Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-02 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк" звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обгрунтовані тим, що 21 березня 2006 року між закритим акціонерним товариством комерційним банком "ПриватБанк", правонаступником якого є публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» згідно п. 1.1 Статуту, та [PERSON] укладений договір №SAMDN35000006103128 про відкриття картрахунку і обслуговування платіжної картки, згідно з яким банк відкрив на його ім'я рахунок, надав йому платіжну картку та встановив на неї кредитний ліміт, що прирівнюється до видачі кредиту, в сумі 2000 грн. на строк, який відповідає терміну дії картки, зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 3 % на місяць з розрахунку 360 днів у році та з погашенням кредитної заборгованості щомісячними платежами в розмірі 7 % від залишку заборгованості за кредитним лімітом на кінець звітного місяця. Банк умови договору виконав в повному обсязі, а позичальник [PERSON], порушуючи їх, несвоєчасно здійснював повернення кредиту, в зв'язку з чим у нього станом на 31 січня 2014 року виникла кредитна заборгованість в сумі 10070.47 грн. Оскільки [PERSON] не бажає сплатити зазначений борг добровільно, позивач просив стягнути з нього вказану заборгованість, а також 243.60 грн. витрат по сплаті судового збору. У дане судове засідання представник позивача Савицька Г.Р. не з'явилася, однак подала до суду заяву, в якій вказала, що позов підтримує з підстав, викладених у позовній заяві, не заперечує проти заочного розгляду справи та просила позов задовольнити і розглядати справу без участі представника Банку. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, хоч був вчасно і належним чином повідомлений про дату, час та місце його проведення, про причини неявки суд не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності не подавав. Зі згоди представника позивача та відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України суд проводить заочний розгляд даної справи на підставі наявних у справі доказів. Враховуючи, що в дане судове засідання не з'явилися всі особи, які беруть участь у справі, то фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. При цьому суд виходив з наступного. 21 березня 2006 року між закритим акціонерним товариством комерційним банком "ПриватБанк", правонаступником якого є публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» згідно п. 1.1 Статуту, та [PERSON] був укладений договір №SAMDN35000006103128 про відкриття картрахунку і обслуговування платіжної картки, згідно з яким банк відкрив на його ім'я рахунок, надав йому платіжну картку та встановив на неї кредитний ліміт, що прирівнюється до видачі кредиту, в сумі 2000 грн. на строк, який відповідає терміну дії картки, зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 3 % на місяць з розрахунку 360 днів у році та з погашенням кредитної заборгованості щомісячними платежами в розмірі 7 % від залишку заборгованості за кредитним лімітом на кінець звітного місяця (а. с. 7). Частина 1 ст. 1054 ЦК України визначає, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредити) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. При цьому згідно ч. 2 вказаної статті до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 "Позика", якщо інше не встановлено параграфом 2 "Кредит" і не випливає із суті кредитного договору. Тому, відповідно до вимог ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, при чому зобов'язання має виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Стаття 629 ЦК України встановлює, що договір є обов'язковим до виконання сторонами. Відповідач [PERSON] взяті на себе за кредитним договором зобов'язання належним чином не виконав, у зв'язку з чим у нього станом на 31 січня 2014 року виникла заборгованість у розмірі 10070.47 грн., в тому числі: 1994.53 грн. - заборгованість за кредитом, 8075.94 грн. - заборгованість за процентами за користування кредитом. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про наявність в даному випадку передбачених законом підстав для стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором, оскільки останній порушив його умови, що виразилося у неналежному виконанні договірних зобов'язань, а саме - в простроченні платежів згідно з умовами договору та неповерненні кредитних коштів у визначений договором строк. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача в користь позивача 243.60 грн. витрат по сплаті судового збору. На підставі викладеного, ст.ст. 526, 530, 1054 ЦК України та

Outcome: approved