Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-06 00:00:00

У лютому 2014 року [PERSON], яка діє в своїх інтересах та інтересах дітей [PERSON] та [PERSON] звернулася до суду з позовом до Подільської районної у м. Києві ради, третя особа - Служба у справах дітей Подільської районної в м. Києві державної адміністрації про визнання права користування житловим приміщенням. Свої вимоги мотивує тим, що з 2001 року вона та її неповнолітні діти проживають у кімнаті [ADDRESS]. Позивачка зазначила, що вселення в дану кімнату відбулося у 2001 році на підставі наказу Головного управління житлового забезпечення Київської міської державної адміністрації від 24.10.2001 року та з цього часу неодноразово укладалися з нею договори найму зазначеного житлового приміщення. Посилаючись на те, що вона безперервно проживає в спірній кімнаті, постійно сплачує кошти за житлово-комунальні послуги по ній, здійснила капітальний ремонт в ній, просила визнати за нею, [PERSON] та [PERSON] право на користування житловим приміщенням, а саме кімнатою [ADDRESS]. У судовому засіданні позивачка позов підтримала за тих же підстав, просила його задовольнити. Пояснила, що в спірній кімнаті вона з дітьми проживає з 2001 року, спочатку за договором оренди, а з 2004 року з незрозумілих підстав КП "Спецжитлофонд" відмовляється продовжувати строк дії договору оренди. Однак, вона сплачує плату за житлово-комунальні послуги по даній кімнаті. Представник відповідача та третьої особи в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, причини поважності неявки в судове засідання суду не повідомили. Відповідно до ч. 4 ст. 169 та ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Заочний розгляд справи відбувається за відсутності відповідача з дотриманням вимог, встановлених законом, на підставі ухвали про заочний розгляд справи. Суд, вважає можливим розглядати справу у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів. Суд, заслухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи вважає, що позов доведений та підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що з 2001 року позивачка проживає у кімнаті [ADDRESS] на підставі договору оренди житлового приміщення № 900 від 01 жовтня 2001 року (а.с. 15), строк дії якого постійно продовжувався. На утриманні у позивачки знаходиться двоє неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с. 12). Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Суд враховує, що рішенням Подільського районного суду м. Києва від 25 липня 2006 року відмовлено у задоволенні позову КП "Спецжитлофонд" до [PERSON] та [PERSON] про виселення та встановлено, що між сторонами укладений договір найму на невизначений строк (а.с. 16). [PERSON] неодноразово зверталася до Служби у справах дітей Подільської РДА, КП "Центральний", Подільської РДА в м. Києві, ВГІРФО Подільського РУГУ з заявами щодо її реєстрації та дітей у спірній кімнаті, однак їй було відмовлено. З листа відділу обліку та розподілу житлової площі від 26.04.2013 року № 141 вбачається, що гуртожиток по [ADDRESS] визнаний житловим будинком та в ньому змінена нумерація житлових приміщень (а.с. 19). З актів КП "Спецжитлофонд" від 24.01.2006 року, ЖЕД-701 від 12.09.2012 року вбачається, що позивачка та її діти проживають та користуються кімнатою [ADDRESS], житловою площею - 18, 3 кв. м. [PERSON] постійно сплачує кошти за комунальні послуги по спірній кімнаті (а.с. 17-18). Вказані обставини свідчать про інтерес позивачки та її дітей до спірного житла. Правовідносини, що виникли між сторонами регулюються нормами Житлового кодексу України. Відповідно до ст. 9 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Згідно зі ст. 61 ЖК України користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Відповідно до ст.64 ЖК України члени сім'ї наймача, які проживають з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. До членів сім'ї наймача належать дружина, їх діти і батьки. У ст. 65 ЖК України зазначено, що наймач вправі вселити в займане ним приміщення своїх неповнолітніх дітей, які набувають рівного з іншими членами сім'ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім'ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням. За таких обставин, неповнолітні діти [PERSON] та [PERSON] набули рівного з позивачкою права користування жилим приміщенням. Крім того, згідно роз'яснень у постанові Пленуму Верховного суду України від 01.11.1996 року № 9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» наявність чи відсутність прописки сама по собі не може бути підставою для визнання права користування жилим приміщенням за особою, яка там проживала чи вселилась туди, як член сім'ї наймача (власника) приміщення, або ж для відмови їй у цьому. Частиною 3 ст. 10 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього кодексу. Однак, Подільська районна рада м. Києва не скористалася своїм правом надати заперечення проти заявлених позовних вимог [PERSON] Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні, на підставі зазначеного, враховуючи те, що позивачка та її діти на даний час ніде не зареєстровані, протягом тривалого часу постійно проживають у спірній кімнаті, а саме з 2001 року, сплачує комунальні послуги, суд, приходить до висновку про задоволення позовних вимог [PERSON], вимоги є обгрунтованими, та такими, що знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду. На підставі викладеного та

Outcome: approved