварок, які супроводжувалися нецензурною лайкою, погрозами, образами, приниженням людської честі та гідності позивачки. Стверджує, що у відповідача відсутня повага до неї як до жінки, дружини та матері їхньої дитини. Вказує, що з квітня 2019 року вона з відповідачем проживають окремо, не ведуть спільного господарства і не мають спільного бюджету. Подружні стосунки між сторонами припинено, а їхній шлюб носить формальний характер. Стверджує, що примирення між ними є неможливим, а збереження шлюбу суперечить її інтересам. Відповідач не бажає розірвати шлюб в органах державної реєстрації актів цивільного стану, у зв`язку із чим позивачка звернулася до суду із цією заявою. Просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище " [PERSON] ". Позивачка в судове засідання не з`явилася, однак подала на адресу суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала повністю, просить задоволити, не заперечила проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце проведення такого був повідомлений належним чином, що стверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Про причини неявки суд не повідомив. Від відповідача не надходило на адресу суду клопотань, відзиву на позовну заяву. На підставі ч. 3 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Так як відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без повідомлення причин, не подав відзив, а позивач не заперечує проти заочного вирішення справи суд приходить до висновку про постановлення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України. Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 16.05.1992 року у Великогорожанській сільській раді Миколаївського району Львівської області, актовий запис № 6, що стверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] . У зв`язку із реєстрацією шлюбу позивачка змінила своє дошлюбне прізвище " [PERSON] " на " [PERSON] ". Із позовної заяви вбачається, що від подружнього життя у сторін народився син [PERSON] , 1998 року народження, який є повнолітнім. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до обставин, викладених у позовній заяві, причиною розірвання шлюбу є те, що шлюбні відносини та ведення спільного господарства між сторонами припинено. Позивачка вважає, що їхня сім`я розпалася остаточно і зберегти її неможливо, а збереження шлюбу суперечитиме її інтересам. Відповідно до ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. У відповідності із ст. 110 ч. 1 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. За таких обставин, суд приходить до висновку, що розлад в сім`ї носить стійкий характер, сім`я розпалась остаточно, сторони припинили подружні стосунки, втратили одне до одного почуття любові та поваги, сім`я фактично не існує. Суд враховує, що відповідач проявив байдужість до збереження сім`ї. А тому, позов [PERSON] слід задоволити. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. А тому, вимога позивачки про залишення їй прізвища " [PERSON] " підлягає до задоволення. Також судом встановлено, що згідно копії пенсійного посвідчення серії [NUMBER] , виданого 09.01.2009 року Пенсійним фондом України, позивачка отримує пенсію по інвалідності (друга група, загальне захворювання). Згідно з ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 5 ЗУ "Про судовий збір", від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю. Таким чином, з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір в розмірі 704,80 грн.

Outcome: approved