Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-14 00:00:00

Позивачка звернулися з позовною заявою до [PERSON], треті особи: [PERSON], Біляївська сільська рада Нововоронцовського району Херсонської області, про визнання права власності на житловий будинок. Обґрунтовує позов тим, що їй з чоловіком була передана частина будинку (67/100) за адресою: [ADDRESS]. Згідно погосподарських книг Біляївської сільської ради [PERSON] записаний головою домогосподарства за вказаною адресою. Разом проживають неповнолітні діти [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Сімейні відносини не склалися і [PERSON] з 2008 року не проживає у будинку. Згідно технічного паспорту будинок за адресою: [ADDRESS] складається з загальної площі 96,9 кв.м., у тому числі житлової 55,7 кв.м. У зв'язку з викладеним позивачка просить визнати за нею право власності на будинок. В судове засідання позивачка і її представник не з'явилися. Представник позивачки подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач повторно в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся у встановленому ч.5 ст.74 ЦПК України порядку за адресою реєстрації та проходження військової служби. Суд визнав за можливе розглянути справу без участі відповідача, в порядку заочного розгляду, відповідно до ст.ст. 224-225 ЦПК України. Представник третьої особи - Біляївської сільської ради Нововоронцовського району Херсонської області в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність. Третя особа - [PERSON] в судове засідання не з'явилася, направила до суду письмову заяву, в якій зазначила, що згідно запису погосподарської книги їй належить частина будинку за адресою: [ADDRESS], в іншій частині проживає [PERSON] разом з двома синами. Не заперечує щодо визнання права власності за позивачкою на ту частину будинку, в якій вона проживає. Повно і всебічно з'ясувавши обставини, на які позивач посилається, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, суд прийшов до висновку, що заявлені вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно довідки Біляївської сільської ради Нововоронцовського району Херсонської області від 31 грудня 2015 року № 339 будинок за адресою: [ADDRESS] на балансі сільської ради не перебуває. Даних про перебування даного житлового будинку на балансі СПП «Степове» в сільській раді не має. Вказаний будинок не передавався у порядку розпаювання членам колишнього КСП «Степове». Відповідно до рішення восьмої сесії сільської ради двадцять четвертого скликання № 65 від 15.05.2003 року право на приватизацію даного житлового будинку має [PERSON], який цим правом не скористався. В будинку з 1996 року по 2000 роки згідно записам по господарських книг № 2 особовий рахунок [NUMBER] зареєстровані [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] Відповідно довідки Біляївської сільської ради Нововоронцовського району Херсонської області від 08 жовтня 2015 року № 484 будинок, який розташований за адресою: [ADDRESS] згідно запису погосподарської книги № 4 за 2001-2005 роки особовий рахунок [NUMBER], погосподарської книги № 3 за 2006-2010 роки особовий рахунок [NUMBER], погосподарської книги № 2 за 2011-2015 роки особовий рахунок [NUMBER] головою домогосподарства значить [PERSON] А згідно довідки Біляївської сільської ради Нововоронцовського району Херсонської області від 08 жовтня 2015 року № 485 у вказаному будинку зареєстровані [PERSON], [PERSON], [PERSON] У відповіді на запит суду Нововоронцовською районною державною адміністрацією Херсонської області у листі від 23.02.2016 року № 01-14/05 повідомлено, що інформація щодо будинку за адресою: [ADDRESS] в архівному секторі Нововоронцовської районної державної адміністрації - відсутня. Згідно технічного паспорту на квартирний житловий будинок 67/100 за адресою: [ADDRESS], будинок має загальну площу 96,9 кв.м., у тому числі житлову 55,7 кв.м. Будинок 1970 року побудови. Відповідно копії свідоцтва про укладення шлюбу від 17 липня 2000 року серії [NUMBER] [PERSON] і [PERSON] уклали шлюб 17.07.2000р. Після укладення шлюбу [PERSON] присвоєно прізвище «[PERSON]». У 2011 році шлюб розірвано (свідоцтво про розірвання шлюбу серії [NUMBER]). Від шлюбу подружжя мають двох дітей [PERSON], 2000 року народження (свідоцтво про народження серії [NUMBER]) та [PERSON], 2002 року народження (свідоцтво про народження серії [NUMBER]). Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 60 СК України, майно набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ст. 70 СК України, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При цьому право на спільне майно, яке виникає у подружжя в період шлюбу, не припиняє своє існування після його розірвання або фактичного припинення шлюбу. Розпорядження, користування та володіння об'єктами права спільної сумісної власності здійснюється подружжям з рівними правами та обов'язками, якщо інше не встановлено домовленості між ними. У ч.3 ст. 70 СК України зазначено, що за рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п.п. 23,24 Постанови № 11 від 21 грудня 2007р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вирішуючи спори між подружжям про майно, судам необхідно встановлювати обсяг спільного нажитого майна, наявного на час припинення ведення господарства, з'ясувати джерело і час його придбання, а також його вартість. Листом ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.03.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» встановлюється, що при вирішенні спорів про визнання права власності на спадкове майно судам слід керуватися законодавством, яке регулювало виникнення права власності у самих спадкодавців на момент закінчення будівництва будинків, зокрема положеннями ЦК УРСР 1963 року, Законом України "Про власність", Законом України від 7 грудня 1990 року № 533-XII "Про місцеві Ради народних депутатів та місцеве і регіональне самоврядування", Законом України від 25 грудня 1974 року "Про державний нотаріат", постановою Ради Міністрів Української РСР від 11 березня 1985 року № 105 "Про порядок обліку житлового фонду в Українській РСР", Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 13 квітня 1979 року за № 112/5, Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 12 травня 1985 року № 5-24-26, Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР від 31 січня 1966 року, Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженою наказом Міністра юстиції Української РСР від 31 жовтня 1975 року № 45/5, Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих, затвердженою наказом Міністра юстиції УРСР від 19 січня 1976 року № 1/5, та іншими нормативними актами. За змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах. Таким чином, позивачка має рівні права по 1/2 із відповідачем на 67/100 будинку за адресою: [ADDRESS]. У зв'язку з чим суд визначає частку позивачки з урахуванням положень ч. 3 ст. 70 СК України у розмірі 34/100 будинку за адресою: [ADDRESS].

Outcome: partial