Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-02 00:00:00

Позивачі звернулись в суд з позовом до виконкому Криворізької міської ради про визнання права приватної спільної часткової власності на вбудоване у житловий будинок нежитлове приміщення по 1/2 частці за кожним позивачем. В подальшому позовні вимоги уточнили, просять визнати в порядку спадкування право приватної спільної часткової власності на вбудоване у житловий будинок нежитлове приміщення за адресою: [ADDRESS], загальною площею -103,1 кв.м. - за [PERSON] в 1/ 2 частці та за [PERSON] в 1/2 частці. В обґрунтування вказаних вимог посилаються на те, що до позивачів у спадщину після смерті їх батька- [PERSON], перейшло нежитлове вбудоване приміщення, розташоване на 1 поверсі 5-ти поверхового багатоквартирного житлового будинку за адресою: [ADDRESS]. Спадкодавцем за життя було здійснено перепланування спірного нежитлового приміщення, однак він не встиг оформити документи на перепланування. В процесі оформлення документів на спадкове майно була проведена технічна інвентаризація вказаного приміщення та виявлено перепланування: - розібрана перегородка між приміщенням туалету-4, приміщенням-3, приміщенням - 1, приміщенням - 2 і туалетом - 4; виконана перегородка туалету в приміщенні - 2; виконані перегородки в приміщенні - 5; закритий дверний проріз вихід з приміщення1 на площадку сходової клітини; закритий віконний проріз в стіні по ряду "А" в приміщенні 1 і 6; закриті два віконних прорізи в стіні по ряду "В" в приміщенні 5; на місці віконного прорізу в приміщенні 5 виконаний дверних проріз - вхід в приміщення; виконаний ганок і пандус. Відповідно до повідомлення БТІ, в результаті самочинно виконаного перепланування, загальна площа спірного нежитлового приміщення зменшилась на 0,8 кв.м. та складає 103,1 кв.м. Для вирішення питання про оформлення права на спірне нежитлове приміщення, позивачі звернулись до УміА виконкому Криворізької міської ради, однак листом від 18.07.2012 року їм запропоновано звернутися до суду з даного питання. Також зазначають, що відповідно до ст. 42 Земельного кодексу України, земельні ділянки, на яких розташовані багатоквартирні жилі будинки, надаються в постійне користування підприємствам, установам і організаціям, які здійснюють управління цими будинками. У разі приватизації громадянами багатоквартирного жилого будинку відповідна земельна ділянка може передаватись безоплатно у власність або надаватись у користування об'єднанню власників. Таким чином, правовстановлюючий документ може бути оформлений на всю земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний житловий будинок, а не на її частину під вбудованим нежитловим приміщенням. Багатоквартирний житловий будинок [ADDRESS] знаходиться на балансі Управління благоустрою та житлової політики виконкому Криворізької міської ради, об'єднання співвласників мешканцями зазначеного будинку не створене. У зв"язку із відсутністю створеного об'єднання співвласників багатоповерхового житлового будинку, надати в оренду або у власність земельну ділянку під цим будинком неможливо. Надання ж земельної ділянки в оренду або у власність під вбудоване у багатоквартирний житловий будинок приміщення чинним земельних законодавством України не передбачено. Отримання позивачами документів на земельну ділянку, на якій розташоване спірне нежитлове приміщення, є неможливим з огляду на відсутність законодавчих підстав для відведення їм цієї земельної ділянки. Позивачі є фактичними користувачами земельної ділянки, на якій розташоване спірне нежитлове приміщення, сплачують земельний податок за користування нею на підставі п.8 ст.287 Податкового кодексу України. Позивачі зверталися до інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю Дніпропетровської області з питання оформлення права власності на спірне не житлове приміщення. Однак листом від 08.07.2013р. їм вказано на те, що чинним "Порядком прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, громадських будинків та будівель і споруд сільськогосподарського призначення І та 11 категорій складності, які збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт, і проведення технічного обстеження їх будівельних конструкцій та інженерних мереж», передбачено, що замовником за цим Порядком є особа, що має у користуванні або власності земельну ділянку, на якій розміщено об'єкт самочинного будівництва. З огляду на відсутність законодавчих підстав, позивачі не можуть оформити право власності або користування земельною ділянкою по [ADDRESS]. У листі інспекції ДАБК від 08.07.2013р. є посилання також на п. 10 Постанови Кабінету Міністрів України №461 від 13.04.2011р. «Про затвердження порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів», яким передбачено прийняття в експлуатацію об'єктів III категорії складності, право власності на які визнано за рішенням суду. Спірне нежитлове приміщення відноситься до III категорії складності, а тому єдиною можливістю оформити право власності на успадкований об'єкт після його перепланування спадкодавцем для позивачів є звернення до суду із даним позовом. Відповідно до технічного висновку «НДІпроектреконструкція», при виконанні перепланування нежитлового приміщення [ADDRESS] - відсутнє втручання у несучі конструкції житлового будинку та конструктивна схема житлового будинку не порушилася. Позивачі зазначають, що у спірному нежитловому приміщенні проведено лише внутрішнє перепланування, яке не порушує прав власників сусідніх житлових приміщень у житловому будинку та відповідає технічним нормам. Після перепланування і до сьогоднішнього дня жодних претензій щодо проведених будівельних робіт з боку мешканців будинку не надходило. Вказані зміни не становлять загрози основним конструкціям будівлі, і не впливають на нормальну роботу комунальних споруд газо-, тепло- водопостачання. До Позивачів, як спадкоємців свого батька перейшло право власності на спірне нежитлове приміщення з тими показниками площі, з якими воно фактично належало їх батькові до перепланування. За життя у спадкодавця були наявні підстави для визнання права власності на переплановане нежитлове приміщення. Однак, оскільки ним до моменту смерті право власності на спірне нежитлове приміщення після перепланування набуте не було, позивачі, як спадкоємці, здійснюють необхідні дії для набуття права власності на зазначене приміщення після перепланування. За відсутності підстав звернення до інспекції ДАБК позивачі для оформлення права власності на переплановане нежитлове приміщення звертаються з даним позовом до суду. В судове засідання позивачі не явились, про дату та час розгляду справи повідомлялись своєчасно, надали клопотання про розгляд справи без їх участі. В клопотаннях зазначили, що свої уточнені позовні вимоги в редакції від 31.01.2014 року - підтримують в повному обсязі та просять їх задовольнити. Позивач [PERSON] надав довіреність [PERSON], [PERSON] та [PERSON] вести від його імені, незалежно один від одного, будь-які справи у відповідних установах. Представники позивача [PERSON] - [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не явились, про дату та час розгляду справи були повідомлені. Кожен з них направив клопотання до суду про розгляд справи за їх відсутності, згідно наданих пояснень у тексті уточненої позовної заяви та матеріалів справи. Підтримують уточнені позовні вимоги та просять їх задовольнити. Представник відповідача -виконкому Криворізької міської ради в судове засідання не явився, про дату та час розгляду справи повідомлявся своєчасно. До суду надійшли письмові заперечення, згідно яких слідує, що прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об"єктів здійснюється на підставі акту готовності об"єкта до експлуатації шляхом видачі Державною архітектурно-будівельною інспекцією та її територіальними органами сертифіката. Іншого порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об"єктів - не передбачено. Для встановлення відповідності державним нормам і правилам вже збудованого (реконструйованого та переобладнаного) об'єкта, необхідно надати технічний висновок щодо стану будівельних конструкцій об'єкту самочинного будівництва, виконаний спеціалізованою проектною організацією, яка має ліценцію на обстеження та проектування. Наданий позивачами висновок не відповідає вимогам Правил обстеження, оцінки технічного стану та паспортизації будівель та споруд від 27.11.1997р. №32/288. Також зазначає, що право власності у порядку, передбаченому ч.3 ст.376 ЦК України, може бути визнано лише на новозбудоване нерухоме майно або нерухоме майно, яке створено у зв"язку із знесенням попередньої будівлі та відповідно до будівельних норм і правил є завершеним будівництвом. Застосування вказаної норми права у правовідносинах щодо визнання права власності на самочинно реконструйоване вбудоване у житловий будинок нежитлове приміщення є не коректним. Тому, беручи до уваги аргументи позовної заяви та додані матеріали, норми чинного законодавства, представник відповідача вважає, що вимоги позивачів щодо визнання права спільної часткової власності на самочинно реконструйоване нежитлове приміщення [ADDRESS] є протиправними, належним чином не обґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Просить відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі (а.с.76-77, 124-127). Представник третьої особи -Відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції в судове засідання не явився. Про дату та час розгляду справи повідомлений своєчасно Направили клопотання, в якому просили розглянути справу за їх відсутності. При вирішенні позову покладаються на розсуд суду. Представник третьої особи -Інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю Дніпропетровської області в судове засідання не явився, про розгляд справи повідомлений своєчасно. При причини неявки суд не повідомили. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін та представників позивача [PERSON], представників третіх осіб, на підставі наявних у справі доказів. Дослідив письмові докази, суд вважає встановленими такі обставини. Згідно копії договору купівлі-продажу від 05.08.2005 року укладеного між управлінням комунальної власності міста в особі начальника - Гарасюка А.Д. та суб"єктом підприємницької діяльності - фізичною особою [PERSON], продавець зобов"язався передати у власність покупцю приміщення, яке орендує суб"єкт підприємницької діяльності - фізична особа [PERSON], за адресою: [ADDRESS] - вбудоване нежитлове приміщення, загальною площею 103,9 кв.м., покупець зобов"язується прийняти та сплатити за нього ціну відповідно до умов договору. Договір посвідчений 05.08.2005 року приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області, зареєстровано в реєстрі за №4733 (а.с.22-24). Із копії витягу про реєстрацію прав власності на нерухоме майно від 19.01.2006 року слідує, що за [PERSON] зареєстровано нежиле приміщення за адресою: [ADDRESS] на праві приватної власності (а.с.25). Після смерті [PERSON], який помер [INFO] - спадщину отримали його сини [PERSON] та [PERSON] - по 1/2 частині спадкового майна, що підтверджується копіями свідоцтв про право на спадщину за законом від 22.08.2012 року (а.с.9,10). Спадщина, на яку видано вказані свідоцтва складається з вбудованого нежитлового приміщення, загальною площею 103,9 кв.м., що знаходиться в [ADDRESS], що належала померлому на підставі договору купівлі-продажу від 05.08.2005 року. 30.08.2012 року Комунальним підприємством ДОР "Криворізьке БТІ" прийнято рішення про державну реєстрацію права власності [PERSON] і [PERSON] на нежиле приміщення в за адресою: [ADDRESS]. Кожному з них належить 1/ 2 частка вказаного нежилого приміщення на праві приватної спільної часткової власності (а.с.9,10 (зворотній бік аркушів). В 2012 році Дніпропетровським філіалом «Державного науково-дослідницького і проектно-вишукувального інституту «НДІПРОЕКТРЕКОНСТРУКЦІЯ» виготовлено технічний висновок на раніше виконане перепланування нежитлового приміщення [ADDRESS] (а.с.11-19). При візуальному обстеженні виявлено такі перепланування: - розібрана перегородка між приміщенням туалету-4, приміщенням-3, приміщенням - 1, приміщенням - 2 і туалетом - 4; - виконана перегородка туалету в приміщенні - 2; - виконані перегородки в приміщенні - 5; - закритий дверний проріз вихід з приміщення 1 на площадку сходової клітини; - закритий віконний проріз в стіні по ряду "А" в приміщенні 1 і 6; - закриті два віконних прорізи в стіні по ряду "В" в приміщенні 5; - на місці віконного прорізу в приміщенні 5 виконаний дверних проріз - вхід в приміщення; - виконаний ганок входу і пандус. Згідно технічного висновку, при виконанні вказаних робіт відсутнє втручання в несучі конструкції житлового будинку; конструктивна схема житлового будинку не порушилась. Згідно копії поверхового плану виготовленого 03.05.2012 року слідує, що загальна площа нежитлових приміщень по документам становить 103,9 кв.м., після перепланування фактично - 103,1 кв.м. (а.с.18). Відповідно до експлікації внутрішніх площ - загальна площа нежитлових приміщень складає 103,1 кв.м. (а.с.19). Згідно повідомлення КП ДОР «Криворізьке бюро технічної інвентаризації» від 19.04.2012р. виявлено, що в результаті перепланування загальна площа вбудованого нежитлового приміщення [ADDRESS] зменшилась на 0,8 кв.м. та складає 103.1 кв.м. Дозвіл на будівництво в БТІ не надано (а.с.20). Із копії листа Управління благоустрою та житлової політики виконкому міської ради в м.Кривий Ріг від 11.04.2013 року №2162/8, слідує, що житловий будинок [ADDRESS] на балансовому обліку управління (а.с.26). Із копії листа Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Дніпропетровській області від 08.07.2013 року за №14-806/06 вбачається, що позивачу [PERSON] було надано роз'яснення щодо можливості і порядку прийняття в експлуатацію та оформлення правових документів на спірне нежитлове приміщення після його перепланування із роз'ясненням порядку видачі декларації про готовність об»єкта до експлуатації та переліку документів, які необхідні для цього (а.с.27). Із копії квитанцій від 30.03.2013 року слідує, що [PERSON] і [PERSON] здійснили сплату земельного податку по 190 грн. кожен. Адреса земельної ділянки в квитанції не зазначена (а.с.28). Викладеним обставинам відповідають правовідносини, що випливають із спадкування та здійснення права власності. За правилами ст.ст. 1216, 1218 ЦК України спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до положень ст.1261 ЦК України, позивачі є спадкоємцями першої черги після смерті батька - [PERSON]. Кожен з них прийняв спадщину та отримав свідоцтво про право на спадщину за законом. Відповідно до ч.2 ст.1299 ЦК України, право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації цього майна. Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. В тому числі, власник має право поліпшити свої житлові умови та благоустрій свого житла в результаті здійснення перепланування, яке не порушує санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку, а саме конструктивної схеми споруди житлового будинку, стану залізобетонних стінових панель. За приписами ст.320 ЦК України, власник моє право використовувати своє майно для здійснення підприємницької діяльності, крім випадків, встановлених законом. Встановлено, що батько позивачів [PERSON] придбав нежитлове приміщення [ADDRESS] для здійснення підприємницької діяльності, здійснив реконструкцію та перепланування вказаного нежитлового приміщення. Згідно ч.2 ст.331 ЦК України передбачено, що право власності на новостворене майно виникає з моменту завершення будівництва. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Згідно ст.28 Закону України «Про архітектурну діяльність» власники та користувачі об»єктів архітектури зобов»язані отримати в установленому законодавством порядку документи дозвільного характеру, що дає право на виконання робіт, пов»язаних із реконструкцією і реставрацією чи капітальним ремонтом об»єкта архітектури. При цьому, відповідно до п.4 Положення про державну архітектурно-будівельну інспекцію України, затверджену указом Президента України від 08.04.2011 року, Держархбудінспекція України відповідно до покладених на неї завдань у визначених законодавством випадках видає дозволи на виконання будівельних робіт, відмовляє у видачі таких дозволів, анулює дозволи на виконання будівельних робіт; приймає в експлуатацію закінчених будівництвом об»єкти, надає відповідні сертифікати та інше. Відповідно до п.49 Постанови КМУ від 17.10.2013 року №868 «Про затвердження порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень і порядку подання інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно» визначено, що для проведення державної реєстрації прав власності з видачею свідоцтва на реконструйований об»єкт нерухомого майна, заявник крім документа, що підтверджує виникнення, перехід та припинення речових прав на нерухоме майно, подає серед інших документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об»єкта. Крім того, факт визнання та захисту державою права приватної власності на об»єкти нерухомого майна прямо пов»язані з можливістю безпечної експлуатації цих будівель і споруд, що має бути підтверджено відповідними документами. Відповідно до ч.2 ст.29 Закону України «Про планування та забудову території» дозвіл на виконання будівельних робіт надається інспекціями архітектурно-будівельного контролю. Нормами ч.8 ст.39 Закону України "Про регулювання містобудівної дяльності" передбачено, що експлуатація закінчених будівництвом об"єктів, не прийнятих в експлуатацію, забороняється. Постановою КМУ від 13.04.2011р. №461 "Про питання прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об"єктів" затверджено порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об"єктів та встановлено, що прийняття таких об"єктів до експлуатації здійснюється на підставі акта готовності об"єкта до експлуатації шляхом видачі Державною архітектурною інспекцією та її територіальними органами сертифіката. Відповідно до Постанови КМУ від 22.06.2011 року №703 "Про затвердження Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень і Порядку надання інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно" для проведення державної реєстрації прав з видачею свідоцтва про право власності на нерухоме майно у зв"язку з набуттям права власності на новозбудовані чи реконструйовані об"єкти нерухомого майна заявник, крім документів, зазначених у п.п.28,29 і 31 вказаного Порядку, подає органові державної реєстрації прав документ, що посвідчує речове право на земельну ділянку (крім випадків реконструкції квартири, житлового або нежитлового приміщення), документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об"єкта. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до ст.57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи, а виходячи з приписів статті 60 цього Кодексу -обов»язок доказування покладається на сторони. Згідно ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Позивачі та представники позивача [PERSON] в судове засідання не явились. Своїм правом не скористались, клопотань ніяких не заявляли, в письмових клопотанням наполягали на розгляді справи на підставі матеріалів справи. Суд вирішує спір в межах заявлених вимог та на підставі наявних у справі доказів. Судом встановлено, що спірне нежитлове приміщення після перепланування має окремий вихід. Як вбачається, з матеріалів справи, у позивачів відсутній документ дозвільного характеру, що дає право на виконання робіт, пов»язаних із реконструкцією, реставрацією чи капітальним ремонтом об»єкта нерухомого майна. Позивачами та їх представниками не надано належних доказів про існування спору між позивачами та будь-яким іншим суб»єктом права. Відповідь на звернення позивача [PERSON] до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Дніпропетровській області від 08.07.2013 року не є доказом наявності спору між ними, а лише містить роз»яснення чинного законодавства. Вказаним листом було роз»яснено порядок прийняття в експлуатацію та оформлення правових документів на спірне нежитлове приміщення [ADDRESS]. Позивачами не доведено суду та не надано належних доказів про те, що вони подавали необхідні документи для прийняття в експлуатацію перепланованого спірного нежитлового приміщення та їм було відмовлено у цьому. Із технічного висновку на раніше виконане перепланування нежитлового приміщення, наданого позивачами на обґрунтування своїх вимог слідує, що висновок проведено на підставі візуального обстеження спірних приміщень. Однак, згідно вимог Правил обстеження, оцінки технічного стану та паспортизації будівель і споруд, затверджених Наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України та Державним комітетом України по нагляду за охороною праці від 27.11.1997р. №32/288, проектною організацією має виконуватися детальне та спеціальне обстеження, яке містить в собі комплекс дій: уточнення обміром січня елементів; конструктивних схем навантажень, визначення приладами фактичних фізико-механічних характеристик матеріалів (прочність, відносне продовження, модуль пружності, платність, теплопровідність, тощо). Технічний висновок, наданий позивачами, не в повній мірі відповідає вказаним вимогам, оскільки не містить вказаних необхідних даних. У висновку не зазначено наскільки зменшилась площа приміщення після перепланування; не зазначено, чи готове приміщення до експлуатації. Крім того, позивачами не надано жодного документа відповідності спірного перепланованого нежитлового приміщення санітарним, екологічним, протипожежним та будівельним нормам. Не надано суду доказів про відсутність порушення прав власників сусідніх житлових квартир у житловому будинку та чи не має впливу на роботу комунальних споруд, газо-, тепло-, водовідведення. Судом встановлено, що у перепланованому нежитловому приміщенні на місці віконного прорізу в приміщенні 5 виконаний дверний проріз - вхід в приміщення 5. У зв"язку з тим, що приміщення має окремий вхід, був виконаний ганок входу і пандус. Проте, з невідомих суду причин - позивачі та представники позивача [PERSON] вимог щодо визнання права власності та вказаний ганок і пандус -не заявили. Окрім цього, позивачі та представники не зазначили у позові та не надали жодних доказів того, в якому році було здійснено перепланування спірного нежитлового приміщення. Також не зазначено у позові та не надано доказів стосовно того, чи було сплачено за життя [PERSON] штраф за недодержання будівельних норм, державних стандартів, норм і правил під час будівництва і реконструкції спірного нежитлового приміщення, зведеного з порушенням законодавства за ст.96 КУпАП. Оскільки позивачами та представниками позивача [PERSON] не зазначено у позові дата смерті [PERSON] та не надано суду копії свідоцтва про смерть - дата смерті останнього встановлена судом із копій свідоцтв про право на спадщину за законом (а.с.9,10). Беручи до уваги уточнені позовні вимоги, суд приходить до висновку, що посилання позивачів та представників позивача на норми ст.376 ЦК України, як на підставу для задоволення своїх вимог, є не коректними, виходячи з наступного. Відповідно до ч.1 ст.376 ЦК України, житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Разом з тим, Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справи, від 30.03.2012 № 6 "Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)" надано роз"яснення, що положення статті 376 ЦК поширюється на випадки самочинного будівництва житлових будинків, будівель, споруд, іншого нерухомого майна як фізичними, так і юридичними особами. Пунктом 3 вказаної Постанови передбачено, що право власності у порядку, передбаченому частиною третьою статті 376 ЦК, може бути визнано лише на новозбудоване нерухоме майно або нерухоме майно, яке створено у зв'язку зі знесенням попередньої будівлі та відповідно до будівельних норм і правил є завершеним будівництвом. Також не може бути застосовано правила статті 376 ЦК при вирішенні справ за позовами про визнання права власності на самочинно збудовані приналежності до основної речі (ганок, веранда, мансарда тощо). Таким чином, оскільки прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об"єктів в порядку, іншому, ніж встановлено вищевказаними нормативними актами, не передбачено, та у зв»язку з недоведеністю позивачами своїх вимог, у задоволенні позову слід відмовити. У зв»язку з відмовою в задоволенні позову слід відмовити позивачам у стягненні судового збору з відповідача. На підставі ст.ст. 319,320,331, 1216,1218 ЦК України, Закону України "Про регулювання містобудівної дяльності", Закону України «Про архітектурну діяльність» ,

Outcome: dismissed