Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до товариства з обмеженною відповідальністю " Алекх-М" де третьою особою є [PERSON] про захист прав споживача та просив стягнути з ТОВ" Алекх-М" на його користь 37 /тридцять сім/ гривень 98 копійок, а також визнати порушення відповідачем ТОВ " Алекх-М" Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту затвердженого постановою КМ України №176 від 18.02.1997 р. "Про затвердження Правил надання послуг пасажирського та автомобільного транспорту" щодо дотримання вимог продажу квитків, крім того, просив визнати порушення відповідачем ТОВ " Алекх-М" договору перевезення укладений між Одеською ОДА та ТОВ " Алекх-М" щодо дотримання вимог надання автобусу маршруту « Височанське - Одеса АВ « Привоз» з числом місць сидіння для пасажирів не менше ніж 28, посилаючись на те, що 21.06.2014 року він разом із своїм сином [PERSON] до прибуття на автостанцію « АС « Тарутине» рейсового автобуса д/р/н [NUMBER] маршруту « Височанське - Одеса АВ «Привоз» перевізника ТОВ" Алекх-М" звернулись до каси зазначеної автостанції щодо придбання квитків до міста Одеси. Однак, працівник автостанції відмовила йому в продажу квитків посилаючись на несправність комп'ютера при цьому відправила його до водія зазначеного вище автобусу . Після прибуття автобусу та розміщення пасажирів в ньому вони з сином зайшли до автобусу де на вимогу водія позивач сплатив останньому за проїзд з смт. Тарутине до м. Одеси за себе та за сина 120 / сто двадцять / гривень. По приїзду до м. Одеси, зазначив позивач, він звернувся до водія з проханням видати квитки, які були наданні йому останнім не заповненими з відривом 210-220 кілометровою зоною за № 610128 та № 610129, хоча відстань від Тарутине до Одеси відповідно до паспорту маршруту « Височанське - Одеса АВ « Привоз » та таблиці вартості проїзду становить 176 км і визначається 170-180 кілометровою зоною, де вартість проїзду становить 41 / сорок одну/ гривню 01 копійку. Таким чином, водій ошукав його на 37 / тридцять сім / гривень 98 копійок. Тож, у зв'язку з тим, що водій його ошукав, а крім того, в порушення п.115 « Правил надання послуг пасажирського та автомобільного транспорту" затверджених постановою КМ України №176 від 18.02.1997 р. здійснив продаж незаповнених квитків на автостанції та в порушення підпункту 16 пункту 147 цих Правил надав квитки за проїзд після закінчення рейсу та ще й на вимогу, більш того, в порушення п.27 Правил в автобусі була відсутня взагалі визначена інформація та відповідач в порушення договору перевезення укладений між Одеською ОДА та ТОВ « Алекх-М » надає автобус з числом місць сидіння для пасажирів менше ніж 28 він вимушений звернутись до суду за захистом прав споживача. У судовому засіданні позивач наполягав на задоволенні позову у повному обсязі. Представник відповідача ТОВ « Алекх-М » Ольшанська Н.А. заперечувала проти позову та просила відмовити у задоволенні позовної заяви, зазначивши, що з водієм [PERSON] який 21.06.2014 року обслуговував маршрутний рейс « Височанське - Одеса АВ « Привоз» 03.04.2013 року було укладено договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність та відповідно до цього договору водій зобов'язаний виконувати тарифи на закріплених маршрутах. Зазначила, що з цього приводу було проведено службове розслідування та встановлено, що водій дійсно видав неналежно заповнені квитки але не [PERSON] та його сину, а іншим особам у с. Височанка. Водій на підставі цих подій відразу звільнився. Вважає, що якщо водій і ошукав позивача, то в тому вини ТОВ« Алекх-М» немає. Крім того, посилалась на те, що позивач [PERSON] з цього приводу звертався з заявою до Тарутинського РВ УМВС України в Одеській області про порушення кримінальної справи, результат рішення їй не відомий. Що стосується кількості місць, то згідно Договору про організацію перевезення пасажирів їх повинно бути не менше 18, а не як зазначає позивач не менше 28. Третя особа [PERSON] до судового засідання не з'явився, викликався належним чином про час і місце слухання справи, однак причин поважності своєї неявки не повідомив. Свідок [PERSON] повідомив суду про те, що дійсно того дня, а саме 21.06.2014 року він разом із своїм батьком користувалися послугами відповідача, а саме маршрутом « Височанське - Одеса АВ « Привоз » у зв'язку з тим, що їхали до м. Київа у особистих справах. Так, до прибуття автобусу зазначеного маршруту батько звертався до каси автостанції де йому було відмовлено у продажі квитків з незрозумілих підстав. Тоді по прибутті автобусу на автостанцію він разом з батьком підійшли до водія автобусу і запитали чи є в нього в автобусі вільні місця. Водій відповів, що коли всі пасажири зайдуть тоді вони можуть пройти до автобусу. Коли всі пасажири розмістилися їм було запропоновано зайти у автобус. Потім водій почав збирати кошти за проїзд, так батько заплатив за них двох 120 / сто двадцять / гривень. Після прибуття до м. Одеси батько отримав у водія два білети на особисте прохання. У м. Одеса батько попросив його записати номер автобуса на білеті, що він і зробив. Крім того, зазначив, що до того як вони сіли у автобус на автостанції Тарутине батько спілкувався із своїми знайомими дядьком [PERSON] та [PERSON], ще вони зустріли знайому тітку [PERSON], фамілію не пам'ятає, вона була зі своїми дітьми та подругою та їхала з ними в автобусі до м. Одеси. Свідок [PERSON] пояснив, що у субботу 21.06.2014 року він дійсно був на автостанції де зустрічав свого онука з м. Одеси та бачив там [PERSON] із його сином близько о 17 годині. Вони привітались і він зрозумів зі слів [PERSON], що останній їде до м. Одеси. Потім під"їхала маршрутка і [PERSON] з сином сіли у неї. Свідок [PERSON] пояснила суду, що 21.06.2014 року вона разом із своїми дітьми їхала до м. Одеси маршрутом « Височанське - Одеса АВ « Привоз » та в автобусі разом з нею до м. Одеси їхав [PERSON] із своїм сином, які сиділи позаду неї. Свідок [PERSON] пояснив суду, що 21.06.2014 року близько 17 він проходячи повз автостанції смт. Тарутине побачив там [PERSON] з сином. Біля них були валізи. Він підійшов до останніх привітався і з розмови зрозумів, що [PERSON] і його син їдуть до м. Одеси. Вислухавши учасників процесу, розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог за наступних підстав. Відповідно до Постанови КМУ від 18 лютого 1997 року №176 «Про затвердження Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту» перевізник зобов'язаний: забезпечити дотримання персоналом вимог законодавства про автомобільний транспорт та захист прав споживачів. Відповідно до Закону України "Про захист прав споживачів", споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов'язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов'язків найманого працівника. Норма ст. 4 цього Закону визначає, що 1.Споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на: 1) захист своїх прав державою;2) належну якість продукції та обслуговування; 3) безпеку продукції; 4) необхідну, доступну, достовірну та своєчасну інформацію про продукцію, її кількість, якість, асортимент, а також про її виробника (виконавця, продавця); 5) відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону; 6) звернення до суду та інших уповноважених державних органів за захистом порушених прав; 7) об'єднання в громадські організації споживачів (об'єднання споживачів). 2. Споживачі також мають інші права, встановлені законодавством про захист прав споживачів. 3. Споживачі зобов'язані:1) перед початком експлуатації товару уважно ознайомитися з правилами експлуатації, викладеними в наданій виробником (продавцем, виконавцем) документації на товар; 2) в разі необхідності роз'яснення умов та правил використання товару - до початку використання товару звернутися за роз'ясненнями до продавця (виробника, виконавця) або до іншої вказаної в експлуатаційній документації особи, що виконує їх функції; 3) користуватися товаром згідно з його цільовим призначенням та дотримуватися умов (вимог, норм, правил), встановлених виробником товару (виконавцем) в експлуатаційній документації; 4) з метою запобігання негативним для споживача наслідкам використання товару - застосовувати передбачені виробником в товарі засоби безпеки з дотриманням передбачених експлуатаційною документацією спеціальних правил, а в разі відсутності таких правил в документації - дотримуватися звичайних розумних заходів безпеки, встановлених для товарів такого роду. Відповідно до Постанови КМУ від 18 лютого 1997 року №176 «Про затвердження Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту» /надалі Правил/ правилами визначається порядок здійснення перевезень пасажирів та їх багажу автобусами, таксі, легковими автомобілями на замовлення, а також обслуговування пасажирів на автостанціях і є обов'язковими для виконання організаторами регулярних перевезень, замовниками транспортних послуг (далі - замовники послуг), автомобільними перевізниками, автомобільними самозайнятими перевізниками, персоналом автомобільного транспорту, автостанціями та пасажирами. Відповідно до п. 27 Правил залежно від виду сполучення на автобусах розміщується така інформація:у разі здійснення міських та приміських перевезень на передньому трафареті - номер маршруту і найменування початкового та кінцевого пунктів; на боковому трафареті - найменування основних, де здійснюються проміжні зупинки; на задньому трафареті - номер маршруту; у разі здійснення перевезень в експресному режимі руху та в режимі маршрутного таксі на передньому і боковому трафаретах над номером маршруту та найменуванням пунктів, де здійснюються зупинки, - напис відповідно червоною фарбою "Експрес", чорною - "Маршрутне таксі"; біля дверей - позначення входу і виходу;у разі здійснення міжміських та міжнародних перевезень на передньому і боковому трафаретах - найменування початкового та кінцевого пунктів маршруту (у разі здійснення міжнародних перевезень інформація подається двома мовами у два рядки: верхній - українською, нижній - мовою держави, до якої здійснюється перевезення).У салоні автобуса розміщується така інформація:1) витяг із цих Правил (у частині прав та обов'язків водія і пасажира);2) позначення входу та виходу;3) відомості про розмір штрафу за безквитковий проїзд і перевезення неоплаченого багажу;4) відомості про перевізника та страховика (найменування, адреса і телефон);5) загальна пасажиромісткість із зазначенням окремо кількості місць для сидіння пасажирів;6) позначення місць розташування аварійних виходів (із зазначенням способу їх відчинення), вогнегасника, аптечки та кнопки екстреної зупинки;7) напис "Не курити", "Місця для пасажирів з дітьми та інвалідів" (на міських та приміських маршрутах);8) нумерація місць під час здійснення міжміських та міжнародних перевезень; 9) позначення місць для інвалідів рельєфною піктограмою в порядку, визначеному Мінтрансзв'язку.Розміри та освітлення інформаційних написів повинні бути такими, щоб їх можна було прочитати у світлу і темну пору доби:в салоні автобуса - з відстані не менш як 1 метр;на передньому та задньому трафаретах - з відстані не менш як 15 метрів, на боковому - не менш як 3 метри. Позивач посилаючись на норми Закону України «Про захист прав споживачів» щодо права споживача на отримання необхідної, доступної, достовірної і своєчасної інформації не зазначає ані в позовній заяві, ані під час розгляду справи судом по суті якої саме інформації відповідно до п. 27 Правил не було висвітлено в автобусі д/р/н [NUMBER] маршруту « Височанське - Одеса АВ « Привоз » перевізника ТОВ" Алекх-М". Крім того, в цій частині позивачем не надано доказів щодо порушень його права на необхідну, доступну, достовірну та своєчасну інформацію про продукцію. Відповідно до п. 115 Правил перевізники відповідно до укладених договорів здійснюють продаж квитків через автостанції, агентства з продажу квитків та/або самостійно. Продаж квитків може здійснюватися водієм автобусу в разі відсутності у населеному пункті автостанції або агентства з продажу квитків, а також після закриття квитково-касової відомості на автостанції. Згідно п.4 ст.9 Закону України від 06.07.95 року № 265/95 - ВР " Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" при продажу квитків у салонах автобусів обов'язковою умовою є наявність на розрахункових документах заздалегідь друкарським способом нанесених серії, номера та номенальної вартості послуги. Відповідно до п.2 Наказу Міністерства транспорту та зв'язку № 503 від 25.05.2006 року " Про затвердження Типових форм квитків на проїзд пасажирів і перевезення багажу на маршрутах загального користування" вартість проїзду за розрахунками пасажирських перевізників, інформація про перевізника, страховика та страхову суму вносяться в квитки друкованим способом. Тарифна вартість установлюється шляхом множення покілометрового тарифу на відстань від початку маршруту до середини тарифної зони. В судовому засіданні встановлено , що також не заперечувалось сторонами, що у касі автостанції позивачу було відмовлено у продажу квитків на зазначений маршрут у зв'язку з недоліками які виникли у роботі комп'ютера. Оглянувши в судовому засіданні оригінали квитків встановлено, що відповідно до зазначених вище Наказу Міністерства транспорту та зв'язку " Про затвердження Типових форм квитків на проїзд пасажирів і перевезення багажу на маршрутах загального користування" та Закону України " Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг"на квитках друкованим способом нанесено вартість проїзду за розрахунками пасажирських перевізників, інформація про перевізника, страховика та страхова сума, а також друкарським способом нанесено серію, номер та номенальну вартость послуги. Тож, знов таки, позивач посилаючись на норми Закону України «Про захист прав споживачів» щодо права споживача на отримання належної якості продукції та обслуговування зазначає, що в порушення п.115 Правил відповідач здійснив продаж незаповнених квитків при цьому іні в судовому засідані, ані в позовній заяві не вказує яку саме інформацію не було внесено в квиток. Більш того, в судовому засіданні було досліджено Наказ ТОВ " Алекх-М " від 09.07.2014року № 14 /а.с79/ " Про покарання водія [PERSON] за порушення правил ведення шляхової документації", а також висновок СГСБЕП Тарутинського РВ ГУМВС України в Одеській області від 22.07.2014 року / а.с. 93/ про зупинення перевірки за заявою [PERSON] від 08.07.2014 року з яких вбачається, що 21.04.2014 року із села Височанське Тарутинського району Одеської області виїхало два пасажири з яких водій [PERSON] взяв гроші за проїзд, відірвав квитки від корінця, але квитки видав їм по прибутті у м. Одесу. Корінці квитків серії АКМС № 610128 та АКМС № 610129 були записані в квитково-касовий лист та здані в ТОВ " Алекх-М", що підтверджується також матеріалами справи / а.с. 33/. Отже, підприємством було проведено службове розслідування та оголошено водію [PERSON] виговор за те, що він видав квитки по прибуттю у м. Одеса, а не як того вимагає ст. 147 п.16 " Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту", що водій зобов'язаний продавати квитки пасажирам до початку руху автобуса у передбачених законодавством випадках. Позивач, посилаючись на порушення водієм підпункту 16 пукту 147 Правил зазначив, що водій видав йому квитки тільки на його вимогу та на кінцевій станції маршруту, а саме у м. Одесі, і на підтвердження цього факту послався тільки на пояснення свого сина [PERSON]. Судом була досліджена Ліцензійна Картка [NUMBER] на автотранспортний засіб, а саме на автобус д/р/н [NUMBER] марки VOLKSWAGEN LT 35 2004 року випуску, якою дозволено внутрішні перевезення пасажирів / а.с.32/. Посилання позивача на порушення відповідачем умов Договору перевезення укладений між Одеською ОДА та ТОВ " Алекх-М" так як останній надає автобус з числом місць сидіння для пасажирів менше ніж 28, не найшли свого підтвердження під час розгляду справи оскільки досліджуючи зазначений Договір про організацію перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування від 27.04.2011 року встановлено, що кількість місць для сидіння повинна бути не меншою ніж 18 / а.с.80-86/. Крім того, в судовому засіданні позивач не наполягав за задоволенні позову в цій частині. Що стосується вимоги позивача про стягнення з відповідача на його користь 37 /тридцять сім/ гривень 98 копійок , ця вимога також безпідставна, оскільки доказів про те, що позивач сплатив за проїзд саме 120 гривень за два китки, а не 82,02 гривні крім слів позивача та його сина нічим більш не підтверджена. У зв"язку з тим, що позивач звернувся до суду з вимогами, щодо захисту прав споживача, відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати розподілу не підлягають . На підставі викладенного,

Outcome: dismissed