Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-20 00:00:00

У лютому 2018 року [PERSON] звернувся до суду із вищезазначеною позовною заявою, де зазначив, що в 2001 році він -[PERSON], отримав від закритого акціонерного товариства "Вірнопілля", в якості частки майнового паю причіп марки ГКБ 8527 1986 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], яким користується до теперішнього часу. Відповідно до довідки Вірнопільської сільської ради Ізюмського району Харківської області № 02-20/26 від 29 січня 2018 року [PERSON] користується вищезазначеним причепом починаючи з 2003 року та по теперішній час. В той же час закрите акціонерне товариство "Вірнопілля" якому належав причеп було ліквідовано в грудні 2003 року. Належність спірних автомобілів саме ЗАТ "Вірнопілля" підтверджується наявним свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серія [NUMBER] від 12 липня 2001 року . Просив суд визнати за [PERSON] ([ADDRESS] ІПН [NUMBER]) право власності на причіп марки ГКБ 8527, 1986 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], шасі (рама) № [NUMBER]. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з'явився, але на адресу суду надав заяву в якій просив суд розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просить їх задовольнити. Представник відповідача сільський голова [PERSON], в судове засідання не з'явилася, але на адресу суду надала заяву в якій просив суд розглянути справу безїї участі, проти задоволення позовних вимог не заперечувала. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом (ст.328 ЦК України). Стаття 41 Конституції Українинадає кожному право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю, придбаною в законному порядку. В судовому засіданні встановлено, що в 2001 році [PERSON], отримав від закритого акціонерного товариства "Вірнопілля", в якості частки майнового паю причіп марки ГКБ 8527 1986 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], яким користується до теперішнього часу. Відповідно до довідки Вірнопільської сільської ради Ізюмського району Харківської області № 02-20/26 від 29 січня 2018 року [PERSON] користується вищезазначеним причепом починаючи з 2003 року та по теперішній час.(а.с.6) В той же час закрите акціонерне товариство "Вірнопілля" якому належав причеп було ліквідовано в грудні 2003 року.(а.с.6) Відповідно до ч. 1 ст. 344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Відповідно до 4 ст. 344 ЦК України передбачено, що право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Згідно роз'яснень, що містяться у Постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», при вирішенні спорів, пов'язаних з набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, що володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховання цього майна. Судам роз'яснено, що однією з обставин, що має юридичне значення і підлягає доведенню під час вирішення спору щодо визнання права власності за набувальною давністю є встановлення власника майна або безхазяйності речі. Особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності. Відповідачем у такому спорі є попередній власник майна або його правонаступник. Суд оцінивши наявні у справі докази на підставі свого внутрішнього переконання та за критеріями їх належності, допустимості і достовірності, давши належну оцінку поясненням сторін в їх письмових заявах, приходить до висновку що позов підлягає до задоволення в повному обсязі, оскільки позивач [PERSON] більш ніж 17 років добросовісно володіє та відкрито користується даним причепом. Тому має право на це майно за набувальною давністю.

Outcome: approved