Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-12 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом, в якому вказують, що на підставі державних актів на право приватної власності на земельну ділянку: серії [NUMBER] від 13.11.2012р. ([PERSON]), серії [NUMBER] від 13.11.2012р. ([PERSON]), серії [NUMBER] від 13.11.2012р. ([PERSON]), серії [NUMBER] від 13.11.2012р. ([PERSON]), серії [NUMBER] від 13.11.2012р. ([PERSON]), їм на праві спільної часткової власності (по 1/5 частці кожному) належала земельна ділянка загальною площею 33,8000 га, цільового призначення «для ведення фермерського господарства», розташована на території Білогір'ївської сільської ради Оріхівського району Запорізької області, кадастровий номер [NUMBER]. У грудні 2014-го року, на підставі договору про виділ у натурі часток від 29.09.2014 року, посвідченого приватним нотаріусом Оріхівського районного нотаріального округу Запорізької області Студенцовою О.О., зареєстрованого в реєстрі за №676, земельна ділянка кадастровий номер [NUMBER] була поділена між ними на 5-ть рівних часток з виділом в натурі (на місцевості) кожному із співвласників окремої земельної ділянки площею по 6,76 га, цільового призначення «для ведення фермерського господарства», з проведенням державної реєстрації права власності на земельні ділянки та присвоєнням індивідуальних кадастрових номерів: [PERSON], кадастровий номер [NUMBER], номер запису про право власності в ДРРП 8084739 від 16.12.2014р.; - [PERSON], кадастровий номер [NUMBER], номер запису про право власності в ДРРП 8060943 від 13.12.2014р.; [PERSON], кадастровий номер [NUMBER], номер запису про право власності в ДРРП 7900918 від 01.12.2014р.; - [PERSON], кадастровий номер [NUMBER], номер запису про право власності в ДРРП 7882706 від 01.12.2014р.; - [PERSON], кадастровий номер [NUMBER], номер запису про право власності в ДРРП 8290246 від 29.12.2014р. Із 2007-го року по 2015-й рік вищезазначеними земельними ділянками користувалося Фермерське господарство «Клименко С.П.», код ЄДРПОУЗ1295940, без визначених земельним законодавством правових підстав. У відповідності до ст. 90 Земельного кодексу України власники земельних ділянок мають право постійно господарювати на землі, а в разі порушення цього права - на відшкодування збитків. Факт користування вказаною земельною ділянкою підтверджується довідкою Білогір'ївської сільської ради Оріхівського району Запорізької області за №101 від 19.03.2015р. та визнаний відповідачем під час судового розгляду Оріхівським районним судом Запорізької області цивільної справи №323/3 055/15-ц, рішення у якій від 29.01.2016 року є чинним на теперішній час, а тому вказана обставина у відповідності до положень ст. 61 Цивільного процесуального кодексу України не підлягає доказуванню. На підставі поданої ними 25 травня 2016 року заяви, комісією Оріхівської райдержадміністрації Запорізької області, визначений розмір збитків, заподіяних їм, як співвласникам земельної діл кадастровий номер [NUMBER] до її поділу на окремі земельні ділянки, та, як власником окремих земельних ділянок, кадастрові номери: [NUMBER],[NUMBER][NUMBER], [NUMBER], [NUMBER] за час користування і відповідачем без належних правових підстав в період з 01.01.2012 року по 17.08.2015 року. Відповідно до даних цього розрахунку, викладених у акті №1 та протоколі від 21.06.2016 загальний розмір збитків, завданих відповідачем за 01.01.2012 року по 17.08.2015 року, становить: [PERSON] у сумі 11321 грн. 23 коп.; [PERSON] у сумі 11321 грн. 23 коп.; [PERSON] у сумі 11321 грн. 23 коп.; [PERSON] у сумі 11321 грн. 23 коп.; [PERSON] у сумі 11321 грн. 23 коп. Земельна ділянка загальною площею 33,8000 га, цільового призначення «для ведення фермерського господарства», розташована на території Білогір'ївської сільської ради Оріхівського району Запорізької області, кадастровий номер [NUMBER], в період користування нею відповідача без належних правових підстав, належала всім їм на праві спільної часткової власності (по 1/5 частині кожному), тобто предметом спору є їх спільні права на цю земельну ділянку, і відповідно прав відшкодування збитків. Предметом спору щодо стягнення збитків з відповідача за користування ним без належних правових підстав земельними ділянками кадастрові номери: [NUMBER][NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], були утворені шляхом поділу на рівні частки земельної ділянки загальною площею 33,8000 га, цільове призначення «для ведення фермерського господарства», розташованої на території Білогір'ївської сільської ради Оріхівського району Запорізької області, кадастровий номер [NUMBER] їх однорідні права на відшкодування збитків та обов'язки відповідача провести їх відшкодування оскільки останній користувався ними як єдиним масивом. Прохають стягнути з відповідача збитки, заподіяні власникам землі та землекористувачам тимчасовим зайняттям земельних ділянок та обмеженням прав власників землі, за період 01.01.2012 року по 17.08.2015 року, на користь: [PERSON], - 11321 грн. 23 коп.; [PERSON], - 11321 грн. 23 коп.; [PERSON],- 11321 грн. 23 коп.; [PERSON], - 11321 грн. 23 коп.; [PERSON] - 11321 грн.23 коп. 06.09.2016 року від ФГ «Клименко С.П.» надійшла зустрічна позовна заява до [PERSON], зацікавлені особи: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про повернення незаконно отриманих від фермерського господарства «Клименко С.П.» коштів за договором оренди земельної ділянки від 07.12.2012 року, в якій вказує, шо наприкінці серпня 2016 року фермерське господарство отримало позовну заяву про стягнення збитків у сумі 56606,15 гривень. Із 2007 року по 2015 рік, як зазначено в первісному позові, вищезазначеними земельними ділянками користувалося ФГ «Клименко С.П.» , без правових підстав. Всупереч цьому Фермерське господарство "Клименко С.П." заявляє, що 7.12.2012 року між господарством та відповідачем і зацікавленими особами був укладений договір оренди земельних ділянок,які належали їм. Вказаний договір не пройшов державної реєстрації з вини відповідача та зацікавлених осіб які відмовились надати усі документи для проведення реєстрації , по ньому сплачувалась орендна плата, відповідні податки та збори, проводилась відповідна звітність перед державними органами. Починаючи з 2012 року фермерським господарством нараховувалась та сплачувалась орендна плата, так кожному з них в цей рік було нараховано по 2000.00 гривен, після сплати податку у розмірі 15%, що складає 300,00 гривень на руки видано по 1700,00 гривень; у 2013 році було нараховано 2990,24 гривні , після сплати податку у розмірі 15%, що складає 448,54 гривні на руки видано 2541,70 гривень; у 2014 році нараховано 2990,24 гривні, після сплати податку у розмірі 15%, що складає 448,54 гривні на руки видано 2541,70 гривень, у відомостях виплати орендної штати за оренду підписувався відповідач по справі [PERSON], та отримував всі кошти особисто, про що у відомостях мається його підпис. Таким чином відповідач по справі отримав орендну плату за себе та зацікавлених по справі осіб у розмірі 33917,00 гривень. У 2015 році нараховано 2990,24 гривні, після сплати податку у розмірі 15%, що складає 448,54 гривні, до сплати 2541,70 гривень, вказана сума була перерахована переказом ЗД УДГТПЗ «Укрпошта», та надавалась для отримання особисто відповідачу та зацікавленим особам, однак відповідач та зацікавлені особи відмовились їх отримувати. По факту отримання коштів за договором оренди земельних ділянок відповідачем є [PERSON], який не передавав кошти своїм родичам, зацікавленим особам по справі, фермерське господарство "Клименко С.П." зверталось з заявою до Оріхівського відділення поліції, про те що він скоїв шахрайство. Було проведено перевірку, після чого провадження закрито та повідомлено, що вказані відносини є цивільно - правовими, та запропоновано звернутися до суду для вирішення даного питання. Також факт отримання орендної плати за договором оренди земельних ділянок з ФГ"Клименко С.П." підтверджується рішенням Оріхівського районною суду Запорізької області від 10.05.2016 року по справі про повернення позики по розписці по заяві [PERSON] до [PERSON], в якому вказано, що він особисто отримував від ФГ "Клименко С.П." орендну плату по договору оренди земельних ділянок відповідно до відомостей за 2014 рік. Прохають суд стягнути на користь ФГ « Клименко С.П.» з [PERSON] суму 39903,00 гривні незаконно отриманої орендної плати за договором оренди земельної ділянки від 07.12.2012 року та судовий збір. У судовому засіданні представник позивачів [PERSON] на задоволенні первісного позову наполягав, щодо зустрічного позову заперечував прохав суд відмовити в його задоволенні. Представник ФГ « Клименко С.П.» Гришанов М.І. на задоволенні зустрічного позову наполягав, щодо первісного позову заперечував , прохав суд відмовити у його задоволенні. Суд, заслухавши сторони по справі, вивчивши матеріали цивільної справи, оцінивши докази надані сторонами та заперечення проти них, вважає що первісний та зустрічний позови не підлягають задоволенню з наступних питань. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. У відповідності до вимог ст.22 Цивільного кодексу України, особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Відповідно до ст.1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правом фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування шкоди, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: 1)протиправної поведінки; 2)шкоди; 3)причинного зв'язку між протиправною поведінкою заподіювача та шкодою; 4)вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає. Згідно зі ст.22 Цивільного кодексу України збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки ); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Важливим елементом доказування наявності шкоди є встановлення причинного зв'язку між протиправною поведінкою заподіювача та шкодою потерпілої сторони. Слід довести, що протиправна дія чи бездіяльність заподіювача є причиною, а шкода, яка завдана особі, - наслідком такої протиправної поведінки. Відповідно до вимог ст.152 Земельного кодексу України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Судом встановлено, що підставі державних актів на право приватної власності на земельну ділянку: серії [NUMBER] від 13.11.2012р. ([PERSON]), серії [NUMBER] від 13.11.2012р. ([PERSON]), серії [NUMBER] від 13.11.2012р. ([PERSON]), серії [NUMBER] від 13.11.2012р. ([PERSON]), серії [NUMBER] від 13.11.2012р. ([PERSON]), їм на праві спільної часткової власності (по 1/5 частці кожному) належала земельна ділянка загальною площею 33,8000 га, цільового призначення «для ведення фермерського господарства», розташована на території Білогір'ївської сільської ради Оріхівського району Запорізької області, кадастровий номер [NUMBER]./а.с.12-29/. У грудні 2014-го року, на підставі договору про виділ у натурі часток від 29.09.2014 року, посвідченого приватним нотаріусом Оріхівського районного нотаріального округу Запорізької області Студенцовою О.О., зареєстрованого в реєстрі за №676, земельна ділянка кадастровий номер [NUMBER] була поділена між ними на 5-ть рівних часток з виділом в натурі (на місцевості) кожному із співвласників окремої земельної ділянки площею по 6,76 га, цільового призначення «для ведення фермерського господарства», з проведенням державної реєстрації права власності на земельні ділянки та присвоєнням індивідуальних кадастрових номерів: [PERSON], кадастровий номер [NUMBER], номер запису про право власності в ДРРП 8084739 від 16.12.2014р.; - [PERSON], кадастровий номер [NUMBER], номер запису про право власності в ДРРП 8060943 від 13.12.2014р.; [PERSON], кадастровий номер [NUMBER], номер запису про право власності в ДРРП 7900918 від 01.12.2014р.; - [PERSON], кадастровий номер [NUMBER], номер запису про право власності в ДРРП 7882706 від 01.12.2014р.; - [PERSON], кадастровий номер [NUMBER], номер запису про право власності в ДРРП 8290246 від 29.12.2014р./а.с.29-30/. У судовому засіданні представник позивачів [PERSON] пояснив, що з 2007-го року по 2015-й рік вищезазначеними земельними ділянками користувалося Фермерське господарство «Клименко С.П.» без визначених земельним законодавством правових підстав. Представник відповідача Гришанов М.І. суду пояснив, що Фермерське господарство "Клименко С.П." 7.12.2012 року уклало договір оренди земельних ділянок з позивачами. Вказаний договір не пройшов державної реєстрації з вини позивачів, які відмовились надати усі документи для проведення реєстрації , по ньому сплачувалась орендна плата, відповідні податки та збори, проводилась відповідна звітність перед державними органами./а.с.75-83/. Відповідно до акту приймання -передачі об'єкта оренди (земельної ділянки) - 07 грудня 2012 року земельна ділянка позивачів була передана ФГ «Клименко С.П.»/а.с.84/. Відповідно до ст. 18 Закону України «Про оренду землі» (в редакції, що була чинною станом на 07.12.2012 року) договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації. У судовому засіданні Гришанов М.І. надавав пояснення , що дійсно договір оренди від 07.12.2012 року не пройшов державної реєстрації з вини ФГ « Клименко С.П.» В позовних вимогах первісного позову питання щодо недійсності договору оренди землі від 7.12.2012 року не ставилося. Відповідно до ст..11 ЦПК України суд не має право виходити за межі позовних вимог і розглядає справи на підставі доказів сторін, які беруть участь у справі. Відшкодування збитків є однією із підстав цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил ст. 22 ЦК України, оскільки частиною 1 вказаної статті зазначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Таким чином, законодавством передбачено відшкодування особі майнової шкоди, зокрема збитків, за наявності порушення цивільного права особи та причинного зв'язку між порушенням права й збитками. При цьому розмір заподіяних збитків доводить позивач. Відповідно до п. 1 Порядку визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам (далі - Порядок), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 284 від 19 квітня 2013 року, збитки відшкодовуються власникам землі та землекористувачам. Неодержаний дохід - це дохід, який міг би одержати власник землі, землекористувач, у тому числі орендар, із земельної ділянки і який він не одержав внаслідок її вилучення (викупу) або тимчасового зайняття, обмеження прав, погіршення якості землі або приведення її у непридатність для використання за цільовим призначенням у результаті негативного впливу, спричиненого діяльністю підприємств, установ, організацій та громадян. Пунктом 2 цього Порядку передбачено, що розміри збитків визначаються комісіями, створеними Київською та Севастопольською міськими, районними державними адміністраціями, виконавчими комітетами міських (міст обласного значення) рад. Результати роботи комісій оформляються відповідними актами, що затверджуються органами, що створили ці комісії. Крім того, відповідно до ст.156 Земельного кодексу України власникам землі та землекористувачам відшкодовуються збитки, заподіяні внаслідок: а) вилучення (викупу) сільськогосподарських угідь, лісових земель та чагарників для потреб, не пов'язаних із сільськогосподарським і лісогосподарським виробництвом; б) тимчасового зайняття сільськогосподарських угідь, лісових земель та чагарників для інших видів використання; в) встановлення обмежень щодо використання земельних ділянок; г) погіршення якості ґрунтового покриву та інших корисних властивостей сільськогосподарських угідь, лісових земель та чагарників; ґ) приведення сільськогосподарських угідь, лісових земель та чагарників у непридатний для використання стан; д) неодержання доходів за час тимчасового невикористання земельної ділянки. Вказаний перелік підстав для відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам є вичерпним та розширеному тлумаченню не підлягає, в тому числі шляхом прийняття органами місцевого самоврядування рішень з цього приводу. Факт використання земельних ділянок позивачів не заперечувалось ФГ « Клименко С.П» у судовому засіданні, як пояснив представник ФГ « Клименко С.П.» був укладений договір оренди земельної ділянки з позивачами, хоча і не пройшов державної реєстрації та відповідно по ньому сплачувалась орендна плата, відповідні податки та збори, проводилась відповідна звітність перед державними органами, докази долучені до матеріалів справи. /а.с.147-149,168-169/. Як вбачається із наявних матеріалів справи, із пояснень представника [PERSON] фактичне використання відповідачем ФГ « Клименко С.П.» земельної ділянки без визначених земельним законодавством правих підстав( договір оренди) та наявність підстав для відшкодування спричиненої позивачу шкоди у розмірі 56 606,16 грн. підтверджено Актом №1 комісії з визначення розміру та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам від 21 червня 2016 року внаслідок самовільно зайняття земельної ділянкою іншою особою/а.с.41/. Цей акт не може бути визнаний допустимим доказом, так згідно із вимогами ст.188 Земельного кодексу України державний контроль за використанням та охороною земель здійснюється спеціально уповноваженим органом виконавчої влади з питань земельних ресурсів, а згідно зі ст.10 Закону України "Про державний контроль за використанням та охороною земель" складання актів перевірок дотримання вимог земельного законодавства відноситься до повноважень саме державних інспекторів у сфері державного контролю за використанням та охороною земель, а не до повноважень органу місцевого самоврядування. В судовому засіданні було встановлено, що акт №1 комісії з визначення розміру та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам від 21 червня 2016 року був складений внаслідок самовільно зайняття земельної ділянкою іншою особою, а не тимчасово зайняттям земельних ділянок/а.с.41/. Судом встановлено, що рішенням Оріхівського районного суду Запорізької області від 29 січня 2016 року за позовом [PERSON] до ФГ «Клименко С.П.», треті особи - [PERSON], [PERSON], [PERSON],[PERSON] про відшкодування збитків, заподіяних самовільним зайняттям земельної ділянки - відмовлено в задоволенні позову./а.с.112-114/. Відповідно до ст..61 ЦПК України обставини , встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили , не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа , щодо якої встановлені ці обставини. Згідно зі ст.157 Земельного кодексу України відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам здійснюють громадяни, які використовують земельні ділянки, а також громадяни, діяльність яких обмежує права власників і землекористувачів. Порядок визначення та відшкодування збитків власникам землі і землекористувачам встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п.3 Порядку визначення та відшкодування збитків власникам землі і землекористувачам, затвердженого постановою КМ України від 19 квітня 1993 року №284, відшкодуванню підлягають: вартість житлових будинків, виробничих та інших будівель і споруд, включаючи незавершене будівництво; вартість плодоягідних та інших багаторічних насаджень; вартість лісових і дерево-чагарникових насаджень; вартість водних джерел (колодязів, ставків, водоймищ, свердловин тощо), зрошувальних і осушувальних систем, протиерозійних і протиселевих споруд; понесені витрати на поліпшення якості земель за період використання земельних ділянок з урахуванням економічних показників, на незавершене сільськогосподарське виробництво (оранка, внесення добрив, посів, інші види робіт), на розвідувальні та проектні роботи; інші збитки власників землі і землекористувачів, у тому числі орендарів, включаючи і неодержані доходи, якщо вони обґрунтовані. Позивачами первісного позову не вказано в позовній заяві та не пояснено у судовому засіданні представником позивачів які саме збитки прохають стягнути з відповідача відповідно до ст..22 ЦК України, а саме реальні збитки чи упущена вигода. Позивачем не надано будь-яких об»єктивних доказів, що ним вживалися заходи щодо спонукання ФГ « Клименко С.П.» до укладення договору оренди. Статтею 156 Земельного кодексу України не передбачено такої підстави настанняцивільно-правової відповідальності у вигляді відшкодування збитків власникам землі і землекористувачам тимчасовим зайняттям земельних ділянок та обмеження прав. Право тимчасового користування земельними ділянками набувається за договором оренди землі. Докази в матеріалах справи відсутні, які можуть підтвердити сам факт тимчасового зайняття земельних ділянок, розмір зайнятої ділянки та період часу, протягом якого вона використовується без належних правових підстав, так як акт №1 , який наданий як доказ по справі стосується саме самовільного зайняття земельних ділянок, також в матеріалах справи надані докази отримання орендної плати за користування земельними ділянками відповідно до договору оренди землі, хоча договір не пройшов державної реєстрації. За змістом статті 60 ЦПК,статті 61 ЦПК докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, як в даній справі лише на показах позивача, щодо стягнення збитків, заподіяні власникам землі тимчасовим зайняття земельних ділянок та обмеження прав власників землі за 2012 по 2015 роки. Щодо зустрічного позову , в позовних вимогах ФГ « Клименко С.П.» прохало повернути незаконно отримані кошти від [PERSON] за договором оренди земельної ділянки у розмірі 39903.00 гривні на підставі ст..316 ЦК України. Ст.316 ЦК визначає лише поняття права власності, щодо повернення коштів обгрунтування в статті відсутнє. Зі змісту позовних вимог та із пояснень представника фермерського господарства, суд вбачає, що фактично позивач зустрічної позовної заяви прохає повернути безпідставно набуте майно за недійсним правочином відповідно до ст..1212 ЦК України. В позовній вимозі та в судовому засіданні було надано пояснення, що рішенням Оріхівського районного суду від 20.01.2016 року договір оренди від 07.12.2012 року визнано недійсним. При ознайомленні судом з Рішенням Оріхівського районного суду Запорізької області від 29 січня 2016 року за позовом [PERSON] до ФГ «Клименко С.П.», треті особи - [PERSON], [PERSON], [PERSON],[PERSON] ставилися позовні вимоги , щодо відшкодування збитків, заподіяних самовільним зайняттям земельної ділянки, щодо недійсності договору оренди позовні вимоги не заявлялись, лише в рішенні прописано що «….. чинність договору має оцінюватись за законом, що діяв на момент укладання.» У матеріалах справи відсутні докази визнання договору або його окремих частин недійсними у порядку, встановленому законом. Відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства, суд уповноважений розглядати цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч.1 ст.11 ЦПК України). За змістом позовних вимог, фактично позивач просить стягнути з відповідача кошти у сумі 39903,00 грн., які виплачені за оренду земельних ділянок, посилаючись, як на підставу позову. Відповідно до ст.1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовується незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовується також до вимог про: 1)повернення виконаного за недійсним правочином; 2)витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3)повернення виконаного однією із сторін у зобов'язанні; 4)відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. За змістом ст.ст.10,11,60,212 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (принцип змагальності цивільного судочинства). Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Чинним законодавством обов'язок доведення факту безпідставного отримання відповідачем 39903,00 грн. покладається на позивача. Однак, із ксерокопій відомостей про виплату коштів вбачається, що кошти ФГ «Клименко С.П.» виплачувалися за оренду земельних ділянок, яка є об'єктом оренди, дані докази були долучені фермерським господарством до матеріалів справи./а.с.65-73/. Представник ФГ «Клименко С.П.» пояснив у судовому засіданні , що [PERSON] не передавав кошти за оренду земельних ділянок [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Доказів не передачі [PERSON] коштів за оренду земельних ділянок [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] суду не надано, лише висновок судово- почеркознавчої експертизи від 25.09.2017 року про те що у відомостях про отримання орендної плати за землю за 2012-2014 роки підпис виконано [PERSON], а не [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], факту не отримання ними коштів як доказ суду не надано. Не надано суду доказів того, що [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] зверталися до суду про стягнення з [PERSON] коштів за оренду земельних ділянок. За змістом ст.ст.10,11,60,212 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (принцип змагальності цивільного судочинства). Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, сторони як первісного позову так і зустрічного позову не надали належних та допустимих доказів на підтвердження позовних вимог, а тому в задоволенні позовів необхідно відмовити за безпідставністю. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed