Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-04 00:00:00

Позивач за первісним позовом, уточнивши свої позовні вимоги, звернувся до суду з позовом, в якому просить звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме на квартиру [ADDRESS] , в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №800003788 від 08 травня 2008 року, яка станом на 04 червня 2020 року становить 624,66 дол. США, що еквівалентно 16712,47 грн. та встановити подальші нарахування відповідно до умов кредитного договору до моменту виконання рішення, відповідно до п. 10 ст. 265 ЦПК України, на їх користь, шляхом проведення прилюдних торгів, згідно ЗУ «Про виконавче провадження» за початковою ціною встановленою на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, визначеною на підставі оцінки проведеної суб`єктом оціночної діяльності незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій та стягнути судові витрати у розмірі 5898,26 грн. В обґрунтування своїх вимог АТ "Альфа-Банк" зазначив, що 08 травня 2008 року з відповідачем уклали кредитний договір №800003788, відповідно до якого відповідач отримав 31455 дол. США у строк з 08 травня 2008 року до 08 травня 2023 року. З метою забезпечення належного виконання зобов`язання за кредитним договором, був укладений іпотечний договір № 800003788-И, відповідно до якого відповідач передав у іпотеку квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS] . Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А. було вчинено виконавчий напис від 08 листопада 2015 року за №15332 про стягнення на користь АТ «Альфа-Банк» заборгованості по кредитному договору за період з 08 червня 2015 року по 02 вересня 2015 року. Сума заборгованості за виконавчим написом складається: за кредитом - 12615,44 дол. США, що по курсу НБУ станом на 02 вересня 2015 року становить 274997,90 грн.; по відсотках - 721,36 дол. США, що по курсу НБУ станом на 02 вересня 2015 року становить 15724,58 грн. та суми плати, що здійснена стягувачем за вчинення виконавчого напису - 3000 грн. Але оскільки заборгованість була стягнута виконавчим написом нотаріуса, вважає, що за період прострочення виконання виконавчого напису, має право, на підставі ст. 625 ЦК України, на стягнення 3% за період з 03 вересня 2015 року по 04 червня 2020 року, у розмірі 624,66 дол. США, що є еквівалентно 16712,47 грн. тому просять звернути стягнення на предмет іпотеки. 18 травня 2020 року представник відповідача надав суду відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. На обґрунтування відзиву, зазначено, що з метою забезпечення виконання за кредитним договором, 08 травня 2008 року було укладено договір іпотеки № 800003788-И, відповідно до якого предметом іпотеки є квартира, що розташована за адресою: [ADDRESS] . Рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська по справі № 209/450/17 від 25 квітня 2018 року кредитний договір був визнаний припиненим у зв`язку з виконанням належним чином. Посилаючись на постанову Верховного Суду від 27 березня 2019 року у справі № 711/4556/16-ц, зазначають, що іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку іпотечного договору. [PERSON] 19 травня 2020 року звернувся до суду з зустрічним позовом, в якому просив суд визнати іпотечний договір № 800003788-И від 08 травня 2008 року припиненим у зв`язку із припиненням основного зобов`язання; зобов`язати АТ «Альфа-Банк» звернутися до суб`єкту державної реєстрації прав із заявою про державну реєстрацію припинення обтяження квартири [ADDRESS] , яка є предметом за договором іпотеки № 800003788-И від 08 травня 2008 року; стягнути з АТ «Альфа-Банк» судові витрати за сплату судового збору в розмірі 840,80 грн. та 5500 грн. - витрати на правову допомогу. На обґрунтування зустрічного позову зазначено, що 08 травня 2008 року між ЗАТ «Альфа-Банк», правонаступником якого є АТ «Альфа-Банк», та [PERSON] був укладений кредитний договір № 800003788, відповідно до умов якого остання отримала кредит строком до 08 травня 2023 року в сумі 33991,36 доларів США під 13,8 % річних. З метою забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором, 08 травня 2008 року між ЗАТ «Альфа-Банк», правонаступником якого є АТ «Альфа-Банк», та [PERSON] було укладено Іпотечний договір № 800003788-И. Рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська по справі № 209/450/17 від 25 квітня 2018 року у задоволенні первісного позову ПАТ «Альфа-Банк» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості було відмовлено, а зустрічний позов [PERSON] до ПАТ "Альфа-банк", треті особи: Приватний нотаріус Кам`янського міського нотаріального округу Кудрявцев В.О., [PERSON] , [PERSON] був задоволений частково. Кредитний договір № 800003788 від 08 травня 2008 року було визнано припиненим внаслідок виконання належним чином. Дніпровський апеляційний суд Постановою від 13 березня 2019 року (провадження 22-ц/803/768/19) та Верховний Суд України у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду Постановою від 20 січня 2020 року (провадження № 61-7686св 19) рішення Дніпровського районного суду в частині визнання Кредитного договору № 800003788 від 08 травня 2008 року припиненим в зв`язку з його виконанням належним чином, залишили без змін. Рішення набрали законної сили. Отже в сукупності зазначених норм матеріального права, умов Договорів та з врахуванням наявних судових рішень, якими Кредитний договір № 800003788 від 08 травня 2008 року, як основне зобов`язання, визнано припиненим у зв`язку з його виконанням належним чином, слід вважати, що іпотечний договір № 800003788-И від 08 травня 2008 року укладений з метою забезпечення Кредитного договору № 800003788 від 08 травня 2008 року також є припиненим. 28 серпня 2020 року представник відповідача за первісним позовом - [PERSON] подала до суду відзив на уточнену позовну заяву, в якому просила відмовити у задоволенні первісного позову. На обґрунтування відзиву зазначає, що заборгованість у розмірі 624,66 дол. США, що є еквівалентом 16712,74 грн. не можна вважати заборгованістю за кредитним договором, який є припиненим. Зазначає, що банк має право застосовувати ст. 625 ЦК України вже до грошового зобов`язання, яке виникло на підставі виконавчого напису нотаріусу, вчиненого 08 листопада 2015 року за № 15332, а не за умовами кредитного договору, який наразі є припиненим. Має право на стягнення грошових коштів з [PERSON] 3% річних в період з дня наступного після вчинення виконавчого напису і до дня фактичного його виконання - 27 вересня 2016 року, а не по теперішній час. У січні 2016 року [PERSON] отримала постанову державного виконавця про відкриття виконавчого провадження від 12 січня 2016 року на підставі винесеного виконавчого напису нотаріусу. 27 вересня 2016 року виконавче провадження було закрито у зв`язку з повною сплатою боргу. Фактичний строк виконання виконавчого провадження складав з 12 січня 2016 року по 27 вересня 2016 року. Крім того, зауважує, що позивач за первісним позовом зазначив відповідачем у позовній заяві [PERSON] , хоча боржником за виконавчим написом є [PERSON] . З [PERSON] , з метою забезпечення виконання кредитного договору, укладався іпотечний договір, але кредитний договір є припиненим. Вважає позовні вимоги не обґрунтованими, безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню. 18 березня 2020 року було відкрито провадження у вказаній цивільній справі і призначено її до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Представник позивача за первісним позовом подав клопотання про розгляд справи у його відсутність, просив первісний позов задовольнити повністю, у задоволенні зустрічного позову просив відмовити. Представник відповідача за первісним позовом та позивача за зустрічним позовом у судове засідання не з`явився, надав суду заяву з клопотанням про розгляд справи у його відсутності. Третя особа за первісним та за зустрічним позовами - [PERSON] у судове засідання не з`явилась, про час та місце проведення судового засідання, у відповідності до вимог ст. 128 ЦПК України, повідомлена належним чином. Третя особа за зустрічним позовом - приватний нотаріус Кам`янського міського нотаріального округу Кудрявцев В.О. у судове засідання не з`явився, про час та місце проведення судового засідання, у відповідності до вимог ст. 128 ЦПК України, повідомлений належним чином. В порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, суд вважає первісний позов таким, що не підлягає задоволенню, а зустрічний позов таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що 08 травня 2008 року між ЗАТ "Альфа-Банк", правонаступником якого є позивач, та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № 800003788, згідно якого відповідач отримала кредит в розмірі 31455 доларів США з терміном погашення в строк до 08 травня 2023 року, що підтверджується копією кредитного договору № 800003788 від 05 травня 2008 року (а.с. 9-12). В забезпечення договірних зобов`язань по даному кредитному договору між ЗАТ "Альфа-Банк" та відповідачем [PERSON] було укладено договір поруки № 800003788-П від 08 травня 2009 року (а.с.16-18), відповідно до якого предметом договору є квартира, що розташована за адресою: [ADDRESS] . Рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 25 квітня 2018 року у справі № 209/450/17 (а.с. 60-64, 101-105) у задоволенні первісного позову ПАТ «Альфа-Банк» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості було відмовлено, а зустрічний позов [PERSON] до ПАТ "Альфа-банк", треті особи: Приватний нотаріус Кам`янського міського нотаріального округу Кудрявцев В.О., [PERSON] , [PERSON] був задоволений частково. Кредитний договір № 800003788 від 08 травня 2008 року, укладений між [PERSON] та ПАТ «Альфа-Банк», було визнано припиненим внаслідок виконання належним чином. Постановою Верховного Суду України від 22 січня 2020 року у справі № 209/450/17 (а.с. 69-71, 110-115) рішення Дніпровського районного суду в частині визнання кредитного договору № 800003788 від 08 травня 2008 року припиненим у зв`язку з його виконанням належним чином, залишено без змін. Відповідно до Інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (а.с. 116), іпотекодержателем квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] є ЗАТ «Альфа-Банк», а іпотекодавцем - [PERSON] . З наданого позивачем за первісним позовом розрахунку заборгованості за 3% річних вбачається, що позичальником за кредитним договором № 800003788 від 08 травня 2008 року є [PERSON] та сума заборгованості становить 16712,47 грн. (а.с. 126). 08 листопада 2015 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чуловський В.А. виніс виконавчий напис № 15332, відповідно до якого було запропоновано стягнути на користь ПАТ «Альфа-Банк» з боржника [PERSON] заборгованість за кредитним договором № 800003788 від 08 травня 2008 року у загальному розмірі 293722,48 грн. (а.с. 145). 12 січня 2016 року Дніпровським відділом ДВС Дніпродзержинського міського управління юстиції було відкрито виконавче провадження ВП № 49788104 на підставі виконавчого напису № 15332 від 08 листопада 2016 року (а.с. 146), а 27 вересня 2016 року було винесено постанову про закриття виконавчого провадження у зв`язку з повною сплатою боргу, що підтверджується постановою про закінчення виконавчого провадження ВП №50074216 від 27 вересня 2016 року (а.с. 147). Частиною 1 ст. 12 Закону України «Про іпотеку» визначено, що у разі порушення іпотекодавцем обов`язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов`язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Згідно з ч. 1, 4 ст. 33 Закону України «Про іпотеку», у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Пунктом 1 ч. 1 ст. 17 Закону України «Про іпотеку» визначено, що іпотека припиняється у разі припинення основного зобов`язання або закінчення строку дії іпотечного договору. Згідно ч. 3 ст. 17 Закону України «Про іпотеку», відомості про припинення іпотеки підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку. Постановою Верховного суду у справі 209/450/17 від 22 січня 2020 року рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська у справі 209/450/17 від 25 квітня 2018 року в частині визнання кредитного договору № 800003788 від 08 травня 2008 року припиненим внаслідок виконання належним чином було залишено без змін. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Статтею 599 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Частиною 2 ст. 4 закону України «Про іпотеку» визначено, що іпотекодержатель зобов`язаний звернутися до державного реєстратора із заявою про державну реєстрацію припинення іпотеки не пізніше 14 днів з дня повного погашення боргу за основним зобов`язанням, забезпеченим іпотекою. Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи. Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 02 липня 2020 року в справі № 362/3912/18 (провадження № 61-15005св19). Позивачем за зустрічним позовом не було надано достатніх доказів стосовно витрат, понесених останнім на правову допомогу, тому вказані витрати на правову допомогу не підлягають стягненню з відповідача за зустрічним позовом. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved