Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-19 00:00:00

Публічне акціонерне товариство "Укрсоцбанк" звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 1230386,54 грн.\~\~ \~\~ Свої вимоги банк мотивує тим, що 04 вересня 2007 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку "Укрсоцбанк", правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк»,та [PERSON] було укладено договір кредиту №340-025. Відповідно до п.1.1 кредитного договору банк надав позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 454\~500,00 грн. Однак позичальник [PERSON] умови кредитного договору не виконує, порушує договірні зобовязання, в звязку з чим виникла заборгованість станом на 07.06.2017 року в загальній сумі 1230386,54 грн. і банк змушений звернутися в суд з позовом про стягнення суми заборгованості з відповідача, а також судові витрати по справі. Представник позивача в судове засідання подав клопотання, в якому позовні вимоги пітримав в повному обсязі з підстав, наведених в позовній заяві, просить позов задоволити, а справу розглянути по суті в його відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився з невідомих суду причин, про день та час слухання справи повідомлений завчасно і належним чином, про що свідчить поштова розписка, про причини неявки чи слухання справи в його відсутність заяви суду не подавав. Сторони, які беруть участь у справі, зобовязані повідомляти суд про зміну місця свого проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається по останньому відомому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. За письмової згоди представника позивача суд прийшов до висновку про ухвалення рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши докази, представлені сторонами на виконання вимог ст.60 ЦПК України і які сторони вважають достатніми для обґрунтування і заперечення позовних вимог та з'ясувавши фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. \~\~\~ Відповідно до вимог\~ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. \~\~\~\~ Статтею 536 ЦК України\~передбачено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, при цьому розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором. \~\~\~\~ Відповідно\~ст. 612 ЦК України\~- боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором. \~\~\~\~ Відповідно до вимог\~ст. 1049 ЦК України\~позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти і такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. \~\~\~\~ На підставі ч. 2\~ст. 1050 ЦК України\~якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до\~ст. 1048 ЦК України. В судовому засіданні встановлено, що 04.09.2007 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку "Укрсоцбанк", правонаступником якого на даний час є ПАТ «Укрсоцбанк»,\~та [PERSON] було укладено договір кредиту №340-025. Відповідно до п.1.1 даного кредитного договору банк надав позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 454\~500,00 грн. на придбання земельної ділянки, зі сплатою 15% річних з кінцевим терміном повернення заборгованості до 01.09.2017\~(а.с.4-7) Пунктом 4.1. Кредитного договору № 340-025 від 04.09.2007 року передбачено, що у разі прострочення позичальником строків погашення кредиту (його частини) та/або сплати процентів, комісій, визначених п. 1.1., 2.4., 2.5., 3.3.15 цього договору, позичальник сплачує кредиторові пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несвоєчасно сплаченої суми за кожний день прострочення, що діє у період прострочення. Як встановлено в ході судового розгляду, позичальник [PERSON] отримав кредитні кошти, що суд розцінює як свідчення належного виконання позивачем взятих на себе зобов'язань. Як встановлено в судовому засіданні і це підтверджується розрахунком заборгованості, станом на 07.06.2017 року борг відповідача [PERSON] по кредиту становить загалом 1230386,54 грн., в тому числі: -заборгованості по тілу кредиту 446924,00 грн., -заборгованість за простроченими відсотками 645407,75 грн., -розмір інфляційних витрат за кредитом 58100,12 грн., -розмір інфляційних витрат за кредитом за відсотками 79954,67 грн.(а.с.17-19) Згідно наданого позивачем розрахунку вбачається, що відповідач останній платіж по кредиту здійснив в листопаді 2007 року (а.с.17). За змістом ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Згідно ч.1 ст. 527 ЦК України боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. З огляду на викладене суд дійшов висновку, що спірні правовідносини, які склалися між сторонами з приводу виконання кредитних зобовязань, є грошовими, в яких на боржника покладено цивільно-правовий обов'язок з повернення кредиту, якому відповідає право кредитора вимагати його повернення (ч.1\~ст. 509 ЦК України). В той же час, нарахування позивачем інфляційних втрат за кредитом\~58100 грн. 12 коп. та інфляційних втрат за відсотками\~79954 грн. 67 коп. суд також вважає правомірним, оскільки їх нарахування є правом кредитора, визначеним ч.2\~ст.625 ЦК України, що не суперечить характеру спірних правовідносин. Згідно ст.ст.\~610,\~611 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Будь-яких доказів на підтвердження належного виконання взятого на себе зобовязання чи на спростування позовних вимог відповідач суду не представив. Тому суд, оцінюючи всі докази в їх сукупності, прийшов до висновку про задоволення позову. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача також слід стягнути судові витрати по справі, повязані зі сплатою судового збору згідно поданих квитанцій. На підставі наведеного ст.ст.514, 516, 526, 530, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved