Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-17 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вказаним позовом, в якому просила визнати протиправними дії Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кобелєвої А.М. ( далі позивач) щодо реєстрації права власності ТОВ ФК «Вектор Плюс» на [ADDRESS]; визнати протиправним та скасувати рішення відповідача 1 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 12 вересня 2015 р. індексний номер: 1150375 щодо реєстрації за ТОВ ФК «Вектор Плюс» права власності на [ADDRESS]; зобов'язати відповідача відновити в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис про державну реєстрацію права власності на вказану квартиру за позивачем. Свої вимоги обґрунтовує тим, що між нею та ВАТ «Сведбанк», правонаступником якого є ПАТ «Омега Банк» було укладено кредитний договір, в забезпечення якого було укладено також Іпотечний договір, за яким в іпотеку передавалась на [ADDRESS], належна позивачу на праві власності. Рішенням Деснянського районного суду м. Києва було задоволено позов ПАТ «Сведбанк» та стягнуто з позивача заборгованість за вказаним кредитним договором в розмірі 1 699 445, 21 грн. Постановою державного виконавця було накладено арешт на все майно позивача в рамках виконання вказаного рішення суду. Між ПАТ «Сведбанк» та ТОВ ФК "Вектор Плюс" було укладено договір факторингу, у відповідності до якого відбулося відступлення прав за вказаними вище договором кредиту та іпотеки ТОВ ФК "Вектор Плюс". В подальшому відповідачем було здійснено державну реєстрацію права власності на предмет іпотеки за ТОВ ФК "Вектор Плюс". Позивач вважає вказане рішення незаконним, у зв'язку з тим, що окремий договір про задоволення вимог іпотекодержателя між сторонами не укладався, відповідачем не вчинялась жодна нотаріальна дія з нерухомим майном. Крім вказаного, в Єдиному реєстрі заборон під час вчинення відповідачем державної реєстрації був наявний запис про заборону на нерухоме майно, належне позивачу. Зокрема, в спірній квартирі зареєстрована дитина, при цьому дозвіл Органу опіки та піклування при здійсненні реєстрації права власності за ТОВ ФК "Вектор Плюс" отримано не було. Позивач та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі, посилаючись на викладене в позовній заяві. Відповідач - Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кобєлева А.М. в судове засідання не з'явилась, причини неявки суду не повідомила, про розгляд справи повідомлялась належним чином. Представники третіх осіб - Приватного нотаріусу Київського міського нотаріального округу Войтковський В.С., ПАТ «Омега банк», РІНГБЕЛЛ ЛІМІТЕД в судове засідання не з'явились, причини неявки суду не повідомили, про розгляд справи повідомлялись належним чином. Представник ТОВ "Факторингова компанія "Вектор Плюс" в судовому зхасіданні проти задоволення позову заперечував в повному обсязі, посилаючись на те, що в Іпотечному договорі, укладеному між позивачем та ПАТ «Сведбанк» міститься застереження щодо задоволення вимог іпотеко держателя, яке є підставою для реєстрації права власності відповідача на предмет іпотеки. Зокрема, посилання позивача на наявність а Реєстрі арештів на спірну квартиру є необґрунтованим та не доведеним. Щодо порушення прав малолітньої дитини при здійсненні реєстрації права власності, зазначив, що дитина не була власником спірної квартири та не користувалась нею, у зв'язку з чим дозвіл Органу опіки та піклування не є необхідним. Представник третьої особи - Служби у справах дітей Деснянської районної у м. Києві державної адміністрації подала до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності та винести рішення з урахуванням житлових інтересів малолітньої [PERSON] Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, 15.05.2008 р. між позивачем та ПАТ «Сведбанк», правонаступником якого є ПАТ «Омега Банк» було укладено кредитний договір №2614/0508/88-004. З метою забезпечення виконання зобов'язань за вказаним договором, між його сторонами 15.05.2008 р. укладено Іпотечний договір, у відповідності до якого позивач передала в іпотеку [ADDRESS]. Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 22.05.2012 р. з позивача на користь ПАТ «Сведбанк» стягнуто заборгованість за зазначеним вище кредитним договором в розмірі 1 699 445, 21 грн. Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 27.09.2012 р. вказане рішення залишене без змін. 28.11.2012 р. між ПАТ «Сведбанк» та ТОВ "Факторингова компанія "Вектор Плюс" укладено договір факторингу та договір про відступлення прав за іпотечними договорами, у відповідності до яких ТОВ "Факториногова компанія "Вектор Плюс" отримав право вимоги в тому числі й за договором іпотеки від 15.05.2008 р., укладеним між позивачем та ПАТ «Сведбанк». Постановою ВДВС Деснянського РУЮ у м. Києві №28676775 від 15.09.2011 р. та №42987297 від 26.05.2014 р. накладено арешт на все майно позивача, в тому числі на [ADDRESS]. Вказане підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об'єктів нерухомого майна від 02.08.2016 р. (а.с. 25). Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 11.06.2015 р., яка залишена без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 01.09.2015 р. ТОВ ФК м"Вектор Плюс" відмовлено в задоволенні позовних вимог щодо визнання вказаних вище арештів протиправними та звільнення майна з-під арешту. 12.09.2015 р. відповідачем 1 здійснено державну реєстрацію права власності на предмет іпотеки: [ADDRESS] за ТОВ «ФК «Вектор Плюс», що оформлено рішенням про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 24377845 від 12.09.2015 р. Суд звертає увагу на те, що відповідачем не надано матеріалів реєстраційної справи, у тому числі оскаржуваного рішення, а тому судом встановлено факт наявності оскаржуваного на підставі інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. З огляду на зазначене судом встановлено, що право іпотеки ТОВ ФК "Вектор Плюс" за іпотечними договорами, зокрема й за Іпотечним договором, укладеним з позивачем, зареєстровано 30.11.2012 р., тобто після винесення судом рішення від 22.05.2012 р. про стягнення з позивача на користь ПАТ «Сведбанк» заборгованості за кредитним договором №2614/0508/88-004. Суду не надано доказів наявності у позивача заборгованості за кредитним договором №2614/0508/88-004, який забезпечений Іпотечним договором від 15.05.2008 р. та її розміру на момент прийняття відповідачем рішення про державну реєстрацію права власності на предмет іпотеки: [ADDRESS] за ТОВ «ФК «Вектор Плюс». Крім вказаного, всупереч вимогам ч. 2 п. 11 Іпотечного договору, в суду відсутні відомості щодо направлення ТОВ «ФК «Вектор Плюс» письмової вимоги до позивача про усунення порушення Основного зобов'язання, тобто Кредитного договору. Ч. 1 ст. 35 Закону України «Про іпотеку», передбачено, що, у разі, порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Крім вказаного, судом встановлено, що на момент прийняттям відповідачем оскаржуваного рішення про державну реєстрацію на [ADDRESS] було накладено арешт постановами державного виконавця. Згідно з п. 5 ст. 24 Закону"Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" №1952-IV у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо заяву про державну реєстрацію прав, пов'язаних з відчуженням нерухомого майна, подано після державної реєстрації обтяжень, встановлених щодо цього майна, крім випадків, встановлених частиною дев'ятою статті 15 цього Закону. Як встановлено ст. 57 Закону України № 606-ХІV «Про виконавче провадження» арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем, зокрема, шляхом винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. Аналіз наведених норм матеріального права дає підстави для висновку про те, що наявність в Реєстрі запису про заборону відчуження майна є перешкодою для здійснення державним реєстратором реєстраційних дій до того часу, поки таке обтяження не буде зняте. Аналогічна правова позиція щодо застосування зазначених норм матеріального права була висловлена колегією суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України у постанові від 11 листопада 2014 року (справа № 21-357а14). Згідно до ч. 1 ст. 2 України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» № 1952-IV від 01 липня 2004 року (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин), державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Державній реєстрації, відповідно до ч. 4 ст. 15 Закону, підлягають виключно заявлені права та їх обтяження за умови їх відповідності законодавству і поданим документам. Ч. 1 ст. 15 Закону, передбачено, що державна реєстрація прав та їх обтяжень проводиться в такому порядку: 1) прийняття і перевірка документів, що подаються для державної реєстрації прав та їх обтяжень, реєстрація заяви; 2) встановлення факту відсутності підстав для відмови в державній реєстрації прав та їх обтяжень, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та/або їх обтяжень; 3) прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, відмову в ній або зупинення державної реєстрації; 4) внесення записів до Державного реєстру прав; 5) видача свідоцтва про право власності на нерухоме майно у випадках, встановлених статтею 18 цього закону; 6) надання витягів з Державного реєстру прав про зареєстровані права та/або їх обтяження. Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону - державним реєстратором є нотаріус як спеціальний суб'єкт, на якого покладаються функції державного реєстратора прав на нерухоме майно. Згідно до ч. 9 ст. 15 Закону - державна реєстрація прав, їх обтяжень у результаті вчинення нотаріальної дії (надання відмови в ній) проводиться одночасно з вчиненням такої дії. Відповідно до ч. 5 ст. 3 Закону - державна реєстрація прав власності, реєстрація яких проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, під час вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном, об'єктом незавершеного будівництва проводиться нотаріусом, яким вчиняється така дія. Державна реєстрація прав у результаті вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном, об'єктом незавершеного будівництва проводиться нотаріусом, яким вчинено таку дію. Пунктом 2 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 868 від 17 жовтня 2013 року передбачено, що нотаріус проводить державну реєстрацію права власності на нерухоме майно або на об'єкт незавершеного будівництва виключно у випадку вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном. Виходячи з аналізу вказаних норм, колегія суддів приходить до висновку, що державна реєстрація права власності, реєстрація яких проведена відповідно до законодавства, яке діяло на момент їх виникнення, під час вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном, об'єктом незавершеного будівництва проводиться нотаріусом, яким вчиняється така дія. На момент виникнення спірних правовідносин законодавством не було передбачено можливість проведення державної реєстрації речових прав на об'єкт нерухомого майна нотаріусом без вчинення ним нотаріальної дії, пов'язаної із переходом таких прав на об'єкт нерухомості. Тобто, повноваження нотаріусів на виконання реєстраційних дій у Державному реєстрі прав пов'язуються законодавцем із вчиненням нотаріальної дії з нерухомим майном. Як свідчать обставини справи, у межах спірних правовідносин відповідач зареєстрував право іпотеки за ТОВ "Факторингова компанія "ВЕКТОР ПЛЮС", однак не вчиняв будь-яких нотаріальних дій щодо спірного об'єкта нерухомого майна. У свою чергу іпотечний договір від 15.05.2008, укладений між позивачем та ПАТ «Сведбанк», посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Морозовою С.В., відомості про зупинення нотаріальну діяльності якої відсутні. Таким чином, заява про державну реєстрацію прав та їх обтяжень подана ТОВ ФК "Вектр Плюс" до неналежного державного реєстратора, а відповідач не мав повноважень приймати оскаржуване рішення. Зокрема, відповідно до наказу Міністерства юстиції України № 607/5 від 02 квітня 2013 року «Про заходи щодо взаємодії органів державної реєстрації прав та їх посадових осіб» - у разі подання до структурних підрозділів територіальних органів Мін'юсту, що забезпечують реалізацію повноважень Укрдержреєстру, заяв щодо державної реєстрації права власності або інших речових прав на нерухоме майно (далі - речові права на нерухоме майно), що виникають на підставі рішень судів, що набрали законної сили, де однією із сторін є юридична особа, та/або інший суб'єкт господарювання, та/або фізична особа - підприємець (крім випадків державної реєстрації права власності на підставі рішень судів у справах про спадкування); на підставі договорів іпотеки, що містять застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, рішення щодо державної реєстрації речових прав на нерухоме майно приймаються державними реєстраторами прав на нерухоме майно Укрдержреєстру відповідно до додатка до цього наказу. Таким чином, дії нотаріуса щодо прийняття рішення про державну реєстрацію права власності, яке виникає на підставі договору іпотеки, що містять застереження про задоволення вимог іпотекодержателя були протиправними у зв'язку з відсутністю у нотаріуса повноважень щодо прийняття рішення про державну реєстрацію права власності без вчинення нотаріальної дії з майном. Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в частині визнання протиправним та скасувати рішення Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кобелєвої А.М. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 12 вересня 2015 р. індексний номер: 1150375 щодо реєстрації за Товариством з обмеженою відповідальністю Факторингова компанія «Вектор Плюс» права власності на квартиру [ADDRESS], загальною площею 70, 8 кв.м, жилою площею 40, 6 кв.м., що за своєю суттю збігається з позовною вимогою №1 про визнання дій відповідача протиправними. Щодо позовної вимоги про зобов'язання відповідача відновити в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис про державну реєстрацію права власності на спірну квартиру за позивачем, суд зазначає, що, оскільки відсутнє звернення позивача до приватного нотаріуса в передбаченому законом порядку, спору між позивачем та відповідачем з приводу внесення такого запису до Державного реєстру прав станом на день розгляду справи не виникало, а вирішення спору на майбутнє нормами ЦК, ЦПК не передбачають. Відтак, вказана вимога задоволенню не підлягає.

Outcome: partial