Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-19 00:00:00

13.01.2021 року позивач Акціонерне товариство комерційний банк "Приват Банк" (далі АТ КБ «ПриватБанк») звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 21.08.2018 року [PERSON] звернулась до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву б/н від 21.08.2018 року. Відповідачу було відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт. Для користування картковим рахунком відповідач отримав кредитну картку. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 22000,00 грн. Відповідач зобов`язалася повернути витрачену частину кредитного ліміту відповідно до умов Договору, а саме щомісячними платіжками у розмірі мінімального платежу від суми заборгованості, який встановлений Договором. Однак відповідач свої зобов`язання за договором не виконала, у зв`язку з чим станом на 11.11.2020 року має заборгованість в сумі 26098,80 грн., яка складається з: заборгованість за тілом кредиту - 21264,57 грн., заборгованість за простроченими відсотками - 4834,23 грн. У зв`язку з вищевикладеним, позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг б/н від 21.08.2018 року в сумі 26098,80 грн. станом на 11.11.2020 року та витрати по сплаті судового збору в розмір 2102,00 грн. Ухвалою Роздільнянського районного суду Одеської області від 22.01.2021 року провадження по справі відкрито в порядку спрощеного позовного провадження. (а.с.82-83). До позову додано клопотання позивача від 18.11.2020 в порядку ч.ч. 1, 7 ст.85 ЦПК України про огляд веб-сайту, на якому зафіксовано зміст розділу 2.1.1. Умов та правил надання банківських послуг. Суд зазначає, що до позовної заяви додано паперову копію вказаного доказу, відповідач не заявляв клопотання про витребування у позивача оригіналу електронного доказу, учасники справи не ставили під сумнів відповідність поданої паперової копії оригіналу, отже підстав для задоволення вказаного клопотання суд не вбачає. (а.с.76) 03.03.2021 року на адресу суду від відповідача [PERSON] надійшов відзив, відповідно до якого відповідач не заперечує, що між нею та позивачем укладено кредитний договір шляхом підписання анкети-заяви та отримання платіжної картки та персонального ідентифікаційного номеру для авторизації. Але, на думку відповідача, позивач не надав належних та допустимих доказів існування у неї боргу перед Банком, отримання нею кредитної картки та будь-яких кредитних коштів. Відповідач заперечує, що між нею та Банком укладено договір приєднання на підставі ч.1 ст.643 ЦК України та стверджує, що анкета-заява не містить конкретних запропонованих умов договору, домовленості про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредитів. Просить в позові АТ КБ "Приват Банк" відмовити повністю.(а.с.91-94). 23.03.2021 року на адресу суду надійшла відповідь на відзив від позивача, відповідно до якого доказом укладення кредитного договору між сторонами та наявності невиконаних кредитних зобов`язань з боку відповідача є надані суду копія кредитного договору від 21.08.2018, розрахунок заборгованості, копія паспорту відповідача та виписка по рахунку. Із наданої суду копії анкети-заяви від 21.08.2018 вбачається, що відповідач [PERSON] висловила згоду про укладення договору шляхом отримання кредитної картки «Універсальна», що засвідчила особистим підписом. Позивач вважає, що відповідач підписанням анкети-заяви позичальника приєднався до Умов та Правил надання банківських послуг, що відповідно до ч.1 ст.634 ЦК України є договором приєднання. Виписку з карткового банківського рахунку відповідача позивач вважає належним та допустимим доказом того, що відповідачу було встановлено кредитний ліміт, що відповідач користувався грошима, отримував кошти через банкомат, отримав кредитну картку «Універсальна», оскільки проведення вказаних операцій є неможливим без наявності картки. З розрахунку заборгованості та наданої виписки про рух коштів вбачається, що відповідач частково сплачував заборгованість за договором, розрахунок заборгованості, наданий позивачем, не оспорив, контррозрахунку не надав. Банк не заявив до відповідача вимог щодо стягнення з неї неустойки. Просить позов задовольнити повністю. (а.с.100-108). 26.03.2021 року до суду надійшли заперечення відповідача, відповідно до яких позовні вимоги не визнає та вважає наведені нею доводи такими, що повністю виключають задоволення позовних вимог. (а.с.124-125). 14.04.2021 року позивач надіслав суду письмові пояснення за позовом, в яких від своєї позиції, викладеної в позовній заяві та відповіді на відзив не відступив. В судове засідання представник позивача не з`явився відповідно до заяви про підтримання позовних вимог та розгляд справи за його відсутності на підставі наявних доказів, що додані до позову. Відповідач [PERSON] надала суду заяву, відповідно до якоЇ просить в задоволенні позову відмовити на підставі наданих відзиву та заперечень на позовну заяву. Судом по справі встановлені наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. 21.08.2018 року між АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] укладений кредитний договір шляхом підписання Анкети-заяви б/н про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку та Інформації про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту, відповідно до яких відповідач [PERSON] отримала кредитні картки «Універсальна». (а.с.12-15). Згідно довідки, наданої Банком, відповідач [PERSON] за вказаним кредитним договором отримала наступні кредитні картки: 21.08.2018 за № [NUMBER] з терміном дії до 07/22 та 18.10.2018 за № [NUMBER] з терміном дії до 05/22 (а.с.11). З виписки по картковому рахунку на ім`я відповідача вбачається, що [PERSON] , отримавши кредитні картки № [NUMBER] та № [NUMBER] , користувалася ними (знімала кошти у банкоматах, розраховувалась за покупки, а також частково сплачувала заборгованість), тобто користувалася кредитними коштами (а.с.70-72). Суд погоджується з доводами позивача і відхиляє в цій частині доводи відповідача та вважає, що банківська виписка є належним і допустимим доказом, оскільки має статус первинного документу, що передбачено Переліком № 578/5, відповідно до якого, до первинних документів, які фіксують факт виконання господарської операції та служать підставою для записів у регістрах бухгалтерського обліку і в податкових документах, віднесені, у тому числі, виписки банків. Банк просив стягнути заборгованість за кредитним договором із посиланням на те, що договором і "Умовами та правилами надання банківських послуг, "Правилами користування платіжною карткою", "Тарифами Банку" передбачено порядок та умови погашення кредиту, сплати нарахованих за період користування кредитом відсотків. Обґрунтовуючи право вимоги у цій частині Банк посилався на Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті:https://privatbank.ua/terms/, як невід`ємні частини кредитного договору. Матеріали справи не містять належних доказів того, що саме із зазначеним Витягом з Тарифів та Витягом з Умов позичальник [PERSON] була ознайомлена і погодилася з ними, підписуючи Анкету-заяву про приєднання до Умов ПриватБанку, а також, що вказані документи, на момент отримання відповідачем кредитних коштів, містили умови, зокрема щодо сплати процентів за користування кредитними коштами. Приєднана до матеріалів справи копія Витягу з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» не зазначає, що відповідач [PERSON] ознайомилася із вказаним Витягом і погодилася на умови кредитування, запропоновані Банком шляхом підписання Витягу. Відповідно до правової позиції, викладеної в Постанові Великої Палати Верховного суду від 03.07.2019 року №342/180/17, до правовідносин сторін не може бути застосована ч.1 ст. 634 ЦК України стосовно того, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або в інших стандартних нормах, який може бути укладений шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови, що розміщені на сайті:https://privatbank.ua/terms/ неодноразово змінювались самим Банком, тобто Банк мав можливість додати до позовної заяви Витяг з тарифів та Витяг з Умов у будь-якій редакції, у тому числі, що найбільш сприятливі для задоволення позову. Сама по собі роздруківка із сайту Банка не може бути належним доказом підтвердження вказаних обставин, оскільки зазначений доказ повністю залежить від волевиявлення та дій однієї сторони (Банка), яка у будь-який час може вносити і вносить відповідні зміни щодо умов та правил споживчого кредитування. Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» не може прийматись як стандартна (типова) форма на підтвердження укладення із відповідачем кредитного договору через те, що достовірно не підтверджує факт ознайомлення відповідача із конкретно запропоновані Банком умови кредитування (сплату заборгованості за простроченим кредитом, відсотками та неустойки). Сама анкета-заява позичальника [PERSON] також не містить Умов та Тарифів Банку, зокрема відомостей про відповідальність позичальника у разі несвоєчасного або не у повному обсязі виконання зобов`язання. Але надана суду Банком разом з анкетою-заявою Інформація про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту, підписана позичальником [PERSON] 21.08.2018 року є належним, допустимим, достовірним доказом на підтвердження про конкретно запропоновані відповідачу умови кредитування, з якими вона ознайомилась та погодилась. (а.с.14-15). Так, згідно вказаної Інформації основними умовами кредитування, на які погодилась відповідач є надання Банком кредиту у вигляді відновлювальної кредитної лінії шляхом встановлення кредитного ліміту на кредитній картці «Універсальна» до 50 000 грн. строком до 240 місяців на споживчі безготівковим шляхом (на картковий рахунок). Процентна ставка у межах пільгового періоду складає 0,00001% річних, за межами пільгового періоду 43,2% річних, за умови отримання готівкових коштів з використанням платіжної картки та користування коштами поза межами пільгового періоду і погашенню кредиту мінімальними платежами 52,84% , при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту 86,4%. Порядок повернення кредиту встановлений періодичними платежами щомісяця до 25 числа поточного місяця 5% від заборгованості на кінець попереднього місяця, але не менше 100 грн. Зважаючи на те, що належним і допустимими доказами підтверджується, що відповідач, на підставі підписання Анкети-заяви отримав у Банку картки і вчинив дії щодо їх активації, користувався картками протягом 2018-2020 років, заявлені вимоги Банка в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту в розмірі 21264,57 грн., заборгованість за простроченими відсотками в розмірі 4834,23 грн., яка підтверджується розрахунками Банка і не спростована відповідачем, підлягають задоволенню. Позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за неустойкою у вигляді пені та штрафів позивачем до відповідача не заявлялись, а отже заперечення відповідача в цій частині судом до уваги не приймаються. Дані спірні правовідносини регулюються наступними нормами права. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 610ч.1, 612ч.1 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Суд, дослідивши надані по справі докази, давши оцінку обґрунтованості заявлених позовних вимог, вважає, що вимоги Банка про стягнення заборгованості за кредитом доведені, тому порушене право Банка підлягає захисту судом шляхом стягнення заборгованості по кредитному договору б/н від 21.08.2018 року станом на 11.11.2020 року в сумі 26098,80 гривень. Витрати по сплаті судового збору підлягають стягненню з відповідача на користь позивача в сумі 2102 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved