Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-02 00:00:00

31 травня 2018 року [PERSON] звернулась до суду із вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилалась на те, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого вони мають доньку - [PERSON], [INFO]. Спочатку вони з відповідачем проживали разом, але після розірвання шлюбу відповідач почав проживати за адресою: [ADDRESS] З моменту розірвання між ними шлюбних відносин, відповідач припинив утримувати дитину, та на даний час має заборгованість зі сплати аліментів. Після того, як відповідач пішов з сім'ї, він жодного разу не цікавився дитиною, не надавав жодної допомоги на її утримання та навіть не намагався брати участь у вихованні доньки. Спочатку вона підтримувала зв'язок з відповідачем, але згодом він повністю зник з їхнього життя та на даний момент місце його проживання їй невідоме. Фактично з 2013 року відповідач жодного разу не бачив свою дитину, не намагався з нею зв'язатись з метою отримання інформації про життя та розвиток дитини. У зв'язку з наведеним, позивач [PERSON] просила позбавити [PERSON], [INFO], батьківських прав відносно [PERSON], [INFO]. Ухвалою суду від 01 червня 2018 року відкрито провадження у справі та постановлено про її розгляд за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання (а.с. 14-15). Ухвалою суду від 20 вересня 2018 року було закрите підготовче провадження, справа призначена до розгляду по суті (а.с. 47-48). Позивач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити, надавши пояснення аналогічні позовній заяві. Додала, що у 2007 році з відповідача на її користь стягнуті аліменти на утримання доньки, які відповідач не сплачує та на сьогодні має заборгованість зі сплати аліментів у розмірі понад 64 000,00 грн. Відповідач [PERSON] останній раз спілкувався з дитиною у 2013 році. Наразі дитина навчається у 11 класі СЗШ № 2 м. Новомосковськ Дніпропетровської області та відповідач навіть жодного разу не відвідував батьківські збори за весь період навчання доньки у зазначеній школі. Представник позивача [PERSON] - [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причин неявки суду не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи суду не подавав. Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За згодою представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Представник третьої особи - Виконавчого комітету Новомосковської міської ради в особі Служби у справах дітей Виконавчого комітету Новомосковської міської ради [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити, оскільки фактично відповідач самоусунувся від виконання своїх батьківських обов'язків відносно його доньки - [PERSON], [INFO]. Суд, заслухавши пояснення свідків, дослідивши наявні письмові докази, приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з встановлених у судовому засіданні таких обставин. Судом установлено, що позивач і відповідач до 06 листопада 2007 року перебували у зареєстрованому шлюбі (а.с. 8). [INFO] народилась [PERSON], батьками якої є відповідач [PERSON] та позивач [PERSON], про що Відділом реєстрації актів громадянського стану Новомосковського міського управління юстиції Дніпропетровської області зроблено відповідний актовий запис за № 224, що підтверджується засвідченою позивачем копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 21 травня 2002 року (а.с. 9). Судом встановлено, що 21 вересня 2016 року [PERSON] зареєструвала шлюбу із [PERSON], про що Амур-Нижньодніпровським Відділом реєстрації актів цивільного стану у м. Дніпропетровську зроблено відповідний актовий запис № 563, після реєстрації шлюбу [PERSON] присвоєне прізвище [PERSON], про що свідчить відповідна відмітка на 10 сторінці у графі "Сімейний стан" паспорта громадянина України серії [NUMBER], виданого на ім'я [PERSON] (а.с. 5). Відповідно до довідки голови ОСББ "Гетьманська 15А" [PERSON] № 41 від 17 лютого 2018 року, [PERSON] зареєстрована в [ADDRESS], разом з нею зареєстровані: донька - [PERSON], 2002 року народження та син - [PERSON], 2017 року народження (а.с. 10). Згідно довідки директора середньої загальноосвітньої школи № 2 І-ІІІ ступенів Виконавчого комітету Новомосковської міської ради Дніпропетровської області І.\~А.\~Липка № 368 від 22 серпня 2018 року, [PERSON], дійсно навчається у СЗШ № 2 у 11 класі м. Новомосковськ Дніпропетровської області (а.с. 32). Відповідно до повідомлення директора середньої загальноосвітньої школи № 2 І-ІІІ ступенів Виконавчого комітету Новомосковської міської ради Дніпропетровської області І.\~А.\~Липка № 371 від 22 серпня 2018 року, учениця 11 класу [PERSON], [INFO], навчається у СЗШ № 2 з 5 класу. Зарекомендувала себе, як сором'язлива, стримана, врівноважена учениця. Має навчальні досягнення середнього та достатнього рівня, пізнавальна активність низька, пропусків занять без поважних причин не має, гуртків не відвідує. Мати, [PERSON], відвідує школу за викликом класного керівника або адміністрації школи. Батько, [PERSON], жодного разу до школи не з'являвся, навчанням доньки не цікавився (а.с. 33). В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що позивач є його донькою, а відповідач його колишній зять, [PERSON], є його онукою. Приблизно 10 років тому шлюб між його донькою та відповідачем було розірвано, відповідач не відвідував онуку дуже довгий час, веде аморальний спосіб життя. Додав, що йому відомо про те, що відповідач пару раз зустрічав онуку на вулиці, під час чого остання соромилась його. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що вона знає позивача близько 16 років, оскільки вони є близькими подругами., відповідача вона знає, як чоловіка [PERSON]. Позивач з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі від якого у них народилась донька [PERSON], якій наразі виповнилось 16 років. Шлюб між сторонами було розірвано у 2007 році, після чого відповідач не відвідував доньку, він вживає алкогольні напої, веде аморальний спосіб життя та взагалі не цікавиться життям доньки. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що вона є хрещеною матір'ю [PERSON], позивача вона знає близько 4 років, оскільки вони працюють разом, а з відповідачем вона особисто не знайома. Їй невідомо у який період позивач перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, однак зі слів позивача їй відомо, що дитина від [PERSON], який дитину не відвідує. Згідно зі ст. 150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, лю6ові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; батьки зобов'язані поважати дитину. Статтею 155 СК України передбачено, що здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та и людської гідності; батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини; відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства; ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до ст. 164 Сімейного Кодексу України, батько (мати) можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо він (вона) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей. Відповідно до роз'яснень, які містяться в п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав", позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків. В пункті 16 даної Постанови зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. А тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Згідно з висновком Органу опіки та піклування Виконавчого комітету Новомосковської міської ради Дніпропетровської області, [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі до 06 листопада 2007 року, від якого вони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Перебуваючи у шлюбі батьки дитини проживали разом, але після розлучення стали проживати окремо. З моменту розірвання шлюбу батько не утримує доньку матеріально, має заборгованість зі сплати аліментів у розмірі 64 050,47 грн. Зі слів позивача, фактично з 2013 року [PERSON] взагалі не спілкується з колишньою дружиною та донькою, за місцем реєстрації на теперішній час не проживає, місце його проживання невідоме. Він нічим не допомагає родині, ухиляється від своїх обов'язків з виховання дитини, не піклується про її здоров'я, фізичний і духовний розвиток, соціальне благополуччя. Дитина не отримує від батька подарунків на свята та день народження. Відповідно до довідки, наданої директором СЗШ № 2 м. Новомосковська від 22 серпня 2018 року № 371, учениця 11 класу [PERSON] навчається у даному закладі з 5 класу. За час навчання дитини у закладі, батько дівчинки жодного разу не з'явився до школи, не цікавиться навчанням доньки. Адміністрація КНП "Новомосковський МЦ ПМСД" повідомила, що неповнолітня [PERSON], [INFO] знаходиться під наглядом сімейного лікаря амбулаторії ЗПСМ № 4. Вона привита згідно календарю щеплень, на прийом до сімейного лікаря з приводу захворювання, профілактичних щеплень, диспансерного огляду, дівчинка приходить з матір'ю [PERSON]. Згідно повідомлення Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області, [PERSON] до адміністративної відповідальності за невиконання батьківських обов'язків згідно ст. 184 КУпАП не притягувався.21 вересня 2016 року мати дівчинки зареєструвала шлюб з [PERSON], вона разом виховують [PERSON] та свого спільного сина. Дорослі піклуються про дівчинку, роблять все необхідне для її гармонійного розвитку. Методи виховання не принижують гідності дитини, не порушують її конституційних прав. Дівчинка спокійна, розсудлива, охайно одягнена. Між нею та вітчимом склались дружні відносини. При особистому спілкуванні спеціаліста служби у справах дітей із [PERSON] з'ясовано, що дівчина не проти позбавлення [PERSON] батьківських прав. У зв'язку з тим, що [PERSON] не були надані відомості про засоби зв'язку та місце перебування відповідача, служба у справах дітей не мала можливості особисто допитати батька дитини та надати об'єктивну оцінку щодо стану виконання ним батьківських прав, але вищезазначені факти свідчать, що [PERSON] виявляє байдужість до своєї дитини, він свідомо самоусунувся від виховання та матеріального утримання неповнолітньої доньки. [PERSON] була заслухана на засіданні комісії з питань захисту прав дитини, яке відбулося 12 вересня 2018 року, під час якого пояснила, що вона наполягає на позбавленні [PERSON] батьківських прав, оскільки він тривалий час не виконує батьківських обов'язків, не цікавиться життям доньки, не допомагає їй матеріально. Головним аргументом [PERSON] у задоволенні її вимог, є наміри її теперішнього чоловіка - учасника бойових дій, удочерити [PERSON] з метою отримання дитиною у майбутньому відповідних пільг, але до служби у справах дітей з заявою про постановку на облік усиновлювачів, [PERSON] не звертався. У зв'язку з чим вважає за доцільне розгляд питання про позбавлення [PERSON] батьківських прав по відношенню до його доньки [PERSON], [INFO] залишити на розсуд суду (а.с. 39-41). Оцінюючи надані позивачем докази, які досліджені в судовому засіданні, суд приходить до переконання, що позивачем доведений той факт, що [PERSON] самоусунувся від виконання батьківських обов'язків протягом тривалого часу і за час розгляду справи в суді своєї поведінки не змінив, продовжує ухилятись від цього обов'язку, має заборгованість зі сплати аліментів на утримання дитини - [PERSON], [INFO], яка станом на 01 квітня 2018 року становить 64 050,47 грн. (а.с. 22), тому, суд вважає, що в інтересах дитини, необхідно позбавити [PERSON] батьківських прав відносно його неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved