Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить виселити наймачів та заборонити відповідачу здавати в оренду, передавати в користування третім особам свою частку в спільній частковій власності без його згоди. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що є власником Ѕ частини квартири за адресою: [ADDRESS], власницею іншої частки є відповідач. Порядок користування квартирою визначено на підставі рішення суду. Зазначає про те, що відповідач здала належну їй частину квартири в оренду. Заперечення щодо цього відповідач не взяла до уваги. Так, до цього часу свою частку квартири відповідач продовжує здавати в оренду. Поживання сторонніх осіб в кімнаті, яка відведена для користування відповідача, доставляє йому багато незручностей, унеможливлює проживання в квартирі. Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 05.02.2018 року позовну заяву залишено без руху. Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 19.02.2018 року відкрито загальне позовне провадження по справі. Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 19.06.2018 року справу призначено до судового розгляду. Позивач у вступному слові позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача у вступному слові позовні вимоги не визнав, в їх задоволенні просив відмовити, надавши відзив. Посилався на те, що спірна квартира належить сторонам на праві спільної часткової власності. Порядок користування квартирою визначено на підставі рішення суду. Співвласник має право самостійно розпоряджатися своєю часткою у праві спільної часткової власності. Суд, вислухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши матеріали справи, докази надані сторонами в обґрунтування вимог та заперечень, дійшов висновку про відмову в задоволенні позову, виходячи з наступного. В ході судового розгляду встановлені наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 23.11.2012 року, справа № 2018/2-2897/11, зміненого рішенням Апеляційного суду Харківської області від 06.02.2013 року, визнано за [PERSON] право власності на Ѕ частину квартири [ADDRESS]. Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 26.11.2014 року, справа № 640/3226/14-ц, яке залишено без змін ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 18.03.2015 року, вселено [PERSON] у квартиру [ADDRESS]. Виділено [PERSON] у користування житлову кімнату "6" площею 15,4 кв.м., вбудовану шафу "2" площею 1,0 кв.м. Виділено в користування [PERSON] житлову кімнату "7" площею 16,3 кв.м. У спільному користуванні залишено коридор "1" площею 11,6 кв.м., житлову кімнату "3" площею 9,3 кв.м., кухню "4" площею 9,0 кв.м., вбиральню сполучену "5" площею 6,2 кв.м., балкон з приміщення "3" площею 1,8 кв.м., балкон з приміщення "6" та "7" площею 3,2 кв.м. Зобов'язано [PERSON] не чинити перешкоди у користуванні квартирою. Відповідно до приписів ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до копії свідоцтва про шлюб від 14.02.2018 року відповідач [PERSON] змінила прізвище з "[PERSON]" на "[PERSON]". Позивачем в обґрунтування позовних вимог надано до суду копію договору найму житлового приміщення від 18.09.2015 р., відповідно до якого [PERSON] здала в найм Ѕ частини квартири [ADDRESS]. З копії технічного паспорту на квартиру [ADDRESS], вбачається, що квартира складається з 3 кімнат житловою площею 41,0 кв.м., у тому числі 1-а їдальня 9,3 кв.м., 2-а кімната 15,4 кв.м., 3-а кімната 16,3 кв.м., кухні площею 9,3 кв.м., вбиральні сполученої площею 6,2 кв.м., коридору площею 11,3 кв.м., комори площею 0,9 кв.м., балкону 6,2+10,6 кв.м. Приписами ч. 1 ст. 356 ЦК України встановлено, що власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Частинами 1-3 ст. 358 ЦК України встановлено, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Порядок користування квартирою [ADDRESS], визначено на підставі рішенням Київського районного суду м. Харкова від 26.11.2014 року, справа № 640/3226/14-ц. Частиною 1 ст. 361 ЦК України визначено, що співвласник має право самостійно розпорядитися своєю часткою у праві спільної часткової власності. Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна за № 147101600 від 27.11.2018 року право власності на квартиру [ADDRESS], реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна №814596863101, на праві спільної часткової власності по Ѕ частки за кожним зареєстровано за [PERSON] та [PERSON] Частиною 1 ст. 383 ЦК України встановлено, що власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Приписами ч. 1 ст. 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи встановлені в ході судового розгляду обставини, правовідносини, які виникли між сторонами, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову, з огляду на те, що розпорядження часткою квартири, яка належить відповідачу є правом останньої, підстав для задоволення позовних вимог відповідача в частині виселення наймачів судом не встановлено, вказані особи до участі в розгляді справи позивачем не залучались. Порядок користування квартирою між співвласниками визначено на підставі рішення суду. Право вільно розпоряджатись своєю часткою в праві спільної часткової власності на квартиру належить виключно власнику відповідної частки. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.

Outcome: dismissed