Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-29 00:00:00

ПАТ "КБ "Надра" в особі відділення ПАТ КБ "Надра" Луцького РУ звернувся в суд з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позов обгрунтовано тим, що між відповідачем [PERSON] та ВАТ КБ „Надра" (правонаступником якого є ПАТ "КБ "Надра") 26.07.2006 року був укладений кредитний договір №3/7-В/3 про надання [PERSON] кредиту в сумі 35000 доларів США під 10,00% річних з кінцевим терміном повернення 26.07.2026 року, при цьому, позичальник [PERSON] брав на себе зобов'язання відповідно до умов договору сплачувати необхідні платежі у розмірі та порядку, визначеному умовами Кредитного договору, а у випадку порушення виконання кредитного договору, сплатити позичальнику штрафні санкції, визначені кредитним договором. У порядку забезпечення виконання зобов'язань за вищевказаним кредитним договором між ПАТ "КБ "Надра" та [PERSON], [PERSON] 26.07.06 року було укладено договори поруки, відповідно до умов яких кожен із поручителів та позичальник відповідають перед банком як солідарні боржники. Позивач ПАТ "КБ "Надра" вказує, що з часу отримання кредитних коштів позичальником систематично порушувались умови кредитного договору (п.3.3 договору), відповідно до якого він зобов'язувався здійснювати щомісячно належні погашення кредиту та процентів, у розмірах визначених кредитним договором - графіком, що є невід'ємною частиною цього договору. Позивач ПАТ "КБ "Надра" вказує, що станом на 01.09.2014 року заборгованість позичальника [PERSON] за кредитним договором №3/7-В/3 від 26.07.2006 року становить 114740,84 доларів США, що в еквіваленті по курсу Нацбанку України становить 1561140,92 гривень, з яких заборгованість по тілу кредиту - 31831,52 доларів США (433093,30 гривень), заборгованість по відсотках - 9712,38 доларів США (132152,87 гривень), заборгованість по комісії - 7237,85 доларів США (98476,74 гривень), пеня за прострочення сплати кредиту - 65959,09 доларів США (897426,19 гривень). Зважаючи на вищевикладені обставини позивач направив відповідачам, як позичальнику [PERSON] так і поручителям [PERSON], [PERSON], письмову вимогу (претензію) про виконання грошових зобов'язань за кредитним договором, однак такі вимоги останніми залишені без реагування і заборгованість на даний час не погашена. Із урахуванням наведених у позовній заяві обставин позивач звернувся до суду з даним позовом та просить стягнути з відповідачів в солідарному порядку заборгованість за кредитним договором в сумі 114740,84 доларів США та судовий збір в сумі 3654 гривень. Відповідачка [PERSON], у свою чергу, звернулась до суду із зустрічним позовом до ПАТ "КБ "Надра", [PERSON], [PERSON] про визнання договору поруки, укладеного між ВАТ "КБ "Надра" та нею 26.07.2006 року в м. Любомль недійсним. Заявлені вимоги обгрунтовує тим, що оспорюваний вона не підписувала та про його існування не знала взагалі. Вказує про те, що кредитний договір укладався між ПАТ КБ "Надра" та [PERSON] 26.07.2006 року у м. Луцьку, а договір поруки, який є невід'ємною частиною до кредитного договору, в той самий день чомусь укладався у м. Любомль. Вважає, що цей договір поруки від 26.07.2006 року є підробленим і підписаний іншою особою, а тому за вказаних обставин, просить заявлений не зустрічний позов задовольнити. Представник позивача ПАТ "КБ "Надра" (відповідача за зустрічним позовом) у судове засідання не з'явився, хоча належним чином судом був повідомлений про час та місце розгляду справи, про що свідчить рекомендоване повідомлення Укрпошти про вручення поштового відправлення - судової повістки. Про причини неявки суду не повідомив. Відповідачка [PERSON], вона ж позивач за зустрічним позовом, у судове засідання не з'явилась, подала до суду письмову заяву, в якій просить проводити судовий розгляд справи у її відсутності за участю її представника, заявлені вимоги по зустрічному позову підтримала повністю, прохає його задовольнити, первісний позов в частині заявлених до неї вимог не визнала та просить відмовити у їх задоволенні. Представник відповідача [PERSON] за первісним позовом та позивачки за зустрічним позовом, [PERSON] не визнав заявлених до [PERSON] ВАТ "КБ "Надра" вимог, одночасно підтримав вимоги, заявлені [PERSON] з підстав, наведених останньою у зустрічному позові та пояснив, що твердження позивача за зустрічним позовом про недійсність оспорюваного нею правочину вважає доведеними і висновком почеркознавчої експертизи №4256 Львівського науково-дослідного інституту, призначеної та проведеної на підставі ухвали суду за клопотанням сторони позивача за зустрічним позовом, у якому, зокрема, підтверджено той факт, що підпис в графі "Поручитель" на 1-й та 2-й сторінках договору поруки від 26.07.2006 року укладеного між ВАТ "КБ "Надра" та [PERSON] виконано не [PERSON] Вважає, що даним доказом підтверджено той факт, що [PERSON] не підписувала такий договір поруки, і з урахуванням вказаних обставин прохає задовольнити зустрічний позов та відмовити у задоволенні первісного позову в частині вимог, заявлених до [PERSON] Крім цього, просить стягнути з відповідача за зустрічним позовом - ВАТ "КБ "Надра" - судові витрати в справі в розмірі 2703,60 гривень, з яких судовий збір становить 243,60 гривень та витрати за проведення почеркознавчої експертизи становлять 2460 гривень. Відповідачі [PERSON]та [PERSON], які є одночасно відповідачами, як за первісним, так і за зустрічним позовами, у судове засідання не з'явились, хоча, відповідно до ч.5 ст.74 ЦПК України, кожен із них вважається таким, що був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. Про причини неявки суду не повідомили. Суд, заслухавши пояснення представника відповідача (позивача за зустрічним поовом), дослідивши письмові докази у справі, приходить до висновку, що первісний та зустрічний позови підлягають до часткового задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов"язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Згідно ст.ст.58,59 ЦПК України, докази повинні бути належними та допустимими. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Статтею 527 ЦК України передбачено, що боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Стаття 1054 ЦК України передбачає, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до п.12 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ №5 від 30.03.2012 року "Про практику застосування законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" "у разі якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам ч.3 ст.533 ЦК України. Разом із тим як за пред'явлення позову, так і при його вирішенні судом, ціна якого визначається в іноземній валюті, судовий збір сплачується позивачем або стягується судом у гривнях". Згідно кредитного договору №3/7-В/3, який було укладено 26.07.2006 року між ВАТ КБ „Надра" та [PERSON], ВАТ КБ „Надра" зобов'язувався видати відповідачу (позичальнику) кредит в сумі 35000 доларів США під 10,00% річних з кінцевим терміном повернення 26.02.2026 року (а.с.4-5). Факт отримання готівки [PERSON] стверджується заявою на видачу готівки №1 від 28.07.2006 року (а.с.8). Як убачається із наданих суду договорів поруки, в порядку забезпечення виконання зобов'язань за вищевказаним кредитним договором між ПАТ "КБ "Надра" та [PERSON] та [PERSON] 26.07.2006 року в м. Любомль Волинської області було укладено договори поруки, з яких убачається, що кожен із вище згаданих поручителів відповідає перед кредитором у повному обсязі, позичальник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники(а.с.6,7). Разом з тим, відповідачем [PERSON] було оспорено вище згаданий договір поруки шляхом подачі до суду зустрічного позову про визнання такого правочину не дійсним з тих підстав, що остання не підписувала згаданий договір та не знала про його існування. Згідно висновку почеркознавчої експертизи №4256 від 16.12.2014 року, підписи від імені [PERSON], які містяться у графі "поручитель", що в нижньому правому куті першого і другого боків договору поруки від 26.07.2006 року укладеного між ВАТ "КБ "Надра" в особі начальника відділення №7 філії ВАТ "КБ "Надра" Луцького РУ та [PERSON] виконані однією особою, але не [PERSON], а іншою особою (а.с.96-101), - що підтверджує викладені відповідачем [PERSON] у зустрічному позові та в запереченнях до первісного позову обставини. Згідно ст.553 ЦК України, поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Відповідно до ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову відповідальність поручителя. Частина 1 ст.543 ЦК України передбачає, що у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором №3/7-В/3 від 26.07.2006 року, наданого КБ „Надра", загальна заборгованість по кредитному договору станом на 01.09.2014 року становить 114740,84 доларів США, що в еквіваленті по курсу Нацбанку України становить 1561140,92 гривень, з яких заборгованість по тілу кредиту - 31831,52 доларів США (433093,30 гривень), заборгованість по відсотках - 9712,38 доларів США (132152,87 гривень), заборгованість по комісії - 7237,85 доларів США (98476,74 гривень), пеня за прострочення сплати кредиту - 65959,09 доларів США (897426,19 гривень), (а.с.17-21). На адресу позичальника [PERSON] та поручителів [PERSON], [PERSON] позивачем були направлені претензії №02-01/1365, №02-01/1366 та №02-01/1367 від 03.09.2014 року про виконання грошових зобов'язань за кредитним договором №3/7-В/3 від 26.07.2006 року, однак дані вимоги відповідачами залишені без виконання (а.с.14-16). Доказів, які б спростовували наведені вище письмові докази у справі, у тому числі, і щодо розміру заборгованості за кредитним договором, суду не надано. Таким чином, у судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] не виконує належним чином взяті на себе зобов'язання згідно договору та не сплачує кредит та відсотки по кредиту, внаслідок чого виникла заборгованість у розмірі 114740,84 доларів США , а тому є всі підстави для стягнення на користь позивача за первісним позовом в солідарному порядку із позичальника [PERSON] та поручителя [PERSON] суми заборгованості по кредитному договору. Вимога ПАТ "КБ "Надра" до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором до задоволення не підлягає з наступних підстав. За клопотанням [PERSON], - позивача за зустрічним позовом, - ухвалою суду від 28.10.2014 року було призначено почеркознавчу експертизу з метою встановлення дійсності підпису [PERSON] у договорі поруки, оскільки остання заперечувала ту обставину, що вона підписувала згаданий договір і проведення такої експертизи було доручено Львівському науково-дослідному інституту судових експертиз (а.с.65-66,72-73). Як зазначалось судом вище, згідно такого висновку почеркознавчої експертизи №4256 від 16.12.2014 року, підписи від імені [PERSON], які містяться у графі "поручитель", що в нижньому правому куті першого і другого боків договору поруки від 26.07.2006 року укладеного між ВАТ "КБ "Надра" в особі начальника відділення №7 філії ВАТ "КБ "Надра" Луцького РУ та [PERSON] виконані однією особою, але не [PERSON], а іншою особою, - що виключає відповідальність [PERSON] за вказаним договором поруки. Відтак, вимоги позивач про стягнення заборгованості за кредитним договором в солідарному порядку з [PERSON] до задоволення не підлягають. Одночасно, заявлений [PERSON] зустрічний позов про визнання недійсним згаданого договору поруки, обґрунтований наведеними вище обставинами і той факт, що позивач за зустрічним позовом не підписувала оспорюваний договір, а, відтак, не є стороною такого правочину, підтверджено наведеним вище письмовим доказом - висновку почеркознавчої експертизи №4256 від 16.12.2014 року (а.с.96-101), який є належним та допустимим доказом у справі та не спростований іншою стороною в справі. Відповідно до п.8 Постанови ПВС України №9 від 06.11.2009 року "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" та ч.1,3 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання стороною (сторонами) вимог, які встановлені встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статтею 203 ЦК, саме на момент вчинення правочину. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Згідно ч.1 ст.236 ЦК України нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення. Таким чином, зважаючи на викладене, з урахуванням системного аналізу наведених законодавчих приписів, а також доказів по справі суд дійшов висновку, що заявлені [PERSON] позовні вимоги про визнання договору поруки недійсним законні, обґрунтовані тому підлягають задоволенню шляхом визнання недійсним договору поруки від 26.07.2006 року, укладеного між ВАТ "КБ "Надра" та [PERSON], за умовами якого остання є поручителем [PERSON] перед банком. Разом з тим, вимоги [PERSON] до [PERSON] та [PERSON] про визнання недійсним оспорюваного правочину не підлягають до задоволення, оскільки останні не були сторонами такого договору, відтак, не можуть відповідати за вимогами про визнання його недійсним, і у задоволенні вимог позивача за зустрічним позовом в частині вимог до [PERSON] та [PERSON] слід відмовити. Крім того, згідно ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Частиною 3 ст.509 ЦК України встановлено, що зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Із урахуванням того, що сума заборгованості відповідача [PERSON] по тілу кредиту становить 31831,52 гривень, то вимога позивача про стягнення з відповідачів по первісному позову нарахованої пені в розмірі - 65959,09 гривень підлягає до часткового задоволення, оскільки розмір нарахованої до стягнення пені більш як вдвічі перевищує розмір основного боргу(тіла кредиту). Відтак, справедливим та розумним, таким, що не суперечить вимогам закону, суд вважає доцільним визначити розмір пені за вище згаданим кредитним договором в розмірі тіла кредиту - 31831,52 гривень і саме такий розмір пені підлягає до стягнення з відповідачів [PERSON] та [PERSON] на користь позивача. Крім цього, згідно платіжного доручення №165790732 від 09.09.2014 року позивачем за первісним позовом було сплачено при подачі позовної заяви до суду судовий збір в розмірі 3654 гривень (а.с.1). Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідачів за первісним та зустрічним позовами [PERSON] та [PERSON] в рівних частках на користь ПАТ "КБ "Надра". Згідно ст.88 ЦПК України судові витрати, понесені позивачем за зустрічним позовом на загальну суму 2703,60 грн. ( з яких судовий збір становить 243,60 гривень, витрати за проведення почеркознавчої експертизи становлять 2460 гривень), - підлягають стягненню з відповідача за зустрічним позовом -ПАТ "КБ "Надра". На підставі викладеного та

Outcome: partial