Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-03 00:00:00

Позивач Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» звернувся 28.03.2014 року в суд з цим позовом, та з урахуванням уточнення до позову від 07.05.2014 року (а.с.108-110), вказував, що 27.09.2007 року між АТ "Райффайзен Банк Аваль" (далі - Позивач) та [PERSON] укладений кредитний договір №01015-6007-516, відповідно до якого [PERSON] надано кредит на споживчі цілі в сумі 333 000, 00 грн. із сплатою 12,5% річних строком погашення до 26.09.2017 року. Відповідно до п. 1.7.1. п.п. 1.7 ч. 2 Кредитного договору, укладеного з [PERSON], Позивач повністю та в строки виконав зобов'язання по даному договору, надавши [PERSON] кредитні кошти в сумі 333 000 (триста тридцять три тисячі) гривень 00 копійок. У якості забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним договором між Позивачем та [PERSON] укладено Договір іпотеки від 27.09.2007 року, посвідчений приватним нотаріусом Котовського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за №4363. Відповідно даного Договору іпотеки [PERSON] передала АТ «Райффайзен Банк Аваль» в іпотеку нерухоме майно, а саме: цегляне приміщення кафе загальною площею 343,1 кв. м, зазначене в схематичному плані літерами «УП-ХХ1Х» в літері «А», що знаходиться за адресою: [ADDRESS], яке належить [PERSON] на праві власності, що підтверджується договором купівлі-продажу нежитлової будівлі, посвідченого приватним нотаріусом Котовського міського нотаріального округу [PERSON] 01.02.2007 року за р.№315, зареєстрованим в Комунальному підприємстві «Котовське міськрайонне бюро технічної інвертарізації та реєстрації об'єктів нерухомості» в книзі №2, запис №55, реєстраційний №17677007 в Реєстрі прав власності на нерухоме майно. На сьогоднішній день [PERSON] не виконує умови п.1.5 ч.2 Кредитного договору щодо часткового погашення кредиту та сплати відсотків за фактичне використання кредитних коштів щомісячно, до 15 числа кожного місяця, таким чином, у [PERSON] виникла прострочена заборгованість перед АТ «Райффайзен Банк Аваль» щодо погашення кредиту та сплаті відсотків за користування кредитними коштами. Незважаючи на попередження про порушення умов кредитного договору та вимогу погасити заборгованість за кредитом. [PERSON] зобов'язання щодо повернення кредитних коштів та сплати відсотків не виконувала. Станом на 01.03.2011 року загальна сума заборгованості [PERSON] перед АТ «Райффайзен Банк Аваль» за Кредитним договором №01015-6007-516 від 27.09.2007 року складала 251 464, 05 грн. (двісті п'ятдесят одну тисячу чотириста шістдесят чотири гривні 05 коп.), з яких: заборгованість за кредитом - 231 100, 00 грн.; заборгованість за відсотками - 19 024, 44 грн.; пеня - 1 339, 61 грн. У зв'язку з зазначеним 13.04.2011 року ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» звернувся до Котовського міськрайонного суду Одеської області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за Кредитним договором. Заочним Рішенням Котовського міськрайонного суду Одеської області від 06.06.2011 року у цивільній справі №2-910153911 за позовом ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Одеської обласної дирекції «Райффайзен Банк Аваль» до [PERSON] про стягнення боргу за кредитом, - позовні вимоги Банку задоволені, з [PERSON] на користь Банку стягнуто: сума боргу 251 464. 05 грн., державне мито в розмірі 1700 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового розгляду справи в розмірі 120 грн. Рішення суду набрало чинності 29.06.2011 року, 01.07.2011 року Банком були отримані виконавчі листи по справі №2-91015311 від 01.07.2011 року, а 24.11.2011 року за заявою ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» Постановами Старшого державного виконавця Баланюк М.В. відкриті виконавчі провадження №30030271 та №30030505 по примусовому виконанні виконавчих листів №2-91015311, виданих 01.10.2011 року. При цьому в рамках виконавчого провадження №30030271 18.01.2012 року накладено арешт на майно [PERSON] та проведено опис майна боржника [PERSON] цегляного приміщення кафе загальною площею 343,1 кв. м, зазначеного в схематичному плані літерами «УП-ХХ1Х» в літері «А», що знаходиться за адресою: [ADDRESS], який належить [PERSON]. Однак, на сьогоднішній день стало неможливим провести реалізацію предмета іпотеки, а саме - цегляного приміщення кафе загальною площею 343,1 кв. м, зазначеного в схематичному плані літерами «УП-ХХ1Х» в літері «А», що знаходиться за адресою: [ADDRESS], який належить [PERSON] на праві власності, оскільки 26.11.2013 року Банком отримано Рішення державного реєстратора Реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції Одеської області про відмову у наданні інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з якого стало відомо, що Відділом Державної виконавчої служби Котовського міськрайонного управління юстиції в Одеській області на підставі постанови А:Н355070 від 03.06.2009р. на даний об'єкт нерухомості накладене обтяження у вигляді арешту на нерухоме майно, зареєстроване в Єдиному реєстрі заборон відчуження нерухомого майна за реєстровим №8775119 від 03.06.2009 року. Крім того, 14.03.2011 року Відділом Державної виконавчої служби Котовського міськрайонного управління юстиції в Одеській області на підставі постанови 25082963 від 14.03.2011 року накладене обтяження у вигляді арешту на нерухоме майно на об'єкт, розташований за адресою: [ADDRESS], зареєстроване в Єдиному реєстрі заборон відчуження нерухомого майна за реєстровим №10933587 від 14.03.2011 року. Таким чином, вказані арешти, накладені Відділом Державної виконавчої служби Котовського міськрайонного управління юстиції Одеської області 03.06.2009 та 14.03.2011 перешкоджають реалізації прав ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» на дострокове звернення стягнення на предмет іпотеки у порядку, передбаченому чинним законодавством України та погашенню боргу за рахунок коштів, одержаних від його реалізації. Рішенням апеляційного суду Одеської області від 02.11.2012 року у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розподіл спільного сумісного майна подружжя, за апеляційною скаргою [PERSON] на Рішення Котовського міськрайонного суду Одеської області від 31.07.2012 року нежитлове приміщення кафе «[INFO]» загальною площею 343,1 кв. м, розташоване на першому поверсі цегляної будівлі по [ADDRESS] визнано спільною сумісною власності [PERSON] та [PERSON]. За [PERSON], колишнім чоловіком [PERSON], визнано право власності на 12 частку нежитлового приміщення кафе «[INFO]» загальною площею 343,1 кв. м, розташованого на першому поверсі цегляної будівлі по [ADDRESS]. Відповідно ст. 4 Закона України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень", право власності фізичних осіб на нерухоме майно підлягає обов'язковій державній реєстрації. Згідно зі ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» підставою для державної реєстрації прав, що посвідчують виникнення, перехід, припинення речових прав на нерухоме майно, обмежень цих прав, є, зокрема, Рішення суду стосовно речових прав не нерухоме майно, що набрало законної сили. Законом України «Про іпотеку», а саме, ч. 7 ст. З передбачено, що пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на пе редане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. За реєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріори тетом - у черговості їх державної реєстрації. В даному випадку право іпотеки у ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» виникло 27.09.2007 року, з моменту нотаріального посвідчення Договору іпотеки, укладеного з [PERSON] та його Державної реєстрації (обтяження за реєстровим №7536847 у вигляді заборони на нерухоме майно, зареєстроване в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна від 27.09.2007 року). Отже, ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» має переважне право на задоволення вимог за рахунок іпотечного майна, а саме - цегляного приміщення кафе загальною площею 343,1 кв. м, зазначеного в схематичному плані літерами «УП-ХХ1Х» в літері «А», що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Таким чином, накладені Відділом Державної виконавчої служби Котовського міськрайонного управління юстиції Одеської області арешти на майно, яке знаходиться в іпотеці Банку, порушують права ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» як стягувача, що і обумовило звернення банку до суду з відповідним позовом. В кінцевому просив ухвалити рішення суду яким: 1.Звільнити нерухоме майно, а саме: цегляне приміщення кафе загальною площею 343,1 кв. м, зазначеного в схематичному плані літерами «УП-ХХ1Х» в літері «А», що знаходиться за адресою: [ADDRESS], - з-під арешту, накладеного 03.06.2009 року Відділом Державної виконавчої служби Котовського міськрайонного управління юстиції Одеської області за постановою АН355070, зареєстрованого в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна 03.06.2009р. за реєстровим №8751197. 2.Звільнити вищевказане нерухоме майно з-під арешту, накладеного 14.03.2011 року Відділом Державної виконавчої служби Котовського міськрайонного управління юстиції Одеської області за постановою 25082963, зареєстрованого в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна 14.03.2011р. за реєстровим №10933587. 3.Звернутися з відповідними заявами, в порядку передбаченому Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень і Порядку надання інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженим постановою КМ України від 22.06.2011р. р№703, до Реєстраційної служби Котовського міжрайнного управління юстиції в Одеській області про виключення записів про арешти нерухомого майна - цегляного приміщення кафе загальною площею 343,1 кв. м, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Представник позивача за довіреністю [PERSON] вході розгляду справи підтримала уточнені позовні вимоги у повному обсязі. Представник відповідача Котовського міжрайонного управління юстиції в Одеській області в судові засідання не з'являвся. Надав клопотання про розгляд справи у відсутність цього представника та віддав прийняття рішення у справі на розсуд суду (а.с.67,118). Відповідач [PERSON] в ході судового розгляду справи позов не визнавала у повному обсязі за його безпідставності. Надала письмове заперечення від 30.04.2014 року (а.с.73-75) яке підтримала у суді. Доводила, що скасування реєстрації порушить права іншого стягувача «Сведобанку, правонаступником якого є ТОВ «Кредитні ініціативи», арешт кафе в інтересах якого здійснено в 2009 році. Просила у позові відмовити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився. Надав письмове заперечення до позову від 28.05.2014 року (а.с.131-133), в якому позов не визнав у повному обсязі за його безпідставності. Доводив, що зняття арешту із кафе порушить його права як співвласника цього об'єкту, оскільки до цього часу ним не вирішено питання щодо виділу його ? частки в натурі. Тому просив відмовити у позові відмовити. Представник третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на боці відповідач - ТОВ «Кредитні ініціативи», в судове засідання не з'явився. Будь-якої позиції по справі не виказав. Тому справу розглянуто у відсутність цього представника. Вислухавши учасників судового процесу та дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку про задоволення позову у повному обсязі, виходячи з наступного. Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як вбачається із матеріалів справи позивач є іпотекодержателем нерухомого майна, а саме: цегляне приміщення кафе загальною площею 343,1 кв. м, зазначене в схематичному плані літерами «УП-ХХ1Х» в літері «А», що знаходиться за адресою: [ADDRESS], яке належить [PERSON] на праві власності, що підтверджується договором купівлі-продажу нежитлової будівлі, посвідченого приватним нотаріусом Котовського міського нотаріального округу [PERSON] 01.02.2007 року за р.№315, зареєстрованим в Комунальному підприємстві «Котовське міськрайонне бюро технічної інвертарізації та реєстрації об'єктів нерухомості» в книзі №2, запис №55, реєстраційний №17677007 в Реєстрі прав власності на нерухоме майно, згідно Договору іпотеки від 27.09.2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Котовського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за №4363 (а.с.17-24) Згідно п. 2 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про іпотеку», іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Відповідно ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Заочним Рішенням Котовського міськрайонного суду Одеської області від 06.06.2011 року у цивільній справі №2-910153911 за позовом ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Одеської обласної дирекції «Райффайзен Банк Аваль» до [PERSON] про стягнення боргу за кредитом, - позовні вимоги Банку задоволені, з [PERSON] на користь Банку стягнуто: сума боргу 251 464. 05 грн., державне мито в розмірі 1700 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового розгляду справи в розмірі 120 грн. (а.с.34-36). Постановами Старшого державного виконавця Баланюк М.В. відкриті виконавчі провадження №30030271 та №30030505 по примусовому виконанні виконавчих листів №2-91015311, виданих 01.10.2011 року (а.с.40-41). При цьому в рамках виконавчого провадження №30030271 18.01.2012 року накладено арешт на майно [PERSON] та проведено опис майна боржника [PERSON] цегляного приміщення кафе загальною площею 343,1 кв. м, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], яке належить [PERSON] (а.с.42). Однак як свідчить із Рішення державного реєстратора Реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції Одеської області про відмову у наданні інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Відділом Державної виконавчої служби Котовського міськрайонного управління юстиції в Одеській області на підставі постанови АН355070 від 03.06.2009р. на даний об'єкт нерухомості накладене обтяження у вигляді арешту на нерухоме майно, зареєстроване в Єдиному реєстрі заборон відчуження нерухомого майна за реєстровим №8775119 від 03.06.2009 року, та 14.03.2011 року цим же Відділом Державної виконавчої служби Котовського міськрайонного управління юстиції в Одеській області на підставі постанови 25082963 від 14.03.2011 року накладене обтяження у вигляді арешту на нерухоме майно на об'єкт, розташований за адресою: [ADDRESS], зареєстроване в Єдиному реєстрі заборон відчуження нерухомого майна за реєстровим №10933587 від 14.03.2011 року (а.с.76-78). Рішенням апеляційного суду Одеської області від 02.11.2012 року у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розподіл спільного сумісного майна подружжя, за апеляційною скаргою [PERSON] на Рішення Котовського міськрайонного суду Одеської області від 31.07.2012 року нежитлове приміщення кафе «[INFO]» загальною площею 343,1 кв. м, розташоване на першому поверсі цегляної будівлі по [ADDRESS] визнано спільною сумісною власності [PERSON] та [PERSON] та за [PERSON] визнано право власності на 12 частку цього об'єкту нерухомості (а.с.79-83). Згідно ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухомість є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов'язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом. Ухилення від реєстрації, відмова від надання інформації про реєстрацію можуть бути оскаржені до суду. Відповідно ст. 4 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень", право власності фізичних осіб на нерухоме майно підлягає обов'язковій державній реєстрації. Згідно зі ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» підставою для державної реєстрації прав, що посвідчують виникнення, перехід, припинення речових прав на нерухоме майно, обмежень цих прав, є, зокрема, Рішення суду стосовно речових прав не нерухоме майно, що набрало законної сили. Як вбачається із інформації з реєстру прав власності на нерухоме майно… від 24.04.2014 року (а.с.76-78) спірний об'єкт до цього часу числиться на праві власності лише за [PERSON] . Право власності відповідача [PERSON] за рішенням суду не зареєстровано, відповідно у нього до цього часу на цей об'єкт не виникло право власності. Крім цього ст. 23 Закону України «Про іпотеку» визначає, що у разі переходу права власності на пред мет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи іпотека є дійсною для набувача відповідного не рухомого майна навіть у тому випадку, якщо до його відома не доведена інформація про об тяження майна іпотекою. Особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статус іпо текодавця і має всі його права і несе всі його обов'язки за іпотечним договором у тому обсязі і на тих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки. Доводи відповідача [PERSON] про можливе порушення його права як співвласника у разі скасування арешту кафе є голослівними, оскільки його позов, в забезпечення якого накладався арешт в 2011 році, було задоволено і рішення суду набрало законної сили. Відповідно суд не бачить перешкод у реалізації його права на власність, шляхом його реєстрації у встановленому законом порядку. Таким чином скасування забезпечення позову у попередній цивільній справі на переконання суду не змінює зазначених правовідносини та не порушує права власності. Доводи відповідача [PERSON] щодо обставин невизнання позову на думку суду не ґрунтуються на законі. Частиною 7 ст. З Закону України «Про іпотеку», передбачено, що пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на пе редане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. За реєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріори тетом - у черговості їх державної реєстрації. Цим же Законом України роз'яснюється термін «вищий пріоритет» це пріоритет, встановлений раніше будь-якого іншого пріоритету стосовно одного й того ж нерухомого майна. Відповідно до ч. 6 ст. З Закону України «Про іпотеку», у разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержателя лише у разі йогоїї виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки. Згідно ст. 14 Закона України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» пріоритет зареєстрованих обтяжень визначається у черговості їх реєстрації. Обтяжувач з вищим пріоритетом має переважне право на звернення стягнення на предмет обтяження. В даному випадку право іпотеки у ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» виникло 27.09.2007 року, з моменту нотаріального посвідчення Договору іпотеки, укладеного з [PERSON] та його Державної реєстрації (обтяження за реєстровим №7536847 у вигляді заборони на нерухоме майно, зареєстроване в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна від 27.09.2007 року). Тому ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» має переважне право на задоволення вимог за рахунок іпотечного майна. Згідно ч.1 ст.3 Цивільного процесуального кодексу України (далі за текстом -ЦПК України) кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч.4 ст.58 Закону України «Про виконавче провадження» про звернення стягнення на заставлене майно для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, державний виконавець повідомляє заставодержателю не пізніше наступного дня після накладення арешту на майно або якщо йому стало відомо, що арештоване майно боржника перебуває в заставі, та роз'яснює заставодержателю право на звернення до суду з позовом про зняття арешту із заставленого майна. Згідно ч. 5 ст.60 Закону України «Про виконавче провадження» у випадках незавершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду.

Outcome: approved