Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-14 00:00:00

У лютому 2016 року КС «Південно-Східна кредитна компанія» звернулась до суду з позовом до\~[PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки.\~\~ Вимоги за позовом обґрунтовувала тим, що 30 липня 2003 року між КС «Південно- Східна кредитна компанія» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 89- О, додаткова угода № 89-О/1 від 23.08.2013р., відповідно до яких відповідач отримав: -31.07.2013р. - 60\~000 грн.; -23.08.2013р. 15000 грн. зі сплатою 48% річних за строковою позикою, та 144 річних за простроченою позикою. З метою забезпечення виконання зобов`язання по вищевказаному кредитному договору КС «Південно-Східна кредитна компанія» та [PERSON] 31 липня 2013 року був укладений договір іпотеки № 1540, згідно умов якого [PERSON]\~передав в іпотеку банку земельну ділянку № 104-104а, розташовану за адресою: Донецька область, м. Маріуполь, вул. Виноградна, площею 0,0969 га, переданої для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), Кадастровий номер 1412336900:01:004:0262, яка належить іпотекодавцю на праві приватної власності - на підставі свідоцтва про право власності № 5224248. Оскільки боржник [PERSON] належним чином не виконував свої зобов'язання за кредитним договором від 30 липня 2003 року, у зв'язку з чим, станом на 4 лютого 2016 року утворилась заборгованість в розмірі 344 940,00 грн., яка складається з: заборгованості по кредиту в сумі 75000,00 грн. та заборгованості по відсотках за користування кредитом в сумі 269\~940,00 грн. Позивач просив звернути стягнення на предмет іпотеки, яким забезпечено зобов'язання [PERSON] за кредитним договором шляхом набуття кредитною спілкою права власності на предмет іпотеки. В судове засідання представник позивача\~[PERSON], який діє на підставі довіреності, не з'явився - надав суду заяву про розгляд справи в його відсутність, наполягав на задоволенні позовних вимог, не заперечував проти ухвалення у справі заочного рішення у разі повторної неявки відповідача в судове засідання. Відповідач в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, про слухання справи був повідомлений належним чином. Відповідно до вимог\~ст. 224-226 ЦПК України\~суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи зі згоди представника позивача на підставі наявних у матеріалах справи доказах. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно зі\~ст.1054 Цивільного кодексу України\~за кредитним договором банк (кредитор) зобов'язується передати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і умовах передбачених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит і сплатити відсотки. Відповідно зі\~ст.1048 ЦК України\~кредитор має право на отримання з позичальника відсотків на суму позики, якщо інше не встановлене договором або законом. Розмір і порядок отримання відсотків встановлюється договором. 30 липня 2003 року між КС «Південно- Східна кредитна компанія» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 89- О, додаткова угода № 89-О/1 від 23.08.2013р., відповідно до яких відповідач отримав: -31.07.2013р. - 60\~000 грн.; -23.08.2013р. 15000 грн. зі сплатою 48% річних за строковою позикою, та 144 річних за простроченою позикою. що підтверджено копіями видаткових касових ордерів. Відповідно до ч. 2\~ст. 625 ЦК України, якою встановлено цивільно-правову відповідальність за порушення умов договору, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З метою забезпечення виконання зобов`язання по вищевказаному кредитному договору між КС «Південно-Східна кредитна компанія» та [PERSON] 31 липня 2013 року був укладений договір іпотеки № 1540. Відповідно до п.4 наведеного іпотечного договору, іпотекодавець передає іпотекодержателю в іпотеку об'єкт нерухомого майна - земельну ділянку № 104-104а, розташовану за адресою: Донецька область, м. Маріуполь, вул. Виноградна, площею 0,0969 га, переданої для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), Кадастровий номер 1412336900:01:004:0262, яка належить іпотекодавцю на праві приватної власності - на підставі свідоцтва про право власності № 5224248. Вартість предмета іпотеки оцінена сторонами в сумі 120 000 грн. \~ \~ Відповідно до п. 3 розділу, Задоволення вимог за рахунок предмету іпотеки та його реалізація» зазначеного іпотечного договору у разі невиконання або неналежного виконання Іпотекодавцем основного зобов'язання Іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до п.5 зазначеного розділу, Іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття право власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є відповідне застереження в цьому договорі, яке прирівнюється до задоволення вимог іпотеко держателя та передбачає передачу іпотеко держателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобовязання У зв'язку із неналежним виконанням [PERSON] обов'язків щодо повернення кредитних коштів за кредитним договором, на 4 лютого 2016 року утворилась заборгованість в розмірі 344 940,00 грн., яка складається з: заборгованості по кредиту в сумі 75000,00 грн. та заборгованості по відсотках за користування кредитом в сумі 269\~940,00 грн. Розмір вказаної заборгованості підтверджується доданим до позовної заяви розрахунком. Відповідно до ст. ст.\~526,527,530 ЦК України\~зобов'язання повинні виконуватись належним чином та в термін, передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання. Згідно із\~ст. 1050 ЦК України\~якщо договором встановлено обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати відсотків. Позивач просив звернути стягнення на предмет іпотеки, яким забезпечено зобов'язання [PERSON] за кредитним договором, шляхом набуття кредитною спілкою права власності на предмет іпотеки, посилаючись, на умови договору іпотеки та Закон України «Про іпотеку». Водночас, частиною другою статті 16 ЦК України передбачено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів судом може бути визнання права, в тому числі права власності на майно. Суд також може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до частини третьої статті 33 Закону України "Про іпотеку" звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Згідно із частиною третьою статті 36 Закону України "Про іпотеку" договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору, за своїми правовими наслідками, може передбачати передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання в порядку, встановленому статтею 37 Закону України "Про іпотеку". Порядок реалізації предмета іпотеки за рішенням суду врегульоване статтею 39 цього Закону, якою передбачено, що у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначається, зокрема, спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону. Можливість виникнення права власності за рішенням суду ЦК України передбачає лише у статтях 335 та 376 ЦК України. У всіх інших випадках право власності набувається з інших не заборонених законом підстав, зокрема із правочинів (частина перша статті\~\~328 ЦК України). Відповідно до статті 328 ЦК України набуття права власності це певний юридичний склад, з яким закон повязує виникнення в особи субєктивного права власності на певні обєкти, суд при застосуванні цієї норми повинен встановити, з яких саме передбачених законом підстав, у який передбачений законом спосіб позивач набув право власності на спірний обєкт та чи підлягає це право захисту в порядку, передбаченому статтею 392 ЦК України. Стаття 392 ЦК України, у якій йдеться про визнання права власності, не породжує, а підтверджує наявне в позивача право власності, набуте раніше на законних підставах, у тому випадку, якщо відповідач не визнає, заперечує або оспорює наявне в позивача право власності, а також у разі втрати позивачем документа, який посвідчує його право власності. Така ж правова позиція викладена в Постановах Верховного Суду України за №6-1851цс-15 від 30 березня 2016 року, та за № № 6-318 цс15 від 24 червня 2015 року На підставі викладено, суд дійшов висновку про відмові в задоволенні позову, оскільки позивачем вибраний не належний спосіб захисту порушених прав. Разом з цим, це не позбавляє позивача відшукувати інший спосіб захисту своїх порушених прав в спосіб передбачений іпотечним Договором та Законом. Відповідно до\~ст.88 ЦПК України\~судові витрати покладаються на позивача. \~\~\~\~\~\~

Outcome: dismissed