Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-25 00:00:00

в Острозький районний суд Рівненської області з позовом до [PERSON] , ТОВ "Ют-Агро Зерно", державного реєстратора відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Управління забезпечення надання адміністративних послуг Рівненської міської ради Рівненської області Яскал І.А. про визнання недійсним договору оренди землі та скасування державної реєстрації права оренди земельних ділянок звернулося ТОВ "Користівське". На обґрунтування позовних вимог зазначає, що 11.01.2010 між ним та [PERSON] був укладений договір оренди земельної ділянки сільськогосподарського призначення площею 0,25 га, яка розташована в межах Української сільської ради Острозького району, на строк 15 років та даний договір було зареєстрований в Управлінні Держкомзему у Острозькому районі Рівненської області, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 22.10.2012 №562428804003026. Того ж дня між ними було укладено договір оренди земельної ділянки сільськогосподарського призначення площею 2,07 га, яка розташована в межах Української сільської ради Острозького району, на строк 15 років та даний договір зареєстрований в Управлінні Держкомзему у Острозькому районі Рівненської області, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 22.10.2012 №562428804003025. Зазначає, що орендодавець [PERSON] помер [INFO] і належні йому на праві власності земельні ділянки площею 0,2487 га та 2,0677 га були успадковані його сином [PERSON] , що підтверджується свідоцтвами про право на спадщину за законом від 24.09.2019 №1842 і №1843, а 07.10.2019 між [PERSON] та ТОВ «ЮТ-Агро Зерно» було укладено договір оренди зазначених земельних ділянок на 7 років. Згідно відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про державну реєстрацію іншого речового права, державним реєстратором Управління забезпечення надання адміністративних послуг Рівненської міської ради Яскал І.А. було прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 49112351 від 10.10.2019 та внесено запис №33622106 від 07.10.2019 про реєстрацію права оренди земельної ділянки площею 0,2487 га на підставі договору оренди землі б/н від 07.10.2019, укладеного між [PERSON] та ТОВ "Ют-Агро Зерно, строком дії 7 років. Також, згідно відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про державну реєстрацію іншого речового права, тим же державним реєстратором прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 49113187 від 10.10.2019 та внесено запис №33623163 від 07.10.2019 про реєстрацію права оренди земельної ділянки площею 2,0677 га на підставі договору оренди землі б/н від 07.10.2019, укладеного між [PERSON] та ТОВ Ют-Агро Зерно, строком дії 7 років. Зазначаючи про те, що договір оренди земельної ділянки від 07.10.2019 був укладений між [PERSON] та ТОВ Юр-Агро Зерно" під час дії договорів оренди тих же земельних ділянок, укладених між [PERSON] та ТОВ "Користівське" та при цьому договори оренди земельних ділянок від 11.01.2010 не припиняли своєї дії та не розривалися сторонами і були 22.10.2012 належним чином зареєстровані в управлінні Держкомзему у Острозькому районі Рівненської області, вважає, що укладення [PERSON] договору оренди землі з ТОВ "Ют-Агро Зерно перешкоджає позивачу користуватися орендованими земельними ділянками відповідно до договорів від 11.01.2010, оскільки право на оренду земельної ділянки переходить після смерті фізичної особи-орендодавця, якщо інше не передбачено договором оренди, до спадкоємців та згідно положень ч.4 ст.32 Закону України "Про оренду землі" перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи не є підставою для зміни умов або припинення договору. Посилаючись на ч.2 ст.24, ч.2 ст.27 Закону України «Про оренду землі» та ч.3 ст.215 ЦК України, просить визнати недійсним договір оренди землі від 07.10.2019 та у зв`язку з цим скасувати його державну реєстрацію. Відповідач [PERSON] позов не визнав, подав зустрічний позов, в якому не заперечуючи належності йому, як спадкоємцю [PERSON] земельної ділянки за кадастровим номером 5624288000:09:001:0393, площею 0,2487 га та земельної ділянки за кадастровим номером 5624288000:10:003:0036, площею 2,0677 га, які знаходяться на території Української сільської ради Острозького району Рівненської області визнав, що 07.10.2019 між ним та ТОВ «Ют-Агро Зерно» було укладено договір оренди землі, згідно якого він передав ці земельні ділянки в строкове платне користування для ТОВ «Ют-Агро Зерно» та вважає, що поданим позовом ТОВ «Користівське» оспорює його право на вільне володіння, користування та розпорядження майном, оскільки його батько [PERSON] станом на 11.01.2010 не проживав на території Української сільської ради Острозького району Рівненської області, не укладав та не підписував вказаних оспорюваних договорів оренди з ТОВ «Користівське», а також не надавав повноважень та не надавав своєї згоди будь-кому на підписання від свого імені договорів оренди з ТОВ «Користівське», та інших документів, що випливають з даних договорів оренди, що вказує на відсутність вільного волевиявлення його батька на укладення оскаржуваних договорів, що є підставою для визнання їх недійсними. Окрім того, звертає увагу на те, що зміст оскаржуваних договорів оренди земельних ділянок суперечить вимогам ч.1 ст.15 Закону України «Про оренду землі» (в редакції чинній на дату складання договору), оскільки вони не містять всіх істотних умов, які є обов`язковими для такого виду договору, зокрема умов про індексацію орендної плати, умов передачі у заставу та внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки, чим порушено права орендодавця, що також є підставою для визнання оскаржуваних договорів оренди земельних ділянок недійсними. Відповідач ТОВ «Ют-Агро Зерно» позов не визнало, зазначаючи про те, що перед укладенням з [PERSON] договору оренди земельних ділянок товариство переконалось про відсутність державної реєстрації прав оренди зазначених земельних ділянок, яке виникло на підставі договорів оренди з іншим орендарем, а тому уклало зазначений договір. Відповідач державний реєстратор відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Управління забезпечення надання адміністративних послуг Рівненської міської ради Рівненської області Яскал І.А. позов не визнала, зазначаючи про те, що відносини, які виникають у сфері державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень регулюються Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, та під час розгляду заяв ТОВ «Ют-Агро Зерно» від 07.12.2019 з приводу державної реєстрації прав оренди земельних ділянок, яке виникло на підставі договору оренди між [PERSON] та ТОВ «Ют-Агро Зерно» від 07.10.2019, нею було встановлено, що в Державному земельному кадастрі відомості про зареєстровані договори оренди землі між [PERSON] та ТОВ «Користівське» відсутні, а тому були відсутні обставини, які б слугували підставою для відмови в державній реєстрації прав оренди земельних ділянок площею 0,2487 га та 2,0677 га. Ухвалою суду від 11.12.2019 було прийно позовну заяву до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у зазначеній цивільній справі. 13.01.2020 було залучено Головне управління Держгеокадастру у Рівненській області до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні позивача. Ухвалою суду від 03.02.2020 було поновлено [PERSON] строк для подання зустрічного позову, прийнято до розгляду зустрічний позов [PERSON] до ТОВ «Користівське», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Головне управління Держгеокадастру у Рівненській області про визнання недійсними договорів оренди земельних ділянок сільськогосподарського призначення від 11.01.2010 та об`єднано його в одне провадження з первісним позовом. Ухвалою суду від 11.03.2020 було призначено у справі судову почеркознавчу експертизу та провадження у справі було зупинено на час проведення експертизи та відновлено провадження у справі 03.02.2021. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги ТОВ «Користівське» з підстав та доводів, викладених у позовній заяві. Просить відмовити в зустрічному позові, зазначаючи про те, що проведеною у справі експертизою достовірно не доведено, що підписи на договорах оренди земельних ділянок вчинено не [PERSON] , а всі наступні його дії вказують на те, що такі договори ним було схвалено та вчинено. Пояснив, що протягом всього часу дії договорів оренди [PERSON] виплачувалась орендна плата, яка також була виплачена і його спадкоємцю відповідачу [PERSON] за 2019 рік, у зв`язку з чим останньому також було достовірно відомо про існування договірних відносин між ТОВ «Користівське» та його батьком з приводу оренди земельних ділянок за договорами від 11.01.2010. Вважає, що за обґрунтувань, які викладені в зустрічному позові, в ньому слід відмовити, оскільки такий договір слід визнати не недійсним, а не укладеним, а [PERSON] з таким позовом до суду не звертався. Окрім того, звертає увагу на те, що експертом проведено почеркознавчу експертизу за наявності лише двох зразків підписів [PERSON] , при необхідній їх кількості не менше 15 та при тому, що один зі зразків, а саме довіреність, виготовлена після 6 років після укладення договору, що вказує на порушення Інструкції під час виконання зазначеної експертизи. [PERSON] та його представник в судовому засіданні зустрічний позов підтримали з підстав та доводів, наведених в ньому і з тих же підстав не визнали первісний позов. Додатково пояснили, що [PERSON] станом на 10.01.2010 та в подальшому не проживав на території Української сільської ради Острозького району, а отже не міг укласти договори від 10.01.2010 та отримувати орендну плату. [PERSON] пояснив, що він дійсно отримав орендну плату за використання земельних ділянок за 2019 рік від позивача і отримував її, починаючи з 2016 року за довіреністю від свого батька та в жовтні 2019 року повідомив позивача, що має намір укласти договір оренди земельних ділянок з ТОВ «Ют-Агро Зерно». Зазначив, що орендну плату, яку отримував, починаючи з 2016 року, він в основному залишав собі, а також частково передавав для свого батька. Про те, хто підписав договори оренди від 10.012010 від імені його батька йому не відомо. Представник ТОВ «Ют-Агро Зерно» в судовому засіданні первісний позов не визнав, підтримавши зустрічний позов та зазначив, що перед укладенням з [PERSON] договору оренди земельних ділянок ТОВ «Ют-Агро Зерно» переконалось про відсутність державної реєстрації прав оренди зазначених земельних ділянок, яке могло виникнути на підставі договорів оренди з іншим орендарем, а тому уклало зазначений договір. Державний реєстратор відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Управління забезпечення надання адміністративних послуг Рівненської міської ради Рівненської області Яскал І.А. в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, подала до суду заяву щодо розгляду справи в її відсутність. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Головне управління Держгеокадастру у Рівненській області про час та місце розгляду справи було повідомлено належним чином, його представник в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Допитаний в судовому засіданні як свідок [PERSON] показав, що в 2007 році його батько [PERSON] поїхав з с.Українка Острозького району та став проживати в Закарпатській області і більше в с.Українка не повертався. Зазначив, що договори від 10.01.2010 його батько не укладав і хто їх підписав йому не відомо. Сам він по довіреності від батька з 2016 року став отримувати від ТОВ «Користівське» орендну плату за вказаними договорами та припускає, що до цього часу орендну плату отримувала його мати і його батько знав про виплату йому орендної плати за договорами від 10.01.2010. Сам він зазначеними договорами і, зокрема їх реєстрацією в управлінні Держкомзему в Острозькому районі, не цікавився. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що протягом 1993-2007 років перебувала в шлюбі з [PERSON] , в 2007 році його судом було визнано таким, що втратив право на проживання в будинку, що в с.Українка і тоді ж він виїхав на Закарпаття та більше в с.Українка не повертався. Пояснила, що йому належав земельний пай на території Української сільської ради і за довіреністю, яка на даний час не збереглась і яку він надіслав на її ім`я, вона з ТОВ «Користівське» уклала договори оренди земельних ділянок та з 2010 по 2016 рік вона отримувала орендну плату, а далі її за довіреністю від [PERSON] отримував їх син. Така домовленість існувала між ними, оскільки [PERSON] аліменти на утримання дітей не сплачував. Припустила, що саме вона підписала договори оренди від 10.01.2010, так як точно цього не пам`ятає. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що є сестрою відповідача і їй про укладення договорів від 10.01.2010 нічого не відомо, але в 2018 році вона отримувала від ТОВ «Костистівське» орендну плату в розмірі 9000 грн., яку передала на лікування батька в Іршавській ЦРЛ. Також їй відомо, що в 2007 році батько поїхав на Закарпаття та в с.Українка не повертався. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що [PERSON] був чоловіком його сестри та восени 2007 року виїхав з с.Українка Острозького району та до часу смерті сюди не повертався. Суд, визначивши юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, заслухавши пояснення сторін та свідків, дослідивши подані письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, прийшов до висновку про задоволення первісного позову та відмову в задоволенні зустрічного позову, виходячи з наступного. З наданих договорів оренди землі від 11.01.2010 вбачається, що вони містять інформацію про досягнення між ТОВ «Користівське» та [PERSON] домовленості, відповідно до якої орендодавець, яким зазначений [PERSON] надав, а орендар (ТОВ «Користівське») прийняло в строкове платне володіння і користування земельні ділянки розміром 0,25 га та 2,07 га з метою вирощування сільськогосподарських культур. З договорів вбачається, що вони були укладені з [PERSON] , як таким, що є власником зазначених земельних ділянок на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №083375 від 23.11.2004, виданого розпорядженням голови Острозької РДА №87 від 26.02.2004. Відповідно до актів приймання-передач земельних ділянок, того ж дня вони були передані для орендаря. Звернувшись до суду з зустрічним позовом, [PERSON] вважає, що його батько [PERSON] договорів від 11.01.2010 не укладав та не підписував і у зв`язку з цим просить визнати їх недійсними. Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. З пояснень сторін та свідоцтва про право на спадщину, виданого 24.09.2019, судом встановлено, що орендодавець за вказаними договорами оренди землі [PERSON] помер [INFO] . Статтею 1216 ЦК України, визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Так, згідно свідоцтв про право на спадщину №1842 та №1843, Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 29.11.2019 вбачається, що [PERSON] , як спадкоємцю його батька [PERSON] належить земельна ділянка площею 2,0677 га, кадастровий номер 5624288000:10:003:0036, яка знаходиться на території Української сільської ради Острозького району та земельна ділянка площею 0,2487 га, кадастровий номер 5624288000:09:001:0393, яка знаходиться на території Української сільської ради Острозького району Рівненської області. Положеннями ст.1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 1225 ЦК України визначено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. З зазначених договорів від 11.01.2010 вбачається, що вони були зареєстровані в Управлінні Держкомзему у Острозькому районі Рівненської області 22.10.2012 за номерами 562428804003026 та [NUMBER] . Вказані договори оренди земельних ділянок, як і акти приймання-передачі земельних ділянок, підписані від імені орендодавця та представника орендаря. За правилами ч.1 ст.2\~Закону України\~"Про\~оренду землі" відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами також договором оренди землі. За правилами ч.1 ст.2\~Закону України\~"Про\~оренду землі" відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами також договором оренди землі. Частиною 1 статті 90 Земельного Кодексу України передбачене право власників земельних ділянок продавати або іншим шляхом відчужувати земельну ділянку, передавати її в оренду, заставу, спадщину. У відповідності до ч.1, 2 ст.93 ЗК України, право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Земельні ділянки можуть передаватися в оренду громадянам та юридичним особам України, іноземцям і особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним об`єднанням і організаціям, а також іноземним державам. Крім того, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч.1 ст.627 ЦК України). Відповідно до ч.2 ст.793 ЦК України,\~відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом, а згідно ст.90\~ЗК\~України, власники земельних ділянок мають право передавати їх в оренду. Орендодавцем земельних ділянок є їх власники або уповноважені ними особи (ст.93\~ЗК України). Відповідно до ст.124 ЗК України, передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем. Правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч.1 ст.202 ЦК України). Згідно ст.13 Закону України "Про оренду землі", договір оренди землі\~- це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Відповідно до ст.16 Закону України "Про оренду землі", укладення договору оренди земельної ділянки із земель приватної власності здійснюється за згодою орендодавця та особи, яка згідно із законом вправі набувати право оренди на таку земельну ділянку. Згідно із ч.1 ст.638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Так, договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально. Він підлягає державній реєстрації і після цього набирає чинності (ст.14, 18, 20 Закону України «Про оренду землі»). Згідно ст.203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Як вольова дія, правочин являє собою поєднання волі та волевиявлення. Воля сторін полягає в їхній згоді взяти на себе певні обов`язки, вона повинна бути взаємною, двосторонньою і спрямованою на досягнення певної мети. За загальним правилом, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (ч. 2 ст. 207 ЦК України). Згідно з частинами 1, 3 ст.215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3, 5-6 ст.203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Частинами 1, 2 ст.15\~Закону\~України\~"Про\~оренду\~землі" встановлено, що істотними умовами договору оренди землі є: об`єкт оренди (місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату; умови використання та цільове призначення земельної ділянки, яка передається в оренду; умови збереження стану об`єкта оренди; умови і строки передачі земельної ділянки орендарю; умови повернення земельної ділянки орендодавцеві; існуючі обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки; визначення сторони, яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення об`єкта оренди чи його частини; відповідальність сторін. Відсутність у договорі оренди землі однієї з істотних умов, передбачених цією статтею, а також порушення вимог статей 4-6, 11, 17, 19 цього Закону є підставою для відмови в державній реєстрації договору оренди, а також для визнання договору недійсним відповідно до закону.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Частина 1 ст.15 Закону України "Про оренду землі", кореспондується із положеннями ч.1 ст.638 ЦК України, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору та умови, що визначені законом, як істотні.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч.2 ст. 78 ЦПК України). Згідно із ч.6 ст.81\~ЦПК\~України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи наведене, а також специфіку договорів оренди землі, а саме: обов`язкову наявність в договорі певних істотних умов та обов`язкову державну реєстрацію цих договорів, суд вважає, що підтвердження відсутності особистого підпису сторони в договорі оренди землі, на що позивач посилається, як на підставу своїх вимог, може свідчити про те, що сторони не узгодили всі істотні умови договору, передбачені Законом. Оскільки перевірка належності підпису [PERSON] та встановлення зазначеної обставини потребує спеціальних знань, за клопотанням представника позивача за зустрічним позовом було призначено судово-почеркознавчу експертизу на вирішення якої ставились питання: чи виконано підписи в договорах без номеру від 11.01.2010 оренди земельних ділянок сільськогосподарського призначення за кадастровим номером 5624288000:09:001:0393, площею 0,25 га та кадастровим номером 5624288000:10:003:0036, площею 2,07 га, укладеного від імені [PERSON] з ТОВ «Користівське», [PERSON] чи іншою особою? Як вбачається з висновку експерта №1.1-520/20 від 18.12.2020, зазначені підписи виконані вірогідно не [PERSON] . При цьому, експертом зазначено, що вирішити зазначене питання в категоричній формі не виявилось можливим по причині простої будови як досліджуваного підпису так і підписів, наданих в якості зразків, обмеженого об`єму почеркової інформації, що відобразилась в них та недостатній кількості порівняльного матеріалу. Отже, висновком експерта точно не підтверджено, що під час укладання договорів оренди землі текст договору було підписано сторонньою особою, яка не мала належних повноважень на вчинення такої дії. При цьому, суд виходить і з того, що відповідно до Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України №53/5 від 08.10.1998, вільні зразки по змозі повинні відповідати об`єкту, який досліджується, за часом виконання, за видом матеріалів письма (папір, олівець, кулькова ручка тощо), за формою документа (накладні, відомості тощо), за його змістом та цільовим призначенням (п.1.5 Інструкції) і як вільні, так і експериментальні зразки буквеного або цифрового письма бажано надавати не менше ніж на 15 аркушах, а чим коротший досліджуваний текст (запис), тим більша потреба у вільних зразках, при чому вільні зразки підпису надаються по змозі не менше ніж на 15 документах, експериментальні - у кількості не менше 5 - 8 аркушів (п.1.8 Інструкції), і оскільки такі умови при виконанні почеркознавчої експертизи виконані не були, то суд при вирішенні справи виходить з того, що належними доказами відсутність підпису [PERSON] на оспорюваних договорах оренди не доведена. Відповідно до ст.12\~ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Згідно ст.\~80\~ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до ч.1, 5-7 ст.\~81\~ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд виходить з того, що кожна із сторін по даній справі була належним чином поінформована про право надати суду будь-які докази для встановлення наявності або відсутності обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, а також прокоментувати їх. Крім того, сторони по справі не були позбавлені можливості повідомити суду й інші обставини, що мають значення для справи. Будь-які клопотання про витребування доказів по справі в зв`язку з неможливістю їх самостійного надання та заяви про забезпечення доказів до суду сторонами по справі після отримання висновку експертизи не подавались. Отже, кожній стороні надавалася розумна можливість представити справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони. Відповідно до ч. 1 ст. 12 ЦК України, особа здійснює свої права вільно, на власний розсуд, а згідно із ч. 2 ст. 13 ЦПК України, збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із ч.4 ст.12 ЦПК України, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Звертаючись з даним позовом до суду, позивач за зустрічним позовом посилається на те, що спадкодавець не підписував оспорювані договори оренди землі. Відповідно до ч.1 ст.215 ЦК України,\~\~підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Згідно з частиною 3 цієї статті, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Відповідно до положень ч.1 ст.218\~ЦК\~України, заперечення однією стороною факту вчинення правочину або оспорювання окремих його частин може доводитися письмовими доказами, засобами аудіо-, відеозапису та іншими доказами. Рішення суду не може ґрунтуватися на свідченнях свідків. За поясненнями свідків, [PERSON] з 2007 року не проживав на території Української сільської ради Острозького району, що на думку [PERSON] вказує на те, що він договори від 10.01.2010 не підписував, однак на думку суду зазначені показання свідків не доводять, що [PERSON] , не будучи обмеженим в пересуванні, міг підписати договори оренди, тим більше подальша його поведінка, яка підтверджена показами свідків та письмовими доказами (видача довіреності на ім`я [PERSON] , отримання орендної плати) вказує на те, що він знав про існування договорів оренди від 10.01.2010. Відповідно до ст.110\~ЦПК України, висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими ст.89 цього Кодексу. Водночас, позивач за зустрічним позовом, відповідно до ст.81\~ЦПК України не\~зазначив та\~не надав\~будь-яких\~доказів,\~котрі б\~об`єктивно\~та з\~достовірністю підтверджували\~його твердження\~про те,\~що [PERSON] \~не підписував\~спірні договори\~оренди,\~що свідчить\~про недоведеність\~позовних вимог,\~оскільки твердження\~ [PERSON] \~ґрунтуються лише\~на його\~особистих суб`єктивних\~припущеннях. Відповідно до ст.89\~ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному та об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності,

Outcome: approved