Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-27 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», на даний час АТ КБ «ПриватБанк» (далі - банк) звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Представник позивача в судове засідання не з'явився, проте від нього надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримує повністю та не заперечує, щодо постановлення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю та пояснив, що він дійсно вже на протязі 3-ох років не сплачував коштів за кредитним договором, оскільки немав змоги, бо ніде непрацював. З 01 грудня він йде працювати у туристичний комлепкс "Буковель" і буде сплачувати заборгованість перед банком. Суд, заслухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши та оцінивши наявні у ній докази у їх сукупності, дійшов висновку, що позов слід задовольнити, виходячи із наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору № б/н від 01 лютого 2008 року відповідач отримав кредит в розмірі 4000 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач [PERSON] своїм підписом у заяві від 01 лютого 2008 року підтвердив свою згоду на те, що вказана заява з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами банку, які викладені на сайті "ПриватБанк" - складає між ним та банком договір. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 30 травня 2018 року по справі №191/5077/16-ц. Таким чином, позичальник дав свою добровільну згоду на прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту за даним договором та його зміну за рішенням та ініціативою Банку (п.п.3.2, 3.3 Умов та правил надання банківських послуг). Згідно ч.2 ст. 509 ЦК України зобов'язання виникають з підстав, встановлених ст.11 цього Кодексу, зокрема із договорів та інших правочинів. У відповідності із ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати кошти (кредит) позичальникові в розмірах та на умовах, установлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1048 ЦК). Частиною 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Вимогами ст.629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Встановлено, що станом на 31 січня 2018 року заборгованість відповідача за договором складає: - 2345,22 грн. - заборгованість за кредитом; - 66005,49 грн. - заборгованість по процентах за користування кредитом; - 4330,02 грн. - заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: - 250 грн. - штраф (фіксована частина); - 3634,04 грн. - штраф (процентна складова). Всього заборгованість [PERSON] перед акціонерним товариством комерційний банк "ПриватБанк", по даному кредитному договору становить -76564,77 грн. За наведених вище обставин, суд дійшов висновку, що позов акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до [PERSON] підставний, а тому підлягає до задоволення. Крім цього, у відповідності до вимог ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача, необхідно стягнути судові витрати по справі, а саме: сплачений при подачі позовної заяви в суд - судовий збір в сумі 1762 грн. На підставі наведеного,

Outcome: approved