Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому зазначав, що 10 грудня 2007 року між відкритим акціонерним товариством комерційний банк «Надра», правонаступником якого з 04.02.2011 року є публічне акціонерне товариство "Комерційний банк "Надра" та відповідачем [PERSON] був укладений договір «Автопакет» № 151/П/61/2007-840, відповідно до умов якого позивачем було надано відповідачу [PERSON] на умовах забезпеченості, строковості та платності грошові кошти в доларах США з метою придбання автотранспортного засобу на загальну суму 8168,32 дол. США із розрахунку 134,9 % на рік строком з 10.12.2007 року по 07.12.2007 року. Відповідно до розділу 3.2 "Порука" кредитного договору відповідачі [PERSON] та [PERSON] зобов'язалися солідарно відповідати перед позивачем як солідарні боржники. Відповідно до рзділу п3.2."Порука" кредитного договору [PERSON] зобов`язалася безвідзивно та безспірно відповідати перед позивачем за належне виконання [PERSON] взятих на себе зобов`язань, що витікають із кредитного договору. Позичальник [PERSON] зобов'язання за кредитним договором не виконує, в зв'язку з чим станом на 20.11.2013 року виникла заборгованість в розмірі 7427,60 дол. США, що еквівалентна за курсом НБУ станом на 20.11.2013 року 799,30 за сто доларів США становить 59368,77 грн., в тому числі: непогашений кредит - 45253,62 грн., несплачені відсотки -2481,78 грн., несплачена пеня запрострочення строків виконання зобов`язань - 5104,43 грн., несплачений штраф за прострочення строків сплати мінімального необхідного платежу- 6528,94 грн., яку позивач просив стягнути солідарно з відповідачів та судовий збір. Представник позивача направив до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, зазначивши, що позовні вимоги підтримує повністю та просить задовольнити, а також пояснив, що посилання поручителя [PERSON] на положення ст. 559 ЦК України про закінчення строку вимоги до поручителя вважають такими, що не відповідають дійсності, так як при підписанні договору сторонами узгоджено строк позовної давності в межах десяти років, а тому банк вважає, що такий строк поширюється і на поручителя, враховуючи факт того, що хоча кредитний договір закінчився у 2012 році це не скасовує кредитні відносини між сторонами. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з"явився. Про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином через ЗМІ "Урядовий кур`єр". Про причини неявки суду не повідомив. Враховуючи те, що в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про права та взаємовідносини сторін, суд, у відповідності до ст.ст. 169 ч.4 ЦПК України, мав можливість ухвалити рішення у відсутність відповідача на підставі наявних у справі доказів. Відповідач [PERSON] направила до суду заяву про розгляд справи у її відсутності та заперечення проти позову відповідно до яких позовні вимоги не визнає в повному обсязі, заперечує проти задоволення позову та вважає договір поруки, укладений з банком припиненим з підстав визначених ч.4 ст.559 ЦК України. При цьому вказувала, що 10 грудня 2007 року між ВАТ КБ «НАДРА», правонаступником якого є ПАТ «Комерційний банк «Надра», та [PERSON] (позичальник), [PERSON] (поручитель) був укладений договір «Автопакет» №151/П/61/2007-840, відповідно до якого позивачем було надано [PERSON] грошові кошти в сумі 8168,31 доларів США з терміном повернення до 07.12.2012 року. Вказаним договором п.3.2 передбачена порука, відповідно до умов якої [PERSON] зобов'язалася солідарно відповідати перед банком за повне та своєчасне виконання зобов'язання відповідачем [PERSON] за кредитним договором. Частиною 4 ст.559 ЦК України встановлено, що порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. Відповідач [PERSON] зазначає, що кінцевим строком звернення ПАТ «КБ «Надра» із вимогою до поручителя є встановлений ч. 4 ст.559 ЦК України 6-місячний строк від дня настання строку виконання основного зобов'язання. Враховуючи, що строк виконання основного зобов'язання встановлено до 07.12.2012 року, кінцевим строком пред'явлення ПАТ «КБ «Надра» вимоги до поручителя протягом наступних шести місяців є 07.06.2013 року. Таку вимогу до поручителя банк не пред`явив, а звернувся до суду лише 05.03.2014 року, після сплину шестимісячного строку встановленого ч.4 ст.559 ЦК України, вважала поруку припиненою та просила відмовити в задоволенні позовних вимог до неї. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги ПАТ «КБ «Надра» підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 10 грудня 2007 року між ВАТ КБ «НАДРА», правонаступником якого є позивач ПАТ «КБ «Надра» та відповідачем [PERSON] (позичальник), відповідачем [PERSON] (поручитель) був укладений договір «Автопакет» №151/П/61/2007-840, відповідно до якого позивачем було надано відповідачу [PERSON] грошові кошти в сумі 8168,32 доларів США, відсотки за користування кредитом розраховуються банком на підставі відсоткової ставки 13,9 % річних, банк надає кредит з терміном погашення до 07.12.2012 року (а.с. 6-12). Згідно ст.ст.526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Укладений договір «Автопакет» є змішаним договором, у зв'язку з чим ним передбачена порука розділ 3.2, відповідно до п.3.2.2 розділу поруки [PERSON] зобов'язувалася солідарно відповідати перед банком за повне та своєчасне виконання зобов'язання відповідачем [PERSON] за кредитним договором. Згідно ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків. В порушення умов кредитного договору, відповідач [PERSON] свої зобов'язання не виконує, допустив прострочення повернення кредиту і сплати відсотків за його користування, внаслідок чого за ним станом на 20.11.2013 року виникла заборгованість за кредитом у розмірі 7727,60 доларів США, що еквівалентна за курсом НБУ станом на 20.11.2013 року 799,30 за сто доларів США становить 59368,77 грн., в тому числі: непогашений кредит - 45253,62 грн., несплачені відсотки -2481,78 грн., несплачена пеня за прострочення строків виконання зобов`язань - 5104,43 грн., несплачений штраф за прострочення строків сплати мінімального необхідного платежу - 6528,94 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості за кредитним договором (а.с.13-15). Згідно вимог ч.4 ст.559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. Зі змісту договору в частині 3.2 Порука, укладеного між ВАТ КБ" Надра", правонаступником якого є публічне акціонерне товариство КБ "Надра" та [PERSON], [PERSON], вбачається, що строк припинення поруки не встановлено, тому згідно з вимогами вищевказаних норм матеріального права порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання у повному обсязі або у зв'язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково, не пред'явить вимоги до поручителя. За таких обставин в кредитора право пред'явити вимогу до поручителя [PERSON] про виконання порушеного боржником зобов'язання щодо повернення кредиту виникло, починаючи з часу виконання основного зобов`язання до 07.12.2012 року, протягом наступних шести місяців . Таку вимогу до поручителя кредитор пред'явив 05.03.2014 року, тобто вже після спливу встановленого ч.4 ст.559 ЦК України шестимісячного строку Суд вважає безпідставним посилання позивача на те, що кредитним договором встановлено строк позовної давності десять років, а тому вони вважають, що вказаний строк поширюється на поруку, так як вказане суперечить вимогам ч. 4 ст.559 ЦК України. Окрім того, з даного приводу висловив Правовову позицію Верховний суд України у постанові у справі №6-53 цс від 17.09.2014 року про те, що, регулюючи правовідносини з припинення поруки у зв'язку із закінченням строку її чинності, частина четверта статті 559 ЦК України передбачає три випадки визначення строку дії поруки: протягом строку, установленого договором поруки (перше речення частини четвертої статті 559 ЦК України); протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання, якщо кредитор не пред'явить вимоги до поручителя (друге речення частини четвертої статті 559 ЦК України); протягом одного року від дня укладення договору поруки (якщо строк основного зобов'язання не встановлено або встановлено моментом пред'явлення вимоги), якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя (третє речення частини четвертої статті 559 ЦК України). Аналіз зазначеної норми права дає підстави для висновку про те, що строк дії поруки (будь-який із зазначених у частині четвертій статті 559 ЦК України) не є строком захисту порушеного права, а є строком існування суб'єктивного права кредитора й суб'єктивного обов'язку поручителя, після закінчення якого вони припиняються. Це означає, що зі збігом цього строку (який є преклюзивним) жодних дій щодо реалізації свого права за договором поруки, зокрема й застосування судових заходів захисту свого права (шляхом пред'явлення позову), кредитор вчиняти не може. Враховуючи, що [PERSON] як поручителю вимога про повернення кредиту протягом шести місяців від дати виконання основного зобов`язання 07.12.2012 року пред`явлена не була, то відповідно до вимог ч. 4 ст.559 ЦК України договір поруки є припиненим, тому суд вважає, що позовні вимоги до [PERSON] про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором задоволенню не підлягають. З огляду на наведене та з урахуванням вимог ст. 526 ЦК України про те, що зобов`язання має виконуватися належним чином, суд приходить до висновку, що заборгованість за кредитом в сумі 59368,77 грн. та судовий збір в сумі 593,69 грн. підлягають стягненню з відповідача [PERSON].

Outcome: partial