Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-17 00:00:00

[PERSON] вернувся до суду з цим позовом мотивуючи тим, що [INFO] року померла його мати [PERSON], у зв'язку з чим відкрилася спадщина до складу якої ввійшла земельна частка (пай) площею 2,16 в умовних кадастрових гектарах, право на яку було підтверджено сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії СМ №0184803. [INFO] року помер його батько [PERSON], після смерті якого також відкрилася спадщина до складу якої ввійшла земельна частка (пай) площею 2,16 в умовних кадастрових гектарах, право на яку було підтверджено сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії СМ №0184804. Спадщину після смерті його батьків ніхто не приймав. Однак він є спадкоємцем першої черги і відповідно до рішень Буринського районного суду йому визначено додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. Маючи намір звернутися до нотаріуса із заявою для видачі свідоцтва про право на спадщину, він виявив відсутність оригіналів вказаних сертифікатів на право на земельну частку пай, що унеможливлює отримання ним цього свідоцтва. Просив визнати за ним право власності на вищевказані земельні частки (паї). В судовому засіданні [PERSON] уточнив свої позовні вимоги, просив визнати за ним право на земельні частки (паї), що належала його матері та батьку. Відповідач в задоволенні позову не заперечував, просив справу розглянути без участі їхнього представника, про що повідомив суд листом. Третя особа [PERSON] пояснила, що позивач є її братом, однак вона не приймала спадщину ні після смерті матері, ні після смерті батька, і письмовими заявами взагалі відмовилася від їх прийняття. В задоволенні позову не заперечувала. Суд, з'ясувавши правову позицію сторін, дослідивши представлені докази та давши їм оцінку приходить до наступних висновків. Так, в судовому засіданні встановлено, що [INFO] року померла мати позивача [PERSON], яка мешкала в [ADDRESS], у зв'язку з чим відкрилася спадщина, до якої ввійшло право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності САПТЗТ «Присеймівське» розміром 2,16 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), право на яку посвідчено сертифікатом серії СМ №0184803(а.с.8,10,16). [INFO] року помер і батько позивача [PERSON], який мешкав в [ADDRESS], у зв'язку з чим відкрилася спадщина, до якої ввійшло право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності САПТЗТ «Присеймівське» розміром 2,16 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), право на яку посвідчено сертифікатом серії СМ №0184804 (а.с.8,11,17). Спадщину після смерті вказаних осіб ніхто із спадкоємців у строки визначені ст.549 ЦК Української РСР не прийняв, однак рішеннями Буринського районного суду від 27.02.2014 року, які набрали законної сили, позивачу визначено додатковий строк для прийняття зазначеної спадщини (а.с.12-13), що також підтверджується і письмовими заявами [PERSON] про відмову від спадщини (а.с.14-15). Як вбачається з витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №37193769, позивач подав заяву про прийняття спадщини, однак не може отримати свідоцтво про право на спадщину в нотаріальній конторі, оскільки оригінали сертифікатів на право на земельну частку (пай) серії СМ №0184803 та СМ №0184804 були втрачені. Разом з тим, право спадкодавців на вказані земельні частки (паї) у суду сумнівів не викликає, так як фактично, паювання сільськогосподарських земель в Україні розпочалося після прийняття Указу Президента України "Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва" №666/94 від 10.11.1994 року та Указу від 08.08.1995 року "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам та організаціям" №720/95. Зокрема, згідно п.2 Указу Президента України "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам та організаціям", право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Згідно із законодавством, членами КСП були, зокрема, такі особи: постійні працівники - члени КСП, пенсіонери, які раніше працювали в КСП і залишилися його членами. Крім того, право на земельний пай мають спадкоємці тих членів КСП, які мали таке право, але померли до моменту видачі документа про це право, а саме - земельного сертифіката (Указ Президента України від 10 листопада 1994 року № 666/94 «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва»). Тобто відповідно до змісту статей 22,23 Земельного кодексу України ( 1990 р. N 561-XII) та Указу Президента України від 08.08.1995 року право на земельний пай у таких випадках особа набуває за наявності усіх трьох умов - перебування в членах КСП, включення до списку осіб, доданого до державного акта на право колективної власності на землю, одержання КСП Державного акта. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON], будучи членами КСП, були включені до списку громадян, який додавався до Державного акту на право колективної власності на землю серії СМ №000010, який був виданий колгоспу «Присеймівський» 22.06.1995 року, що підтверджується довідкою відділу Держемагенства у Буринському районі Сумської області, копіями: розпорядження №5 від 09.01.1997 року голови Буринської РДА, Державного акту та списком громадян доданих до нього. Так як право спадкоємця є похідним від права спадкодавця, суд вважає за можливим визнати за позивачем право на зазначені земельні частки (паї), право спадкодавців на які були посвідчені відповідними сертифікатами на право на земельну частку (пай), задовольнивши позовні вимоги повністю.

Outcome: approved