Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-23 00:00:00

[PERSON], від імені та в інтересах якої діє адвокат [PERSON], звернулася в суд із позовом, в якому просила визнати за нею право на спадщину за законом після смерті матері [PERSON], яка померла [INFO] року, а саме: право на земельну частку (пай) розміром 2.61 умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі у землі, яка перебувала у колективній власності Агрофірми «Мрія» с. Комсомольське Козятинського району Вінницької області (на даний час с. Махнівка), що посвідчувалося сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], виданого головою Козятинської РДА 12.02.2002 року і який було зареєстровано у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) 13 лютого 2002 року за № 1413. Свої вимоги мотивує тим, що після смерті матері відкрилась спадщина, яку вона, як єдина спадкоємиця за законом, прийняла у встановлений законом строк, так як фактично вступила в управління та володіння спадковим майном відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР (1963 р.), що підтверджується довідкою сільської ради. Однак, оформити свої спадкові права не може, оскільки сертифікат на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], виданий на ім'я покійної [PERSON] після її смерті. Таким чином, відсутність належних правовстановлюючих документів на земельну частку (пай) не дає їй можливості оформити спадкове майно. Позивач та її представник - адвокат [PERSON] в судове засідання не з"явились, проте представник позивача надала суду заяву про слухання справи у їхню відсутність, заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить позов задовольнити. Представник відповідача Махнівської сільської ради Козятинського району Вінницької області в судове засідання не з"явився, надав суду заяву про слухання справи у його відсутності, просить винести рішення на розсуд суду. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов слід задовольнити. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] померла [INFO] року (а.с.4), яка проживала та була зареєстрована в [ADDRESS] (а.с.7). Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, до складу якого входить право на земельну частку (пай), розміром 2,61 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі у землі, яка перебувала у колективній власності Агрофірми «Мрія» с. Комсомольське Козятинського району Вінницької області (на даний час с. Махнівка), і, яка належала померлій [PERSON] на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], виданого головою Козятинської РДА 12.02.2002 року і який було зареєстровано у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) 13 лютого 2002 року за № 1413. Спадкоємицею першої черги за законом на майно померлої [PERSON] є її донька - позивач по справі - [PERSON] (а.с.5). Позивач [PERSON], як єдина спадкоємиця за законом, спадщину після смерті матері прийняла, так як фактично вступила в управління та володіння спадковим майном відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР (1963 р.), що підтверджується довідкою [PERSON] сільської ради Козятинського району Вінницької області № 936 від 17.03.2016 р. (а.с.6). Оформити свої спадкові права після смерті матері позивач не може, оскільки сертифікат на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], виданий на ім'я покійної [PERSON] після її смерті, тобто є нікчемним. Таким чином, відсутність належних правовстановлюючих документів на земельну частку (пай) не дає можливості позивачу оформити спадкове майно. Про те, що померлій [INFO] року [PERSON] належало право на земельну частку (пай) у розмірі 2,61 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж в натурі (на місцевості) у землі, яка перебувала у колективній власності Агрофірми «Мрія» с. Комсомольське Козятинського району Вінницької області (на даний час с. Махнівка), підтверджується розпорядженням Козятинської районної державної адміністрації № 522 від 09 жовтня 2006 року про затвердження протоколу про розподіл земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв) та видачу державних актів на право власності на земельні ділянки на території [PERSON] сільської ради (с. Комсомольське) та додатками до розпорядження, де в Додатку № 1 в списку громадян [PERSON] сільської ради, яким видаються державні акти на право власності на земельні ділянки під № 873 значиться [PERSON] (а.с.10-11); довідкою [PERSON] сільської ради № 2688, де зазначено, що померла дійсно була включена в списки членів агрофірми «Мрія» с. Комсомольське (додаток № 1 до державного акту на право колективної власності на землю) на отримання земельної частки (паю) за № 1004 (а.с.8). Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного суду України "Про судову практику у справах про спадкування" від 30.05.2008 N 7, відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР (далі - ЦК УРСР), у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Відповідно до положень ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. В п. 11 Постанови від 30 травня 2008 року N 7 "Про судову практику у справах про спадкування", Пленум Верховного Суду України висловив наступну правову позицію, при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Відповідно до п.п.4.15 п. 4 глави 10 розділу ІІ «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого Наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 року, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання оригіналів правовстановлюючих документів щодо належного майна спадкодавцеві. У відповідності до ст. 12 Указу Президента України від 08.08.1995 року « Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам та організаціям», право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, в тому числі, пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства відповідно до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю. Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» передбачено, що член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акту, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється нормами ЦК у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Відповідно до ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних ділянок (паїв) документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), крім сертифіката, являється рішення суду про визнання права на земельну частку (пай), на підставі яких і видаються державні акти. Положення ч. 1 ст. 15 та ст. 392 ЦК України вказують, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Оскільки у разі втрати, пошкодження сертифіката про право на земельну частку (пай) аналогічного порядку видачі нового сертифікату на ім'я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено, суд вважає, що належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. Правовідносини, які склались між сторонами, відповідають вимогам ст.ст.1216,1223, 1268 ЦК України, згідно з якими спадкуванням є перехід прав та обов'язків( спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців); право на спадкування мають особи, визначені у заповіті; спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її; незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. На підставі наведеного,

Outcome: approved