Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-06 00:00:00

Як зазначив позивач, [INFO] помер батько позивача - [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина, яка складалася із житловогобудинку, який розташований по [ADDRESS]. У встановлений законом строк ним спадщина була прийнята, але на теперішній час не оформлена, через те, що батьком за життя не було отримано правовстановлюючого документу на будинок. В судовому засіданні позивач не з'явилася, але надав заяву в якій зазначає, що позовні вимоги підтримує та просить розглянути позов за його відсутності. Представник відповідача до суду не з'явився, надав заяву в якій просить розглянути позов за його відсутності. Дослідивши матеріали справи судом фактично встановлено наступне. Відповідно до Свідоцтва про смерть серія [NUMBER], виданого виконкомом Краснополянської сільської ради Великоновосілківського району Донецької області 27.01.2015 року, [PERSON] помер [INFO] в с. Красна Поляна Великоновосілківського району Донецької області. Згідно Свідоцтва про народження серія [NUMBER], виданого 10.04.1970 року Краснополянською сільською радою Великоновосілківського району, батьком [PERSON], [INFO], є [PERSON]. Судом також встановлено, що [PERSON] не складав заповіту, тож спадкування відбувалося за законом. Відповідно до приписів, що містить ст. 1258 Цивільного Кодексу України (далі ЦК України), спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Згідно ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив. Відповідно до дослідженим в судовому засідання копій заяви № 190 від 02.06.2015 року та Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 40544670 від 02.06.2015 року вбачається, що позивач звертався до приватного нотаріуса Великоновосілківського нотаріального округу Гукова О. В. з заявою про прийняття спадщини після померлого батька [PERSON]. Згідно Постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 417/02-31 від 21.08.2015 року, Гуковим О. В., приватним нотаріусом Великоновосілківського нотаріального округу відмовлялося позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON], який помер [INFO], на житловий будинок, оскільки відсутній оригінал правовстановлюючого документу. Листом ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.03.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» встановлюється, що при вирішенні спорів про визнання права власності на спадкове майно судам слід керуватися законодавством, яке регулювало виникнення права власності у самих спадкодавців на момент закінчення будівництва будинків, зокрема положеннями ЦК УРСР 1963 року, Законом України "Про власність", Законом України від 7 грудня 1990 року № 533-XII "Про місцеві Ради народних депутатів та місцеве і регіональне самоврядування", Законом України від 25 грудня 1974 року "Про державний нотаріат", постановою Ради Міністрів Української РСР від 11 березня 1985 року № 105 "Про порядок обліку житлового фонду в Українській РСР", Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 13 квітня 1979 року за № 112/5, Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 12 травня 1985 року № 5-24-26, Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР від 31 січня 1966 року, Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженою наказом Міністра юстиції Української РСР від 31 жовтня 1975 року № 45/5, Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих, затвердженою наказом Міністра юстиції УРСР від 19 січня 1976 року № 1/5, та іншими нормативними актами. За змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах. Додатками № 32 та № 33 до Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих було затверджено зразки довідок про право власності колгоспного (селянського) двору на жилий будинок та про право власності робітника чи службовця на жилий будинок. За змістом зазначених нормативних актів виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права. До компетенції виконкомів місцевих Рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих Рад. Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. В погосподарських книгах при визначенні року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку. На виконання постанови Ради Міністрів УРСР від 11 березня 1985 року № 105 у 1985 - 1988 роках сільськими, селищними, районними Радами народних депутатів ухвалювалось рішення щодо оформлення права власності та реєстрації будинків у бюро технічної інвентаризації за даними погосподарських книг сільських, селищних Рад із додатками списків громадян, яким ці будинки належали. Проте, незважаючи на внесення записів у погосподарські книги, більшість громадян своє право власності в БТІ не зареєстрували (не оформили). Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обов'язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції). Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. Відповідно до Довідки № 1800 від 20.08.2015 року, що була видана Виконкомом Краснополянської сільської ради Великоновосілківського району Донецької області, будинок та господарчі будівлі, які розташовані за адресою [ADDRESS] значаться на підставі записів у по господарській книзі виконкому сільської ради (особовий рахунок 1406). Згідно дослідженій в судовому засіданні копії Свідоцтва і документації індивідуального забудовника на забудову індивідуального житлового будинку, [PERSON] був забудовником житлового будинку, який розташований по [ADDRESS] на земельній ділянці, яка була виділена йому під забудову на підставі Рішення виконавчого комітету Великоновосілківської районної ради народних депутатів № 118 від 19.03.1980 року. Згідно Технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок [ADDRESS], складений КП «Великоновосілківське РБТІ» станом на 31.07.2015 року, житловий будинок (А-1), побудовано у 1980 році, має загальну площу - 70,2 м 2 , з якої 24,1 м 2 - житлової, 46,1 м 2 - допоміжної. Відомості про самочинне будівництво у Технічному паспорті не значаться. Довідкою щодо показників на житловий будинок, господарські будівлі [ADDRESS] самочинне будівництво відсутнє. Ст. 41 Конституції України передбачено непорушність права приватної власності. Ч. 5 ст. 1268 ЦК України, встановлюється, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Судом встановлено, що [PERSON] у відповідності з діючим законодавством прийняв спадщину після померлого батька [PERSON], однак отримати свідоцтво про право на спадщину він позбавлений можливості через відсутність оригіналу правовстановлюючого документу на землю. Враховуючи викладене суд приходить до висновку, що доводи позивача знайшли своє повне підтвердження, в зв'язку з чим суд задовольняє позовні вимоги у повному обсязі. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved