Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-01 00:00:00

ПАТ КБ "Приватбанк" звернулося до суду із позовом, у якому просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором в сумі 28904,52 грн та судовий збір в сумі 1378 грн. Позовні вимоги мотивовано тим, що 07.10.2008 року [PERSON] отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку 7000,00 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Банк свої зобовязання перед відповідачем виконав в повному обсязі, проте відповідач [PERSON] взяті на себе зобов`язання за кредитним договором порушив, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка станом на 31.10.2016 року становить 28904,52 грн. і складається з наступного: 6034,20 грн.-заборгованість за кредитом, 16069,70 грн.-заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 5186.12 грн. заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до умов кредитного договору: 250.00 грн.. штраф(фіксована частина), 1364.40 грн.-штраф (процентна складова). Тому, приймаючи до уваги невиконання відповідачем взятих на себе за кредитним договором зобов`язань, зазначену суму заборгованості, а також те, що на даний час відповідач продовжує ухилятися від виконання зобов`язань за договором і заборгованість не погашає, що є порушенням законних прав АТ КБ «ПриватБанк», позивач змушений звернутися до суду. Представник позивача Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» в судове засідання не з`явився, про дату розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа. Відповідач [PERSON] в судове зазсідання не з`явився, проте представник відповідача адвокат Близнюк В.В. надав суду заяву про розгляд справи у його та відповідача відсутності, просив відмовити в позові, а також стягнути з позивача судові витрати . Дослідивши матеріали справи, вирішуючи спір в межах позовних вимог, суд знаходить за необхідне в задоволенні позовних вимог відмовити з наступних підстав. На підтвердження факту укладення між сторонами кредитного договору позивачем було додано до позовної заяви копію договору № б/н від 07.10.2008 року, який складається з заяви позичальника, «Умов та правил надання банківських послуг», тарифів банку, між ПАТ КБ «Приватбанк» (змінило найменування на АТ КБ «Приватбанк») та [PERSON] , з яких вбачається, що останній отримав кредит у розмірі 7000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою Позичальника щодо прийняття будь-якого розміру Кредитного ліміту, встановленого Банком, відповідно до Умов та Правил надання банківських послуг, однак відповідач [PERSON] стверджує, що не підписував договору і кредиту в банку не отримував. За клопотанням відповідача ухвалою суду від 05.08.2019 року було призначено у справі судову почеркознавчу експертизу. Згідно висновку судових експертів за результатами проведення судово-почеркознавчої експертизи від 29.11.2019 року № 5935/5936/19-21, підписи на зворотній стороні заяви від 07.10.2008 р. в розділі "Виявляю бажання оформити на своє імя кредитну картку" у графі "Підпис" праворуч від графи "Клієнт дата" та у графі "підпис" праворуч від графи "Кредитну карту та ПІН отримав дата",- виконані рукописним способом без попередньої технічної підготовки і технічних засобів. Підписи на зворотній стороні заяви від 07.10.2008 р. в розділі "Виявляю бажання оформити на своє імя кредитну картку" у графі "Підпис" праворуч від графи "Клієнт дата" та у графі "підпис" праворуч від графи "Кредитну карту та ПІН отримав дата",- виконані не [PERSON] , а іншою особою. Суд приймає в якості належного та допустимого доказу висновок експертів № 5935/5936/19-21 від 29.11.2019 року за результатами проведення судової почеркознавчої експертизи, який, в свою чергу, підтверджує доводи відповідача щодо підписання кредитного договору не ним, а іншою особою, що узгоджується з іншими наявними у справі доказами. За нормою частини 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 3 ст. 12 ЦПК України). Згідно з положеннями ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Суд, здійснюючи правосуддя, захищає порушені права цих осіб у спосіб, визначений законами України. За нормою ч. ч. 3, 4 ст. 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами) (ч. 2 ст. 207 ЦК України). Відповідно ч. 1 ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. За змістом ч.1 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1- 3, 5 та 6 статті 203 Цього Кодексу. Відповідно до ст.207 ч.2 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Жодних доказів на спростування доводів відповідача позивачем суду не надано. Таким чином суд приходить до висновку, що відповідач [PERSON] не отримував кредит в ПАТ КБ «Приватбанк», підпис на кредитному договорі відповідачу не належить, а тому жодних кредитних правовідносин, як і зобов`язань між сторонами не виникало. Отже, у даному випадку позивачем не доведено факту укладення з відповідачем кредитного договору та вбачаються порушення зокрема вимог ст. ст. 203, 207, 208, 638 ЦК України, що в сукупності свідчить про відсутність підстав для задоволення позову. Відповідно до ст. ст. 133, 139, 141 ч. 2 ЦПК України з позивача на користь відповідача підлягають стягненню понесені судові витрати пов`язані із проведенням по справі судової почеркознавчої експертизи у розмірі 4710.00 грн., що підтверджується актом №5935/5936/19-21 здачі-приймання висновку експерта, спеціаліста(а.с.235).

Outcome: approved