Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-16 00:00:00

Позивач звернувся із позовом до відповідача про звернення стягнення на предмет іпотеки, в якому зазначив, що 02 жовтня 2007 року між Закритим акціонерним товариством "Донгорбанк" правонаступником якого є Публічного акціонерного товариства «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» та [PERSON] був укладений Кредитний договір № 49/07ФЛ з додатковою угодою до нього №1 від 02.10.2007 р., відповідно до умов якого позивач зобов'язався надати [PERSON] кредит у розмірі 25 200,00 доларів США. [PERSON] зобов'язався прийняти кредит, використати його за цільовим призначенням, сплатити плату за кредит та повернути банку кредит в повному обсязі в порядку та у строки, обумовлені кредитним договором та графіком погашення кредиту. Позивач належним чином виконав свої обов'язки за кредитним договором, надавши позичальнику обумовлену суму кредиту. В порушення вимог кредитного договору позичальник не виконує вимоги кредитного договору, кредит та відсотки за його користування у визначений кредитним договором графіком повернення кредиту не сплачує. 07 вересня 2010 року Саксаганським районним судом міста Кривого Рогу по цивільній справі №2-624/10 прийнято рішення, згідно з яким позовні вимоги позивача до позичальника [PERSON] було задоволено та стягнуто з [PERSON] заборгованість за кредитним договором, розмір якої станом на 15.02.2010 року складав 25 886,82 доларів США, що еквівалентно на дату винесення судового рішення 207 159,28 гривень та складався з суми заборгованості за кредитом в розмірі 23 729,05 доларів США, 2053,13 доларів США - сума заборгованості за відсотками з користування кредитом та пеня 104,64 доларів США. Також з позичальника стягнуто 1820,00 гривень витрат, пов'язаних з розглядом цивільної справи. З метою забезпечення виконання зобов'язань позичальника перед позивачем за кредитним договором між банком та відповідачем [PERSON] був укладений іпотечний договір № 49/07ФЛ, що 02.10.2007 року посвідчений приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу [PERSON], реєстровий номер 5752, згідно з яким [PERSON] передала в іпотеку банку в забезпечення зобов'язань [PERSON] за кредитним договором трикімнатну квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS] яка належить [PERSON] на праві власності на підставі Договору купівлі-продажу, посвідченого 27.03.1997 року приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу [PERSON], реєстровий номер 788, зареєстровану 13.06.1997 року КП «Криворізьке бюро технічної інвентаризації» в реєстровій книзі за №23п-193 під номером запису: 193. Реєстраційний номер 20037390. Станом на день звернення до суду [PERSON] рішення суду не виконано, заборгованість за кредитним договором не погашена. Загальна заборгованість [PERSON] перед ПАТ "ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК" за кредитним договором станом на 13.02.2014р. складає 36 133,29 доларів США та еквівалент 1 257,82 доларів США. Посилаючись на зазначене, позивач просить суд в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №49/07ФЛ від 02.10.2007 року у розмірі 36 133,29 доларів США та еквівалент 1 257,82 доларів США звернути стягнення на предмет іпотеки, трикімнатну квартиру, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] та належить [PERSON] на праві приватної власності, визначивши спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом продажу на прилюдних торгах за початковою ціною на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності. Передати предмет іпотеки в управління позивачу на період її реалізації, надавши позивачу право на безперешкодний доступ до об'єкта іпотеки з метою організації його продажу (демонстрації потенційним покупцям, огляду спеціалістами, оцінювачами). Стягнути з відповідача на свою користь судові витрати у розмірі 3 379,30 гривень. Представник позивача, в судовому засіданні, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, та наполягав на розгляді справи у відсутність відповідача та третьої особи, оскільки вони належним чином повідомлені про час розгляду справи. Заяву про відкладення розгляд справи вважає безпідставною, оскільки у сторін було достатньо часу для врегулювання спору мирним шляхом. Відповідач [PERSON] повторно в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Причини неявки суду не відомі. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON] повторно в судове засідання не з'явився, надав до суду клопотання про відкладення розгляду справи, причини неявки суду не повідомив, послався на неможливість звернення стягнення на предмет іпотеки та надання додаткового часу для вирішення питання мирним шляхом. Розглядаючи дане клопотання суд приходить до висновку, що воно не підлягає задоволенню, оскільки [PERSON] не надано до суду причин неявки, а тому відсутні передбачені ст.. 169 ЦПК України підстави для відкладення судового розгляду. Суд вважає, що у сторін було достатньо часу для врегулювання спору мирним шляхом, тому не знаходить підстав для задоволення заяви про відкладення розгляду справи. Відповідно до ст. 224 ЦПК України за згодою представника позивача суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 02 жовтня 2007 року між Закритим акціонерним товариством "Донгорбанк" правонаступником всіх прав та зобов'язань якого згідно п. 1.1. Статуту є ПАТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 49/07ФЛ з додатковою угодою до нього №1 від 02.10.2007 р., відповідно до умов якого позивач надав [PERSON] кредит у розмірі 25 200,00 доларів США (п.2.1. Кредитного договору). Пунктом 1 статті 1054 Цивільного кодексу України визначено, що банк (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Обов'язок позичальника щодо повернення кредитних коштів закріплено в п. 2.1., 3.4.1., 3.4.2 Кредитного договору. У зв'язку з невиконанням позичальником умов кредитного договору щодо погашення кредиту та відсотків за його користування банк звернувся до Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу з позовом про стягнення з [PERSON] на користь Банку суми боргу за кредитним договором. 07 вересня 2010 року Саксаганським районним судом міста Кривого Рогу по цивільній справі №2-624/10 прийнято рішення, згідно з яким позовні вимоги банку було задоволено та стягнуто з позичальника заборгованість за кредитним договором, розмір якої станом на 15.02.2010 року складав 25 886,82 доларів США, що еквівалентно 207 159,28 гривень та складався з суми заборгованості за кредитом в розмірі 23 729,05 доларів США, 2053,13 доларів США - сума заборгованості за відсотками з користування кредитом та пеня 104,64 доларів США. Також за судовим рішенням з позичальника стягнуто 1820,00 гривень витрат, пов'язаних з розглядом цивільної справи. Відповідно до ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Згідно з матеріалами справи [PERSON] рішення суду не виконано, заборгованість за Кредитним договором не погашена. Відповідно до пункту 1 статті 1048 Цивільного кодексу України розмір і порядок отримання відсотків за договором позики встановлюється договором. Правила статті 1048 ЦК поширюються в тому числі й на кредитні правовідносини (пункт 2 статті 1054 ЦК). Згідно п.2.1. кредитного договору, відсотки за користування кредитом по строковій заборгованості нараховуються за ставкою у розмірі 12,9% річних. Відсотки за користування кредитом по простроченій заборгованості нараховуються за ставкою у розмірі 17,9% річних. Відповідно п. 3.3.5. кредитного договору проценти нараховуються на суму фактичної заборгованості за кредитом в останній робочий день місяця. Відсотки повинні бути сплачені Позичальником до 20 числа місяця, наступного за місяцем нарахування відсотків (п. 3.4.2. Кредитного договору). Пунктом 5.1. кредитного договору встановлено, що у випадку несвоєчасного здійснення відсотків за користування кредитом відповідно до умов кредитного договору позичальник сплачує неустойку у вигляді пені на суму простроченої заборгованості в розмірі 0,05%, але не більше подвійної облікової ставки Національного Банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, за кожен день прострочення. Статтею 611 Цивільного кодексу України зазначено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема у вигляді сплати винною особою неустойки (штрафу, пені). За змістом статті 549 Цивільного кодексу України під пенею розуміється грошова сума, яка встановлюється у відсотковому відношенні до простроченої суми за кожен день прострочення виконання грошового зобов'язання. Загальна заборгованість [PERSON] перед позивачем за кредитним договором № 49/07ФЛ від 02.10.2007 р. станом на 13.02.2014р. складає 36 133,29 доларів США та еквівалент 1 257,82 доларів США та складається з заборгованості за кредитом в розмірі 23 729,05 доларів США; заборгованості за відсотками в розмірі 12 404,24 доларів США тасумою пені за порушення строків сплати відсотків за користування кредитом за період з 14.03.2013 року по 13.02.2014 року, розмір якої становить еквівалент 1 257,82 доларів США. З метою забезпечення виконання зобов'язань [PERSON] перед позивачем за кредитним договором між позивачем та [PERSON] був укладений іпотечний договір № 49/07ФЛ, що 02.10.2007 року посвідчений приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу [PERSON], реєстровий номер 5752, згідно з яким [PERSON] передала в іпотеку позивачу в забезпечення виконання зобов'язань позичальника за кредитним договором трикімнатну квартиру загальною площею 64,8 кв.м., житловою площею 39,3 кв.м., що розташована за адресою: [ADDRESS] та належить відповідачу [PERSON] на праві власності на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 27.03.1997 року приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу [PERSON], реєстровий номер 788, зареєстровану 13.06.1997 року КП «Криворізьке бюро технічної інвентаризації» в реєстровій книзі за №23п-193 під номером запису: 193. Реєстраційний номер 20037390. Відповідно до ст. 1 Закону України "Про іпотеку" іпотека - це вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. За рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання (ч. 1 ст. 7 Закону України "Про іпотеку"). Згідно п.п.2.1. та 2.2. іпотечного договору, за рахунок предмета іпотеки задовольняються вимоги позивача за кредитним договором у повному обсязі, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу, витрати пов'язані з пред'явленням вимоги і зверненням стягнення на предмет іпотеки, витрати на утримання та збереження предмета іпотеки та інші витрати. Відповідно до ч. 1 ст. 33 Закону України "Про іпотеку" та п.4.1. іпотечного договору у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Положеннями статей 33, 35 Закону України "Про іпотеку", п.4.4. іпотечного договору зазначено, що у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю письмову вимогу про усунення порушення у не менш ніж тридцятиденний строк. У цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. У зв'язку з невиконанням [PERSON] зобов'язань за кредитним договором позивач направив відповідачу вимогу вих. № DNI-61/840 від 10.10.2012 року у тридцятиденний термін усунути порушення основного зобов'язання та повернути кредит та проценти за користування ним. Дана вимога була отримана 07.11.2012 року відповідачем, що підтверджується підписом відповідача на вимозі про її отримання. В тридцятиденний строк позичальник та відповідач порушення основного зобов'язання не усунули, кредит та проценти за користування ним не повернули. Враховуючи, що після отримання зазначених повідомлень, зобов'язання за кредитним договором боржником не виконане, заборгованість не погашена, суд дійшов висновку, що у позивача виникло право звернути стягнення на предмет іпотеки для задоволення своїх вимог до боржника за кредитним договором, і такі вимоги позивача є повністю обґрунтованими та законними. Згідно ч. 3 статті 33 Закону України "Про іпотеку" та п. 4.1., 4.6. іпотечного договору звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється в тому числі на підставі рішення суду. Відповідно до ст. 39 Закону України "Про іпотеку", у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначається, у тому числі, загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону. Згідно ч.6 ст. 38 Закону України «Про іпотеку», ціна продажу предмета іпотеки встановлюється за згодою між іпотекодавцем і іпотекодержателем або на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна. У разі невиконання цієї умови іпотекодержатель несе відповідальність перед іншими особами згідно з пріоритетом та розміром їх зареєстрованих прав чи вимог та перед іпотекодавцем в останню чергу за відшкодування різниці між ціною продажу предмета іпотеки та звичайною ціною на нього. Статтею 34 Закону України "Про іпотеку" передбачена можливість передачі за рішенням суду предмета іпотеки в управління іпотекодержателю на період його реалізації у порядку, встановленому цим Законом. Згідно ст.34 Закону України «Про іпотеку», після прийняття рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки і з метою отримання продукції, плодів та доходів, забезпечення належного господарського використання переданого в іпотеку нерухомого майна згідно з його цільовим призначенням предмет іпотеки на підставі договору між іпотекодавцем і іпотекодержателем або рішення суду може бути переданий іпотекодержателю або іншій особі в управління на період до його реалізації у порядку, встановленому цим Законом. Управління майном здійснюється відповідно до законодавства та умов, визначених договором чи рішенням суду. За наведених підстав закону, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог про звернення стягнення на предмет іпотеки, з метою задоволення вимог позивача за кредитним договором, шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів. Згідно ст.88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір у розмірі 3 379,30 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved