Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-21 00:00:00

02 квітня 2021 року [PERSON] звернувся до Рівненського міського суду з позовом до [PERSON] , Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ТАС" про відшкодування шкоди. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 15 жовтня 2020 року о 17 год. 25 хв. [PERSON] на перехресті вулиць Макарова-Дубенська в м. Рівне, керуючи автомобілем Кіа Optima д.н.з. [NUMBER] , не була уважною, не стежила за дорожньою обстановкою щоб відповідно зреагувати за її зміною, виконуючи поворот ліворуч не дала дороги автомобілю Chevrolet Aveo д.н.з [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] , який рухався в зустрічному напрямку. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. Завдана йому дорожньо-транспортною пригодою матеріальна та моральна шкода до дня звернення до суду в повному обсязі не відшкодована. Страхову виплату з ним не було погоджено. Він отримав повідомлення №01330/9121 від 20.01.2021 року в якому ПАТ СГ «ТАС» повідомляє, що він перерахує йому страхове відшкодування 51852,01 грн., розмір якого страховик визначив самостійно. Як вбачається із Звіту про оцінку автомобіля Chevrolet Aveo реєстраційний номер [NUMBER] вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля Chevrolet Aveo реєстраційний номер [NUMBER] в результаті його пошкодження при ДТП складає 102126,86 грн. Вартість відновлювального ремонту автомобіля Chevrolet Aveo реєстраційний номер [NUMBER] становить 153068,98 грн., а ринкова вартість автомобіля становить 102126,86 грн. тому його відновлення є недоцільним. Згідно звіту №1381Е про оцінку автомобіля Chevrolet Aveo реєстраційний номер [NUMBER] ринкова вартість автомобіля Chevrolet Aveo реєстраційний номер [NUMBER] врахуванням пошкоджень наявних після ДТП складає 27363,65 грн. Отже завданий йому збиток, внаслідок ДТП становить 102126,86 грн. (вартість матеріального збитку) - 27363,65 грн. (ринкова вартість автомобіля після ДТП) = 74763,21 грн. ПАТ СГ «ТАС» виплатив йому 51852,01 грн., отже різницю 22911,20 грн. між фактично виплаченими коштами і завданим йому матеріальним збитком (74763,21 грн. - 51852,01 грн. = 22911,20 грн.) вважає необхідно стягнути із страховика. Крім того, вважає, що [PERSON] своїми протиправними діями завдала йому моральної шкоди в момент вчинення ДТП. Внаслідок її дій він отримав сильний стрес. Після ДТП він почав боятися керувати автомобілем та в нього з`явився страх швидкості. Своїми протиправними діями відповідачка позбавила його засобу для пересування, яким він та члени його сім`ї користувалися щоденно. Усі ці дії позбавили його здатності повноцінно продовжувати свою життєву діяльність у звичному руслі, призвело до порушення звичайних життєвих зв`язків та життєвого устрою, необхідності тривалої реабілітації, так як він почав погано спати по ночах внаслідок пережитого ДТП. На підставі викладеного, просить суд стягнути із Приватного акціонерного товариства «Страхова Группа «ТАС» майнову шкоду в розмірі 22911,20 грн. та 3624 грн., моральну шкоду в розмірі 15000 грн. на його користь з Приватного акціонерного товариства «Страхова Группа «ТАС» та [PERSON] та судові витрати по справі. Ухвалою суду від 14 квітня 2021 року відкрито спрощене позовне провадження у справі. Ухвалою суду від 07 червня 2021 року призначено у справі автотоварознавчу експертизу та зупинено провадження у справі. 29 квітня 2021 року відповідач ПАТ "Страхова компанія "ТАС" подало відзив на позов, заперечуючи проти позову вказало, що згідно звіту №8583 від 23.11.2020 року вартість відновлювального ремонту автомобіля Chevrolet Aveo д.н.з [NUMBER] становить 190395,98 грн., а ринкова вартість на момент ДТП становить 84697,50 грн, а отже автомобіль є фізично знищеним. Згідно звіту № 9582 від 12.11.2020 року ринкова вартість автомобіля Chevrolet Aveo д.н.з [NUMBER] у пошкодженому стані становить 32845,49 грн. Таким чином, страхове відшкодування розраховується так: 84697,50 грн. (ринкова вартість автомобіля до ДТП) - 32845,49 грн. (ринкова вартість у пошкодженому стані після ДТП) = 51852,01 грн. (страхове відшкодування), що було виплачено позивачу страховою компанією, а отже АТ «СГ «ТАС» належним чином та в повному обсязі виконало своє зобов`язання згідно полісу № АО/6867176. Щодо позовних вимог в частині стягнення моральної шкоди, то відповідач АТ «СГ «ТАС» зазначив, що згідно законодавства страховик відшкодовує моральну шкоду, заподіяну здоровю, оскільки позивач не зазнав ушкодження здоровя внаслідок ДТП, то позивач і не мав права на отримання моральної шкоди. 07 травня 2021 року відповідач [PERSON] подала до суду відзив, в якому просила в частині стягнення з неї моральної шкоди відмовити, а в частині стягнення майнової шкоди поклала на розсуд суду. Вказала, що відсутні докази неможливості користування пошкодженим внаслідок ДТП автомобілем та що оцінка проведена іншого транспортного засобу ніж той, яким керував позивач в момент ДТП. 07 червня 2021 року позивач подав до суду відповідь на відзив, в якій вказав, що відповідач [PERSON] намагається ввести суд в оману стверджуючи, що огляд ТЗ не проводився та начебто у Звіті вказані невірні дати. Викладене спростовується звітами в яких всі дати відповідають дійсності, а значення були взяті на момент ДТП (оскільки розрахунок проводиться у іноземній валюті та за допомогою комп`ютерної програми, то в розрахунок забивається відповідна дата, з метою врахування курсу валют). Ухвалою суду від 02 вересня 2021 року поновлено провадження у справі. 22 листопада 2021 року позивач подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач [PERSON] 28.10.2021 року подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, заперечила проти задоволення позову, з підстав, викладених у відзиві. Представник відповідача акціонерного товариства "Страхова компанія "ТАС" в судове засідання не з`явилися, повідомлялися належним чином. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд дійшов до таких висновків. Судом встановлено, що [PERSON] є власником автомобіля «Chevrolet Aveo» номерний знак [NUMBER] , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] (а.с. 25). 15 жовтня 2020 року о 17 годині 25 хвилин [PERSON] на перехресті вулиць Макарова-Лубенська в м.Рівне, керуючи автомобілем „Кіа Optima" номерний знак [NUMBER] , не була уважною, не стежила за дорожньою обстановкою щоб відповідно зреагувати за її зміною, виконуючи поворот ліворуч не дала дороги автомобілю «Chevrolet Aveo» номерний знак [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] , який рухався в зустрічному напрямку. Внаслідок ДТП автомобілі отримали технічні пошкодження. Постановою Рівненського міського суду від 30 жовтня 2020 року [PERSON] визнана винною за ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та стягнуто штраф в розмірі 340 (триста сорок) грн. 00 коп. в дохід держави (а.с. 6). Цивільно-правова відповідальність [PERSON] застрахована AT «СГ «ТАС» згідно полісу обов`язкового страхування цивільна-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів А06867176 від 28.12.2019 року. Частиною 6 ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Отже, встановлений постановою суду від 30 жовтня 2020 року факт дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої автомобіль Chevrolet Aveo д.н.з [NUMBER] , яким керував [PERSON] зазнав механічних пошкоджень та вина у скоєнні цієї дорожньо-транспортної пригоди водія транспортного засобу Кіа Optima д.н.з. [NUMBER] [PERSON] є обставинами, що мають преюдиційне значення та не підлягають доказуванню. Тобто зазначеною постановою суду була прямо встановлена вина відповідача у скоєнні адміністративного правопорушення, причинний зв`язок між порушенням Правил дорожнього руху і як наслідок цього, зіткненням із автомобілем позивача, що призвело до механічних пошкоджень та матеріальних збитків. Згідно ст. 34 п. 34.2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. На протязі встановленого законом терміну ПАТ СГ`ТАС» не направив свого представника для огляду транспортного засобу. В силу пункту 34.3 даного Закону, якщо представник страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) не з`явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження). 09 листопада 2020 року позивач звернувся до експерта Картавова Ю.О. з метою проведення оцінки завданих збитків внаслідок ДТП. Для проведення огляду транспортного засобу та можливості участі в огляді було повідомлено про дату та місце огляду транспортного засобу відповідачів. ПАТ СГ`ТАС» особисто вручено повідомлення, а [PERSON] направлено поштою, що підтверджується поштовою квитанцією про відправлення. ПАТ СГ`ТАС» направив на огляд свого представника, який був присутній на огляді ТЗ. Відповідно до звіту № 1282 від 19.11.2020 року про оцінку автомобіля Chevrolet Aveo реєстраційний номер [NUMBER] вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля Chevrolet Aveo реєстраційний номер [NUMBER] в результаті його пошкодження при ДТП складає 102126,86 грн. (а.с.13-19). Згідно звіту №1381Е від 25.11.2020 року про оцінку автомобіля Chevrolet Aveo реєстраційний номер [NUMBER] ринкова вартість автомобіля Chevrolet Aveo реєстраційний номер [NUMBER] з врахуванням пошкоджень наявних після ДТП складає 27363,65 грн. (а.с. 7-12). ПАТ СГ «ТАС» виплатила позивачу страхове відшкодування у розмірі 51852,01 грн., як різницю між вартістю транспортного засобу до ДТП (84697,50 грн.) та його вартістю після ДТП (32845,49грн.), згідно звіту від 12.11.2020 року на замовлення ПрАТ «СГ ТАС» (а.с. 50-59). З висновку експерта Іщик О.О. Рівненського науково-дослідного інституту судових експертиз від 05.08.2021 року № СЕ-19/118-21/5607-АВ судової автотоварознавчої експертизи, проведеної за ухвалою суду за клопотанням позивачем було подано клопотання про призначення автотоварознавчої експертизи з метою встановлення реальної суми завданого збитку вбачається, що матеріальний збиток завданий власнику автомобіля Chevrolet Aveo реєстраційний номер [NUMBER] , в результаті його пошкодження при ДТП станом на 15 жовтня 2020 року складає 90726,15 грн., а ринкова вартість складала 30402,76 грн. Вартість складання висновку експерта становить 2361,00 грн. та 1173,00 грн., разом 3534,00 грн., що підтверджується квитанціями від 10 листопада 2020 року та 26 листопада 2020 року відповідно. Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Частиною другою статті 22 ЦК збитками є витрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено (упущена вигода). Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» N 6 від 27.03.1992 року, володілець джерела підвищеної небезпеки не відповідає за шкоду, заподіяну цим джерелом, якщо доведе, що воно вибуло з його володіння внаслідок протиправних дій інших осіб, а не з його вини. Особи, які вчинили ці протиправні дії, відшкодовують шкоду за правилами відповідальності володільців джерел підвищеної небезпеки, а коли цьому сприяла винна поведінка володільця (не була забезпечена належна охорона і т.п.), відповідальність за шкоду, заподіяну джерелом підвищеної небезпеки, може бути покладено на особу, що протиправно заволоділа цим джерелом, і на його володільця відповідно до ступеня вини кожного з них. Згідно вказаної Постанови Пленуму Верховного Суду України, під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав (договору оренди, довіреності тощо). Згідно з роз`ясненнями, викладеними в постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 р. «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 вказаного Закону). Згідно ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Статтею 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Відшкодування шкоди, заподіяної власником (володільцем) транспортного засобу, цивільно-правова відповідальність якого застрахована урегульовано Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». У разі коли пошкоджений транспортний засіб не може бути відновлений або вартість його відновлювального ремонту з урахуванням зношеності та втрати товарної вартості перевищує його ринкову вартість на момент пошкодження, розмір шкоди визначається за ринковою вартістю транспортного засобу на момент пошкодження. Відповідно до статті 30 Закону № 1961-IV транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до ДТП. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після ДТП, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця ДТП. Отже, якщо пошкоджений транспортний засіб не може бути відновлено або вартість його відновлювального ремонту з урахуванням зношеності та втрати товарної вартості перевищує його ринкову вартість на момент пошкодження, розмір шкоди визначається за ринковою вартістю транспортного засобу на момент пошкодження. Порядок відшкодування шкоди, пов`язаної з фізичним знищенням транспортного засобу, регламентовано вищенаведеною статтею 30 Закону № 1961-IV. Порядок відшкодування шкоди, пов`язаної з фізичним знищенням транспортного засобу, який згідно зі статтею 8 ЦК України (аналогія закону) може застосовуватися не лише страховиком, а й іншими особами, які здійснюють діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, та відповідають за завдану шкоду. Тобто транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим, а власник транспортного засобу згоден із визнанням транспортного засобу фізично знищеним. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з експертизою, проведеною відповідно до вимог законодавства, витрати на ремонт транспортного засобу перевищують його вартість до ДТП. У разі якщо власник транспортного засобу не згоден із визнанням транспортного засобу фізично знищеним, йому відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після ДТП, а також витрати з евакуації транспортного засобу з місця цієї пригоди. Якщо ж транспортний засіб визнано фізично знищеним, відшкодування шкоди здійснюється у розмірі, який відповідає вартості транспортного засобу до ДТП та витратам з евакуації транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди. Право на залишки транспортного засобу отримує страховик чи моторне транспортне страхове бюро. Відповідно до ч.1 ст.102 ЦПК України висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. З урахуванням викладеного суд вважає, що експертне дослідження має вищу юридичну силу в порівнянні з звітами виконаними спеціалістами оцінювачами, а тому вартість матеріального збитку завданого позивачу має бути визначена, виходячи із висновку експертного дослідження. Вирішуючи питання про суму стягнення матеріальної шкоди, суд бере до уваги висновок № СЕ-19/118-21/5607-АВ від 05.08.2021 року про проведення оцінки вартості шкоди, спричиненої автомобілю Chevrolet Aveo реєстраційний номер [NUMBER] , що був складений судовим експертом Іщик О.О. вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля складає 90726,15 грн. та ринкову вартість автомобіля після ДТП, що складає 30 402, 76 грн. різниця становить 60323,39 грн. Зважаючи, що відповідач сплатив позивачу 51852,01 грн., то суд приходить до висновку, що слід стягнути з відповідача на користь позивача майнової шкоди, що складає 8471 грн. 38 коп. (60323,39 грн. - 51852,01 грн). Щодо позовних вимог в частині стягнення моральної шкоди, то суд виходив з такого. Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до п.3 ч.2 ст.23 ЦК України, моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Відповідно до положень п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 «Про судову рактику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» передбачено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням кожному конкретному випадку вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується характер та обсяг моральних страждань, яких зазнав позивач внаслідок протиправних дій відповідача, час і зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. Згідно роз`яснень Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 р. в п. 5 постанови «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» обов`язковому з`ясуванню при вирішені спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою та протиправними діями заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду ті з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. За загальними правилами відшкодування шкоди, відшкодування моральної шкоди провадиться у разі, коли незаконні дії певних осіб чи органів завдали моральної втрати громадянинові, призвели до порушення його нормальних життєвих зв`язків, вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Моральною шкодою визнаються страждання, заподіяні громадянинові внаслідок фізичного чи психічного впливу, що призвело до погіршення або позбавлення можливостей реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру. Право особи на відшкодування моральної шкоди виникає за умов порушення права цієї особи, наявності такої шкоди та причинного зв`язку між порушенням та моральною шкодою. При цьому, обов`язок доведення наявності підстав для відшкодування моральної шкоди покладається на особу, що вимагає її відшкодування, що відповідає змісту ч.3 ст.12, та 81 ЦПК України. Позивач посилається на те, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди переніс стрес, нервував та перебував у моральних переживаннях у зв`язку з пошкодженням його майна. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, яка є джерелом національного законодавства, порушення прав людини вже само по собі тягне за собою моральні страждання та виникнення моральної шкоди, а тому факт страждань доказування не потребує, для суду достатньою підставою для присудження компенсації моральної шкоди є сам факт порушення права (справи «Войтенко проти України», «Науменко проти України»). Європейський суд з прав людини в пункті 37 рішення у справі «Недайборщ проти Російської Федерації» (Скарга № 42255/04) від 1 липня 2010 року зокрема зазначив, що суд нагадує свою постійнупозицію про те, що заявнику не може бути пред`явлено вимогу про надання будь-якого підтвердження моральної шкоди, яку він поніс. При наявності встановленого факту порушення прав заявника моральна шкода наявна та констатується судом. Суд приймає до уваги доводи позивача про завдання йому моральної шкоди, що виразилася в душевних стражданнях, яких він зазнав внаслідок пошкодження майна, як безумовні і, враховуючи ступінь їх глибини. Однак, на думку суду зазначена сума позивачем у 15 000,00 грн. є дещо завищеною, не відповідає дійсним обставинам справи, глибині та періоду страждань, не ґрунтується на засадах розумності та справедливості, а тому суд врахувавши характер та обсяг моральних страждань, яких зазнав позивач, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості прийшов до висновку про зменшення розміру стягнення моральної шкоди до 5000 гривень. З врахуванням викладеного, суд приходить до висновку про стягнення моральної шкоди в розмірі 5000 грн. з відповідача [PERSON] . Щодо стягнення моральної шкоди з відповідача ПрАТ " Страхова компанія ТАС", то в цій частині, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, виходячи з такого. Згідно ст. 261 ЗУ "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів": «Страховиком (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "г" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової витатиза шкоду, заподіяну здоров`ю». Таким чином, згідно законодавства страховик відшкодовує моральну шкоду в розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю, а отже позивач не має права на отримання моральної шкоди, оскільки не зазнав ушкодження здоров`я внаслідок ДТП та йому не здійснювалася страхова виплата за шкоду, заподіяну здоров`ю. Відповідно до статті 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. З матеріалів справи безспірно вбачається, що позивачем було понесено витрати по оплаті за складання висновку експерта, що становить 2361,00 грн. та 1173,00 грн., разом 3534,00 грн., та які були оплачені [PERSON] , що підтверджується квитанціями від 10 листопада 2020 року та 26 листопада 2020 року відповідно. Крім того, позивачем було понесено витрати по оплаті за проведення судової експертизи, які становлять 1015,20 грн. та які були оплачені [PERSON] відповідно до квитанції від 02.08.2021 року. Таким чином, в судовому засіданні позивачем належними та допустимими доказами підтверджено понесення судових витрат, пов`язаних із проведенням експертизи в розмірі 4 549,20 грн., які підлягають стягненню з відповідачів у рівних частках, тобто по 2274,60 грн. з кожного. Крім того, судові витрати у справі складаються з судового збору, сплаченого позивачем за подання позовної заяви, в сумі 3178,00 грн., що стверджується квитанціями № 0.0.2073246413.1 від 01.01.2021 року. Оскільки позов задоволено частково, їх слід стягнути з відповідачів пропорційно до задоволеної частини відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України , що становить 1664,67 грн. (908,00 грн. + (2270 грн.Х5000:15000)), який підлягає стягненню з відповідачів у рівних частках, тобто по 832,34 грн. з кожного.

Outcome: partial