Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-02 00:00:00

[PERSON] звернулася до Нижньосірогозького районного суду Херсонської області з позовною заявою до [PERSON], ТОВ "Верхньосірогозький ОПЗ" про визнання права власності на нерухоме майно - вагову під літерою "М" площею 42,4 кв. метри, споруду під літ. № 5 - пожежний резервуар, споруду під літ. № 1 - огорожу, споруду під літ. № 9 - мощення території комбікормового заводу, та споруду під літ. № 10 - 350 метрів автомобільного шляху за межами території комбікормового заводу, які знаходяться за адресою: [ADDRESS]. Позивач мотивує свої вимоги тим, що її чоловік [PERSON] у 2002-2003 роках шляхом укладення договорів купівлі-продажу придбав майно Нижньосірогозького комбікормового заводу. Всі договори купівлі продажу майна Нижньосірогозького комбікормового заводу посвідчені державним нотаріусом Іванівської державної нотаріальної контори Херсонської області Черниш Л.І.. Позивач зазначила, що частину майна її чоловік [PERSON] придбав за належні їй грошові кошти, надані нею чоловіку у тимчасове користування в якості позики. Через відсутність у [PERSON] можливості повернути витрачені кошти у квітні 2008 року між позивачем та [PERSON] була укладена усна угода про погашення ним грошового боргу шляхом передачі позикодавцеві частини придбаного ним нерухомого майна, а саме - споруди пожежного резервуару під літ. № 5, приміщення вагової під літ. "М" площею 42.4 кв. метри, та споруд, розташованих на території Нижньосірогозького комбікормового заводу в с. Верхні Сірогози Нижньосірогозького району Херсонської області - огорожі під літ № 1, мощення, розташованого на території комбікормового заводу під літ. № 9, та споруди під літ. № 10 - автомобільного шляху довжиною 350 метрів за межами виділеної комбікормовому заводу земельної ділянки за адресою: [ADDRESS]. Позивач [PERSON] зазначила, що для підтвердження усної домовленості з чоловіком [PERSON] про передачу майна у власність позивачу сторони звернулися до Дніпровського регіонального третейського суду для затвердження вказаної мирової угоди. 28 червня 2008 року своїм рішенням Дніпровський регіональний третейський суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області затвердив мирову угоду, укладену між позивачем та її чоловіком [PERSON] про передачу позивачу в рахунок повернення позики у приватну власність належного [PERSON] нерухомого майна - одного пожежного резервуару, приміщення вагової, та споруд, розташованих на території Нижньосірогозького комбікормового заводу, які знаходяться на території Нижньосірогозького комбікормового заводу в [ADDRESS]. 18 листопада 2008 року Заводським районним судом м. Дніпродзержинська позивачеві видано виконавчий лист № 2-1182-08 на виконання рішення Дніпровського регіонального третейського суду, яким затверджено мирова угода позивача з [PERSON] про передачу їй у приватну власність нерухомого майна - споруди пожежного резервуару, та споруд згідно інвентарної справи 1-4, 10-11, Н, н, р-1, №5, розташованих на території комбікормового заводу в [ADDRESS], та автомобільного шляху (350 метрів) за межами території Нижньосірогозького комбікормового заводу в [ADDRESS]. Позивач зазначила, що не була інформована про необхідність обов'язкової реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна, та про строки реєстрації, тому у подальшому реєстрацією права власності отриманого нерухомого майна не займалася. У зв'язку з пропуском строку пред'явлення виконавчого листа до виконання позивач звернулася до Верхньосірогозької сільської ради Нижньосірогозького району Херсонської області з заявою про оформлення права власності на нерухоме майно, отримане на підставі рішення Дніпровського регіонального третейського суду від 28 червня 2008 року, та 29 квітня 2009 року отримала рішення Верхньосірогозької сільської ради Нижньосірогозького району, яким було вирішено оформити право власності на нерухоме майно. На підставі зазначеного рішення 06 липня 2009 року Генічеське БТІ в реєстрі прав власності на нерухоме майно в реєстровій книзі № 18 здійснило реєстрацію прав власності за № 175.. За адміністративним позовом ТОВ "Верхньосірогозький олійно-переробний завод" Нижньосірогозький районний суд Херсонської області своєю постановою від 25 квітня 2013 року рішення Верхньосірогозької сільської ради Нижньосірогозького району Херсонської області від 29 квітня 2009 року було визнане неправомірним та скасував. Позивач стверджує, що дізналася про це лише весною 2013 року, оскільки не була належним чином повідомлена про розгляд справи і не була присутньою у судовому засіданні, постанови суду не отримала, вважає, що вказане рішення суду є незаконним, тому вважала за можливе зареєструвати за собою право власності на майно, використовуючи рішення Дніпровського регіонального третейського суду. З метою реєстрації права власності звернулася до Генічеського бюро технічної інвентаризації, але отримала відмову у реєстрації права власності у зв'язку зі змінами у законодавстві з рекомендацією звернутися до реєстраційної служби. Позивач [PERSON] вказала, що звернувшись до державної реєстраційної служби Нижньосірогозького районного управління юстиції Херсонської області, отримала відмову у реєстрації права власності, оскільки у виконавчому листі від 28 червня 2008 року зазначено, що обов'язок реєстрації права власності покладений на Генічеське бюро технічної інвентаризації, яке на час звернення до реєстраційної служби таких повноважень позбавлене, строк пред'явлення до виконання виконавчого листа також було пропущено. Позивач [PERSON] вказала, що звернулася до Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області та отримала за рішенням суду від 01 червня 2013 року виконавчий лист на примусове виконання рішення Постійно діючого Дніпровського регіонального третейського суду від 28 червня 2008 року, яким зобов'язано державну реєстраційну службу Нижньосірогозького районного управління юстиції Херсонської області провести реєстрацію права власності за [PERSON] на нерухоме майно: вагової "М" площею 42,4 кв. метри, споруди № 5 - пожежного резервуару, № 1 - огорожі, № 9 - мощення території комбікормового заводу, та 350 метрів автомобільного шляху за межами земельної ділянки за адресою [ADDRESS]. Отримавши в Заводському районному суді м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області виконавчий лист на виконання рішення Дніпровського регіонального третейського суду, позивач звернулася до державної реєстраційної служби, та 30 квітня 2014 року отримала рішення державного виконавця Нижньосірогозького районного управління юстиції Херсонської області Лобанової О.В. про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень у зв'язку з тим, що рішення третейських судів у справах, у тому числі у спорах щодо нерухомого майна відповідно до п. 7 ст. 6 Закону України "Про третейські суди", які прийняті до набрання чинності Законом і не виконані до 31 березня 2009 року, не є підставою для проведення державної реєстрації прав власності на нерухоме майно. Посилаючись на викладене позивач [PERSON] прохає визнати за нею право власності на нерухоме майно, яке складається з вагової "М" площею 42,4 кв. метри, споруди № 5 - пожежного резервуару, № 1 - огорожі, № 9 - мощення, яке розташоване на території комбікормового заводу, та автомобільний шлях № 10 (350 метрів) за межами земельної ділянки за адресою [ADDRESS], що стане підставою для реєстрації права власності на нерухоме майно Реєстраційною службою Нижньосірогозького районного управління юстиції Херсонської області. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] за дорученням [PERSON] викладені у позовній заяві вимоги підтримав, прохав суд визнати за позивачем [PERSON] права власності на нерухоме майно - вагову літера "М" площею 42,4 кв. метри, споруду № 5 - пожежний резервуар, № 1 - огорожу, № 9 - мощення, розташовані на території ТОВ "Верхньосірогозький ОПЗ" за адресою [ADDRESS] комбікормового заводу, та автомобільний шлях № 10 (350 метрів) за межами земельної ділянки комбікормового заводу, які розташовані за адресою [ADDRESS], посилаючись на викладені у позовній заяві мотиви. [PERSON] вказав, 08 листопада 2002 року відповідач [PERSON] за посвідченим державним нотаріусом Іванівської державної нотаріальної контори Херсонської області Черниш Л.І. договором купівлі-продажу нежитлового будинку (зареєстровано в реєстрі № 509) придбав у приватної фірми "Українська Хата" в особі керівника фірми [PERSON] 19/100 частин адміністративного будинку за адресою: [ADDRESS]. 20 грудня 2002 року [PERSON] відповідно до посвідченого державним нотаріусом Іванівської державної нотаріальної контори Херсонської області Черниш Л.І. договору купівлі-продажу нежилого приміщення (зареєстровано в реєстрі № 631) придбав у дочірнього підприємства "Пульсар" ТОВ "Нижньосірогозький комбікормовий завод" 25/100 частин нежилого приміщення з відповідною частиною належних господарчих та побутових будівель і споруд, належних ТОВ "Нижньосірогозький комбікормовий завод", які розташовані за адресою: [ADDRESS]. 10 грудня 2003 року [PERSON] відповідно до посвідченого державним нотаріусом Іванівської державної нотаріальної контори Херсонської області Черниш Л.І. договору купівлі-продажу нежилого приміщення (зареєстровано в реєстрі № 683) придбав у дочірнього підприємства "Пульсар" ТОВ "Нижньосірогозький комбікормовий завод 56/100 частин нежилого приміщення з відповідною частиною належних господарчих та побутових будівель і споруд, належних ТОВ "Нижньосірогозький комбікормовий завод", які розташовані за адресою: [ADDRESS], отримавши право власності на 1/1 частки майна Нижньосірогозького комбікормового заводу, ставши господарем всього майна Нижньосірогозького комбікормового заводу. [PERSON] погодився з тим, що дійсно значна частина майна ТОВ "Нижньосірогозький комбікормовий завод" з часом вийшла з володіння [PERSON], але переконаний, що спірне майно - вагова під літерою "М" площею 42,4 кв. метри, споруда № 5 - пожежний резервуар, № 1 - огорожа, № 9 - мощення двору, на якій розташовані виробничі споруди ТОВ "Верхньосірогозький ОПЗ", та автомобільний шлях № 10 (350 метрів) за межами території комбікормового заводу за адресою [ADDRESS] до цього часу перебувають у приватній власності [PERSON], і він вправі розпоряджатися власним майном, у тому числі правом передачі вказаного майна позивачу [PERSON], тому на думку [PERSON] заявлені нею позовні вимоги підлягають задоволенню. На думку [PERSON] ТОВ "Верхньосірогозький ОПЗ" не має законних прав на спірне майно, яке не перебуває у його власності, тому позиція представника ТОВ "Верхньосірогозький ОПЗ" не повинна прийматися судом до уваги, прохав позов [PERSON] задовольнити. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні повідомив, що дійсно у 2002-2003 роках відповідно до укладених договорів купівлі-продажу, посвідчених державним нотаріусом Черниш Л.І., придбав і став власником всього майна Нижньосірогозького комбікормового заводу, розташованого в [ADDRESS]. [PERSON] підтвердив факт отримання від дружини позики у грошових коштах, яка була ним витрачена на придбання частини майна заводу. Оскільки не мав можливості повернути дружині кошти, дійшли з [PERSON] усної угоди про повернення боргу шляхом передачі їй у власність частини майна - однієї споруди пожежного резервуару, приміщення вагової, огорожі, мощення, та автомобільного шляху (350 метрів) за межами земельної ділянки комбікормового заводу. З метою підтвердженя досягнутої мирової угоди разом з [PERSON] звернулися до Дніпровського регіонального третейського суду, рішенням якого мирова угода була затверджена, [PERSON] отримала право власності на зазначене майно. До цього часу здійснити реєстрацію права власності на передане [PERSON] майно не вдається. [PERSON] підтвердив, що дійсно 08 листопада 2002 року відповідно до договору купівлі продажу придбав 19/100 частин Нижньосірогозького комбікормового заводу, 20 грудня 2002 року ним придбано 25/2100 частин заводу, та 10 грудня 2003 року він придбав 56/100 майна Нижньосірогозького комбікормового заводу, ставши власником всього майна заводу. Він не заперечив, що неодноразово передавав частки майна заводу в якості предмету іпотеки для забезпечення повернення кредитів, які бралися ним, стверджуючи, що не завжди майно, як предмет іпотеки, переходило до іпотекодержателя, оскільки він повертав кредити позичальникам. [PERSON] погодився з тим, що за договором про задоволення вимог іпотекодержателя [PERSON] 24 червня 2005 року він передав іпотекодержателю [PERSON] 46/100 частин майна комбікормового заводу, яке перебувало в якості предмета іпотеки, у тому числі споруди 5-9. [PERSON] також повідомив, що [PERSON], ставши власником частини майна заводу, з невідомих для нього причин провів зміну літерних позначок окремих споруд підприємства, довільно змінивши літерні позначки окремих споруд на інші. Перелітерація споруд була здійснена [PERSON] після отримання нерухомого майна у свою власність, відображена в документах Генічеського БТІ, тому у позовній заяві [PERSON] майно, на яке вона прохає визнати її право власності, при цьому вказує споруди вже під встановленою [PERSON] літерацією. В судовому засіданні [PERSON] не зміг надати доказів того, що нерухоме майно, яке ним передавалося за договорами іпотеки в якості предмету іпотеки, знову поверталося у його власність від іпотекодержателів після погашення ним кредитних боргів. [PERSON] заявив, що обов'язок доводити втрату ним права власності на нерухоме майно комбікормового заводу лежить на відповідачу - ТОВ "Верхньосірогозький ОПЗ", яке розташоване на території колишнього комбікормового заводу, представник якого заперечує позовні вимоги [PERSON]. [PERSON] не надано доказів, що автомобільний шлях (350 метрів) за межами земельної ділянки комбікормового заводу дійсно перебував у власності комбікормового заводу, і вказана споруда була разом з іншим майном підприємства придбана ним, прохав позов [PERSON] задовольнити, оскільки між ним та позивачем спір відсутній. Сільський Голова Верхньосірогозької сільської ради Нижньосірогозького району Херсонської області [PERSON] вважає, що [PERSON] в 2002-2003 роках дійсно за договорами купівлі-продажу придбав майно та став власником всього комплексу Нижньосірогозького комбікормового заводу, пізніше, до 2008 року придбане майне [PERSON] передав в іпотеку в забезпечення грошових кредитів, які отримав, та пізніше втратив право на майно у зв'язку з задоволенням вимог іпотекодержателів, тому на його думку [PERSON] не має прав власності на зазначене у позові [PERSON] нерухоме майно. Сільський Голова вважає, що нинішній власник - ТОВ "Верхньосірогозький ОПЗ" володіє майном на законних підставах, з вказаних причин заявлений [PERSON] позов не може бути задоволеним. [PERSON] також підтвердив, що свого часу на момент придбання [PERSON] комбікормового заводу його огорожа була з металевої сітки. Огорожу нинішнього підприємства з бетонних плит збудовано вже нинішнім власником - ТОВ "Нижньосірогозький комбікормовий завод". Представник відповідача ТОВ "Верхньосірогозький ОПЗ" [PERSON] у судовому засіданні позов [PERSON] до [PERSON] не визнав, пояснивши, майно Нижньосірогозького комбікормового заводу було придбано і перейшло у власність ТОВ "Верхньосірогозький ОПЗ". Відповідач [PERSON] ніякого відношення до майна цього підприємства не має. [PERSON] стверджує, що представник позивача у судовому засіданні не зміг довести право власності відповідача [PERSON] на спірне нерухоме майно - вагову під літерою "М" площею 42,4 кв. метри, споруду № 5 - пожежний резервуар, № 1 - огорожі, № 9 - мощення території комбікормового заводу, та автомобільного шляху № 10 (350 метрів) за межами земельної ділянки, розташовані за адресою [ADDRESS]. Представник ТОВ "Верхньосірогозький ОПЗ" [PERSON] переконаний, що право власності на вказані споруди на час розгляду справи давно відповідачем [PERSON] втрачене, оскільки все майно заводу він передав в іпотеку, а споруда 350 метрів автомобільного шляху ніколи не перебували у власності комбікормового заводу, тому вказаний під'їзний шлях не міг бути придбаний [PERSON]. Сам [PERSON], та його представник в судовому засіданні не змогли довести факти повернення спірного нерухомого майна ТОВ "Нижньосірогозький комбікормовий завод" з іпотеки у власність [PERSON], як предметів іпотеки. З вказаних причин [PERSON] вважає, що оскільки спірне майно на час розгляду справи не перебуває у власності [PERSON], з вказаної причини [PERSON] не має законних підстав вимагати визнання за нею право власності на спірне майно, воно не може бути передане у власність позивача [PERSON]. Представник відповідача ТОВ "Верхньосірогозький ОПЗ" [PERSON] також пояснив, що на час, коли [PERSON] придбав споруди ТОВ "Нижньосірогозький комбікормовий завод", огорожа території заводу була з металевої сітки-рабиці, що відображено спеціальними позначками на планах підприємства. На момент переходу нерухомого майна комбікормового заводу у власність ТОВ "Верхньосірогозький ОПЗ" огорожа була відсутня, тому нинішній власник ТОВ "Верхньосірогозький ОПЗ" збудував огорожу території заводу з бетонних плит, яка існує і на цей час, тому огорожа з бетонних плит ніяким чином не може бути власністю позивача. Крім цього представник відповідача [PERSON] звернув увагу суду на те, що [PERSON] свого часу передала спірне майно в статутний фонд ТОВ "ВВС "Агро Плюс", яке здійснило реєстрацію право власності отриманого майна на себе. Тому [PERSON] вважає, що лише з вказаної причини [PERSON] припинила своє право власності на майно, дані про її вихід зі складу співвласників та виділення спірного майна в натурі відсутні, тому позивач [PERSON] ще й з цієї причини не може мати права власності на спірне майно, прохав у задоволенні позову відмовити. Представник реєстраційної служби Нижньосірогозького районного управління юстиції Лобанова О.В. у судовому засіданні пояснила, що займає посаду державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Нижньосірогозького районного управління юстиції Херсонської області. У квітні 2014 року з заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень звернувся громадянин [PERSON] на підставі довіреності приватного нотаріуса Дніпродзержинського міського нотаріального округу Дніпропетровської області з метою проведення реєстрації а підставі рішення третейського суду про права власності за формою приватної власності вагової "М", та споруд, розташованих за адресою [ADDRESS], за [PERSON].. Оскільки третейським судам не підвідомчі спори стосовно нерухомого майна, прийняла рішення про відмову у державній реєстрації. Вислухавши пояснення відповідача [PERSON], його представника [PERSON], представника позивача [PERSON] - [PERSON], представника відповідача ТОВ "Нижньосірогозький комбікормовий завод" [PERSON], представника зацікавленої сторони Верхньосірогозької сільської ради - сільського Голови [PERSON], представника реєстраційної служби Нижньосірогозького районного управління юстиції Лобанової О.В., дослідивши матеріали судової справи № 659/816/14-ц, матеріали інвентарних справ №1-12 комунального підприємства "Генічеське бюро технічної інвентаризації Херсонської обласної ради" суд прийшов до висновку, що позов [PERSON] задоволенню не підлягає з таких підстав. У судовому засіданні вивчені матеріали справи, документи інвентарних справ БТІ, отримані на запит суду. З вивчених документів вбачається: - Відповідно до схематичного плану Нижньосірогозького комбікормового заводу від 29 грудня 2000 року, та розрахунку відчуженої долі комбікормового заводу станом на 29.12.2000 року в документах БТІ літерою "Ж" позначена вагова площею 67,1 кв. метри, літерою "Д" позначена спірна вагова площею 42,4 кв. метри (інвентарна справа № 1 а.с. 70), ручкою з червоним барвником нижче споруди під літерою № 9 внесено додатковий запис в схематичний план "№ 10 мощення". З пояснень спеціаліста БТІ [PERSON], даних у судовому засіданні після ознайомлення з план-схемою Нижньосірогозького комбікормового заводу від 29.12.2000 року, територія вказаного підприємства мала на той час огорожу з сітки-рабиці, про що свідчать спеціальні позначки огорожі на план-схемі (інвентарна справа № 1 а.с. 3), що підтверджено зробленими у судовому засіданні поясненнями спеціаліста [PERSON] після ознайомлення з документами БТІ. Відповідно до оціночного акту БТІ від 29 грудня 2000 року на господарсько-побутові будівлі та споруди домоволодіння [ADDRESS] окремим спорудам Нижньосірогозького комбікормового заводу присвоєна така цифрова нумерація: № 1 - огорожа, металева сітка на металевих стовпах, 729,9 кв. метри; № 2 - ворота металеві на металевих стовпах, 9,9 кв. метри; № 3 - ворота металеві 8,5 кв. метри; № 4 - ворота металеві на цегляних стовпах, 7,2 кв. метри; № 5 - хвіртка металева на цегляних стовпах, 1 кв. метр; № 6 - ворота на цегляних стовпах, 8,2 кв. метри; № 7 - огорожа з цегли на цегляних стовпах, 209,3 кв. метри; № 8 - ворота металеві на металевих стовпах, 8,0 кв. метри; № 9 - водопровідна колонка, колодязь цегляний, 1 шт., труби сталеві 100 п/м; № 10 - мощення двору - асфальтове по щебеню, 8055 кв. метри; Відсоток зносу споруд складає 35-40%. Записи за номерами від № 5 до № 9 включно закреслено червоним чорнилом, з надписом "Погашено 1.08.09", під текстом нерозбірливий підпис (інвентарна справа БТІ № 1 а.с. 15). Зазначена нумерація споруд від 1 до 10 повністю співпадає з цифровою нумерацією, викладеною у довідці про балансову вартість Нижньосірогозького комбікормового заводу станом на 1 листопада 2003 року (а.с. 253), тому сприймається судом, як відповідною дійсності. Такі зазначені у позові спірні споруди, як "пожежний резервуар" № 5, та № 10 - "автомобільний шлях 350 метрів" в числі належних ТОВ "Нижньосірогозький комбікормовий завод" споруд не перебували, та в документах БТІ взагалі не згадуються. Так під літ. № 5 у позові зазначено споруду пожежного резервуару, фактично за документами БТІ рахується хвіртка металева на цегляних стовпах. Під літ. № 10 позивач [PERSON] у позові зазначила 350 метрів автомобільного шляху, але за документами БТІ під літ. №10 рахується мощення двору асфальтове. Зазначена позивачем у позовній заяві під літ № 9 споруда мощення двору не відповідає документації БТІ, оскільки спорудою під літерою № 9 в документах БТІ рахується водопровідна мережа. Посилання на здійснену [PERSON] перелітерацію споруд заводу не приймається до уваги, оскільки зміну літерації він проводив відносно споруд, на які отримав право власності, на які [PERSON] втратив право власності. У судовому засіданні не знайдено доказів того, що майно від [PERSON] якимось чином знову поверталося у володіння [PERSON]. Вивчаючи обставини придбання [PERSON] 1/1 частини майна Нижньосірогозького комбікормового заводу, суд встановив, що відповідно до протоколу загальних зборів колективу працівників ТОВ "Нижньосірогозький комбікормовий завод" від 24 жовтня 2000 року (голова зборів [PERSON]) колектив підприємства прийняв рішення створити дочірнє підприємство "Пульсар" та передати новоствореному дочірньому підприємству частину майна - головний корпус заводу та зерносклад на 2000 тон (інвентарна справа № 1 а.с. 62). Відповідно до протоколу № 4 від 24 жовтня 2000 року співучасники ТОВ "Нижньосірогозький комбікормовий завод" заснували дочірнє підприємство "Пульсар" ТОВ "Нижньосірогозького комбікормового заводу" (інвентарна справа № 1 а.с. 58-59), і дочірньому підприємству передано все майно засновника. Відповідно до статуту ДП "Пульсар" ТОВ "Нижньосірогозького комбікормового заводу" новостворене дочірнє підприємство стало власником всього майна ТОВ "Нижньосірогозький комбікормовий завод", переданого йому (інвентарні справи БТІ № 1 а.с. 53-56, № 2 а.с.16). Рішенням № 107 від 07 грудня 2000 року Верхньосірогозької сільської ради дочірнє підприємство "Пульсар" отримало право власності на все нерухоме майно ТОВ "Нижньосірогозький комбікормовий завод", розташоване по [ADDRESS] (свідоцтво на право власності на нежилі будівлі комбікормового заводу в цілому № 107 від 07 грудня 2000 року) (інвентарна справа № 1 а.с. 64, 66). З довідки-характеристики на нежилі будівлі комбікормового заводу в [ADDRESS], та розрахунку відчужуваної долі комбікормового заводу, виданих Генічеським БТІ, вбачається, що споруда спірна вагової площею 42.4 кв. метри, яка позначена у позові літерою "М", фактично за документами БТІ позначена літерою "Д", а споруди під літерами № 1-10 в більшості вивчених судом документів зазначені без розшифровки, лише цифрами. Розшифровку цифрових позначок споруд Нижньосірогозького комбікормового заводу знайдено в оціночному акті БТІ від 29 грудня 2000 року на господарсько-побутові будівлі та споруди домоволодіння [ADDRESS], де окремим спорудам Нижньосірогозького комбікормового заводу присвоєно така цифрова нумерація: № 1 - огорожа, металева сітка на металевих стовпах, 729,9 кв. метри; № 2 - ворота металеві на металевих стовпах, 9,9 кв. метри; № 3 - ворота металеві 8,5 кв. метри; № 4 - ворота металеві на цегляних стовпах, 7,2 кв. метри; № 5 - хвіртка металева на цегляних стовпах, 1 кв. метр; № 6 - ворота на цегляних стовпах, 8,2 кв. метри; № 7 - огорожа з цегли на цегляних стовпах, 209,3 кв. метри; № 8 - ворота металеві на металевих стовпах, 8,0 кв. метри; № 9 - водопровідна колонка, колодязь цегляний, 1 шт., труби сталеві 100 п/м; № 10 - мощення двору - асфальтове по щебеню, 8055 кв. метри (а.с. 253) (інвентарна справа № 1, а.с. 79, 93). З досліджених судом документів судової справи та інвентарних справ БТІ не встановлено змін цифрових позначок споруд під літ № 1-10. В переліку споруд під літ. № 1-10 відсутні пожежний резервуар, та 350 метрів автомобільного шляху за межами земельної ділянки, право власності на які прохає визнати позивач [PERSON], що також є свідченням необґрунтованості вимоги позивача [PERSON] визнати її право власності на споруди пожежного резервуару та 350 метрів автомобільного шляху. Досліджуючи рух належного ТОВ "Нижньосірогозький комбікормовий завод" майна, судом встановлено, що 26 грудня 2001 року директор ТОВ "Нижньосірогозький комбікормовий завод" [PERSON] уклав нотаріально завірений договір купівлі продажу з покупцем - приватною фірмою "УКРАЇНСЬКА ХАТА", за яким продав покупцю 19/100 частин адміністративного будинку в с. Верхні Сірогози по вул. Поштовій 36 а на земельній ділянці площею 33822 кв. метри, відчужено дві споруди вагових під літерами "Д" та "Ж" (інвентарна справа № 1 а.с. 82). Відповідно до розпорядження директора ПП "УКРАЇНСЬКА ХАТА" [PERSON] ним прийнято рішення про продаж належних підприємству 19/100 частин адміністративної будівлі вартістю 10000 гривень за адресою [ADDRESS] [PERSON] (інвентарна справа № 1 а.с. 84). Відповідно до нотаріально завіреного договору купівлі продажу від 08 листопада 2002 року, укладеного між приватною фірмою "УКРАЇНСЬКА ХАТА" в особі [PERSON] та [PERSON] останній придбав 19/100 частин адміністративного будинку в [ADDRESS], розташованої на земельній ділянці площею 38822 кв. метри, а саме: - адмінбудівлю літ. "А" нежилою площею 445,4 кв. метри; - зерноцех літ. "Б"; - будівлю бункерів літ. "В"; - кормозмішувальний цех літ. "Г"; - дві споруди вагових - літери "Д", "Ж"; - лабораторія літ. "Е", загальна площа цих частин становить 1538,2 кв. метри (а.с. 161), (інвентарна справа БТІ № 1, а.с. 90). Відповідно до нотаріально завіреного договору купівлі продажу від 20 грудня 2002 року, укладеного між ДП "Пульсар" в особі директора [PERSON] та [PERSON] останній придбав 25/100 частин нежитлового приміщення з відповідною частиною належних господарчих та побутових будівель Нижньосірогозького комбікормового заводу в [ADDRESS], розташованих на земельній ділянці площею 27258 кв. метри - на плані ця частина приміщення позначена літерою "К" - зерносклад, має нежитлову площу 2254,0 кв. метри (а.с. 11, 165), (інвентарна справа БТІ № 1, а.с. 97). Відповідно до нотаріально завіреного договору купівлі продажу від 10 грудня 2003 року, укладеного між ДП "Пульсар" в особі директора [PERSON] та [PERSON] останній придбав 56/100 частин нежилого приміщення з відповідною частиною належних господарчих та побутових будівель в [ADDRESS], розташованої на земельній ділянці площею 27258 кв. метри - у тому числі споруди 1-10 (без розшифровки найменування та призначення цих споруд). Загальна площа придбаного майна складає 5347,7 кв. метри (а.с. 9, 163), (інвентарна справа БТІ № 1, а.с. 120). Таким чином відповідно до досліджених у судовому засіданні доказів - документів БТІ, договорів купівлі-продажу, долучених до справи, доведено те, що станом на 10 грудня 2003 року [PERSON] дійсно став власником 1/1 частини нерухомого майна Нижньосірогозького комбікормового заводу, яке перебувало у володінні приватною фірмою "УКРАЇНСЬКА ХАТА", ДП "Пульсар" (інвентарна справа БТІ № 2 а.с. 4, 24), сплативши 28050 (двадцять вісім тисяч п'ятдесят) гривень за придбане майно, що відображено в договорах купівлі-продажу нерухомості. При цьому такі споруди Нижньосірогозького комбікормового заводу, як пожежний резервуар та автомобільна дорога (350 метрів) за межами земельної ділянки в числі придбаного [PERSON] нерухомого майна не значаться (а.с. 161, 163, 165). Відповідно до звіту про оцінку об'єктів нерухомості [PERSON] станом на 01 люте 2005 року (експерт ЧП [PERSON]В.) спірна вагова під літ "Д" площею 42,4 кв. метри оцінена в 18703 гривень, вагова під літерою "Ж" - 16892 гривні, огорожа під літ № 1 - 2365 гривень, мощення двору під літ № 10 - 7565 гривень, асфальтове покриття під літ. № 11 - 6565 гривень, встановлена експертом загальна вартість всього придбаного у ДП "Пульсар" майна складає 1006681 (один мільйон шість тисяч шістсот вісімдесят одна) гривню (інвентарна справа БТІ № 1, а.с. 154-155). Споруда під літерою № 11 асфальтове покриття вперше згадана саме у звіті [PERSON] про оцінку об'єктів нерухомості [PERSON], інших документальних підтверджень існування споруди під № 11, та перебування дороги автомобільної довжиною 350 метрів з асфальтовим покриттям у власності Нижньосірогозького комбікормового заводу не знайдено. Суд вважає, що споруда під літ. № 11 внесена в звіт про оцінку об'єктів нерухомості станом на 01 люте 2005 року помилково, або ж за вказівкою [PERSON], який у такий спосіб мав намір привласнити автомобільний під'їзний шлях, позначивши його літерою № 11, за яким приховано 350 метрів автомобільної дороги за межами земельної ділянки комбікормового заводу. За договором іпотеки від 22 квітня 2005 року (реєстр № 768), укладеним між Кредитною Спілкою "Херсонське товариство взаємного кредиту", та фізичною особою іпотекодавателем [PERSON], в забезпечення виконання Позичальником зобов'язання за договорами Позики 210000 гривень ним передано в іпотеку належне йому на праві власності відповідно до договору купівлі-продажу, посвідченого Іванівською державною нотаріальною конторою 20.12.2002 року, нерухоме майно, а саме - 25/100 частин Нижньосірогозького комбікормового заводу, предмет іпотеки складає: будівля зерноскладу літ "К" площею 2254 ,0 кв. метри. (а.с. 206-208). За договором іпотеки від 27 квітня 2004 року (реєстр № 306), укладеним між АКБ "Національний кредит", іпотекодавателем [PERSON], та позичальником СТОВ "СД АГРО" - [PERSON], в іпотеку передано 19/100 частин належного [PERSON] комбікормового заводу для забезпечення гарантій кредитного договору на суму 250000 гривень, до предмету іпотеки внесено такі споруди: адмінбудівля літ. "А", заг. площею 445,4 кв. метри, зерно цех літ. "Б" заг. площ 270,4 кв. метри, будівлі бункерів літ. "В" заг. площею 270,4 кв. метри, кормозмішувальний цех літ "Г" заг. площею 153,8 кв. метри, лабораторія з тамбуром літ "Є" заг. площею 51,7 кв. метри, спірна вагова літ. "Д" заг. площею 42,4 кв. метри, вагова літ "Ж" заг. площею 67,1 кв. метри, загальна інвентарна вартість 3427356 гривень (а.с. 200). Судом прийнято до уваги, що за вказаним договором іпотеки [PERSON] в іпотеку іпотекодержателю АКБ "Національний кредит" передано в якості предмету іпотеки спірна вагова під літ. "Д" заг. площею 42,4 кв. метри, право власності на яку прохає визнати позивач [PERSON]. Таким чином позначена у позовній заяві [PERSON] споруда вагової загальною площею 42,4 кв. метри літерою "М" (в документах БТІ значиться під літ. "Д"), 27 квітня 2004 року в якості предмету іпотеки передана [PERSON] іпотекодержателю АКБ "Національний кредит", докази повернення її у власність [PERSON] відсутні. Крім цього випадку споруда спірної вагової під літерою "Д" (споруда "М" у позовній заяві) за договором про задоволення вимог іпотеки від 24 червня 2005 року була передана іпотекодавцем [PERSON] іпотекодержателю [PERSON], дані про повернення споруд під літ. "Д" вагової площею 42,4 кв. метри у власність [PERSON] відсутні (інвентарна справа БТІ № 1 а.с. 79, 164, № 2 а.с. 4, 16, 24), тому вимога [PERSON] про визнання за нею права власності на споруду вагової, яку вона вказала під літ. "М" площею 42,4 кв. метри є необґрунтованою. За документами БТІ інших будь яких споруд площею 42,4 кв. метри комбікормовий завод у власності не мав. За договором іпотеки від 06 травня 2004 року (реєстр № 342), укладеним між АКБ "Національний кредит", іпотекодавателем [PERSON], та позичальником СТОВ "СД АГРО" - [PERSON], в іпотеку передано 7/100 частин комбікормового заводу для забезпечення гарантій кредитного договору на суму 250000 гривень, предмет іпотеки складає: трансформаторна підстанція літ. "И" площею 45,6 кв. метрів, АЗС літ. "М" площею 25,7 кв. метрів, скотоферма літ. "Н" площею 66,9 метри, гараж з тамбуром літ. "Р" площею 409,5 кв. метри, навіс літ. "З" площею 133,8 кв. метри, мийка літ. "П" площею 3,2 кв. метри, вбиральня літ. "О" площею 3,0 кв. метри, споруди літ. № 1-10 площею 687,7 кв. м., загальною інвентарною вартістю 157859 гривень (а.с. 203-205). Доказів повернення [PERSON] 250000 гривень отриманого кредиту та повернення у власність [PERSON] предметів іпотеки - споруд під літерами № 1-10 суду не надано. Як вже зазначено, споруда під літ. № 11 виникла у звіті про оцінку належних [PERSON] об'єктів нерухомості станом на 01 люте 2005 року, підготовленому експертом ЧП [PERSON], оскільки споруди під літ. № 11 до придбання [PERSON] комбікормового заводу в документах БТІ не значилося. Оскільки всі споруди під літерами № 1-10 за договором іпотеки від 06 травня 2004 року були передані в якості предметів іпотеки іпотекодержателя АКБ "Національний кредит", а споруди № 11 не існувало, а доказів повернення зазначених предметів іпотеки знову у власність [PERSON] суду не було надано, тому з вказаних підстав вимоги [PERSON] про визнання за нею права власності на споруди - під літ. № 5 - пожежний резервуар (споруда не перебувала у власності комбікормового заводу), приміщення вагової літ. "Д" площею 42,4 кв. метри, під літ. № 1 - огорожі, під літ. № 9 - мощення території комбікормового заводу, та автомобільного шляху під літ. № 10 (350 метрів) за межами земельної ділянки ( у власності комбікормового заводу не перебував), за адресою: [ADDRESS] з вищевказаних підстав є необґрунтовані, тому задоволенню не підлягають. На користь зробленого висновку про відсутність підстав для задоволення заявленого [PERSON] позову свідчать також встановлені судом факти існування у [PERSON] інших грошових боргів. Так за ухвалою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 20 травня 2005 року (суддя Л.І.Стасовська) у справі за заявою [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу в сумі 40608 гривень 75 копійок накладено арешт на розташоване за адресою [ADDRESS] нерухоме майно: Зерносклад під літ. "К", будівля вагової під літ. "Д", будівля вагової під літ. "Ж", будівля лабораторії під літ. "Е", навіс під літ. "З", скотоферма під літ. "Н", огорожа виробничих приміщень під літ №1-4, 10-11, асфальтове покриття під літ. №11, обладнання: транспортер ТСУ 52х50, конвеєр ТСУ 25х25 (2 шт.), конвеєр ЛТ-6, Норія Скальператор 30х50, Норія НУН-50, навантажувач ГУАР-15, трансформатор (160 кВт), бункер (8 шт.), шнек УШ-4 без права експлуатації цього обладнання (а.с. 266-267). Постановою державного виконавця ВДВС Нижньосірогозького районного управління юстиції Вагерич В.В. від 18 липня 2006 року з метою примусового виконання постанови про стягнення боргу з [PERSON] у розмірі 23751 гривні 14 копійок виконавчого збору на користь ВДВС накладено арешт та заборонено здійснювати відчуження на все майно [PERSON]. На час винесення постанови за даними Генічеського БТІ за боржником зареєстровано будівлі за адресою: [ADDRESS]: зерносклад літ. "К", скотоферма літера "Н", вагова "Ж", лабораторія "Е", споруди № 1-4, №10-11 (а.с. 268-269). Більш детально вивчити рух майна, яке перебувало у власності [PERSON], встановити, яке саме майно було продане з публічних торгів не вдалося у зв'язку з тим, що на час розгляду судової справи виконавчі провадження державної виконавчої служби знищено, але з повідомлення начальника ДВС А.Р.Тишкун вбачається, що в Єдиному державному реєстрі виконавчих проваджень всі виконавчі провадження, які існували щодо боржника [PERSON], обліковуються, як виконані (а.с. 270). Вимога позивача [PERSON] про визнання за нею права власності на споруди Нижньосірогозького комбікормового заводу - вагову літера "М" площею 42,4 кв. метри, споруду № 5 - пожежного резервуару, № 1 - огорожу, № 9 - мощення, розташованого на території комбікормового заводу, та автомобільного шляху № 10 (350 метрів) за межами території комбікормового заводу за адресою [ADDRESS] (а.с.1-7) не підлягають задоволенню ще з таких причин. Судом встановлено, що відповідно до досліджених у судовому засіданні документів Генічеського БТІ, а також відповідно до договорів купівлі-продажу від 08.11.2002 року, від 10.12.2003 року підтверджено існування споруди вагової площею 42,4 кв. метри, Цей об'єкт позначений під літерою "Д" (а.с. 161), літерою "М" позначена споруда АЗС на території Нижньосірогозького комбікормового заводу (а.с. 163), (інвентарна справа БТІ № 2 а.с. 15,19, 24, 28). Згадана у позовній заяві [PERSON] спірна споруда під літ. № 5 - пожежний резервуар в оціночному акті БТІ від 29 грудня 2000 року на господарсько-побутові будівлі та споруди домоволодіння [ADDRESS] не зазначений, спорудою під літ. № 5 позначена хвіртка металева на цегляних стовпах, 1 кв. метр (інвентарна справа № 1 а.с. 15), (інвентарна справа БТІ № 2 а.с. 15,19, 24, 28). Вимога позивача про визнання за нею права власності на огорожу, позначеної літ. під № 1 є необґрунтованою, оскільки у судовому засіданні встановлено, що споруда Нижньосірогозького комбікормового заводу, позначена літ. № 1 - огорожа з металевої сітки на металевих стовпах загальною площею 729,9 кв. метри на час придбання [PERSON] майна Нижньосірогозького комбікормового заводу, пізніше була демонтована [PERSON] та вивезена ним вантажним автомобілем в невідомому напрямку, про що повідомив у судовому засіданні допитаний в якості свідка очевидець цих подій [PERSON] Надана свідком [PERSON] інформація погоджується з зробленими у судовому засіданні повідомленнями представника відповідача [PERSON], та підтверджена сільським Головою [PERSON] що до існування огорожі комбікормового заводу на час придбання його [PERSON] з металевої сітки. При цьому в документах купівлі-продажу, договорів іпотеки відображалися всі споруди ТОВ "Нижньосірогозький комбікормовий завод", позначені літерами № 1-10. Акти прийому-передачі споруд під літ. № 1-10 відсутні. З пояснень відповідача [PERSON] існуюча на цей час огорожа підприємства з бетонних плит встановлена ТОВ "Верхньосірогозький ОПЗ" після придбання майна. Ці обставини підтверджені у судовому засіданні сільським Головою Верхньосірогозької сільської ради [PERSON], свідком [PERSON]. Крім цього за договором іпотеки від 06 травня 2004 року (реєстр № 342), укладеним між АКБ "Національний кредит", іпотекодавателем [PERSON], та позичальником СТОВ "СД-АГРО" - [PERSON], [PERSON] в іпотеку передано 7/100 частин комбікормового заводу, в тому числі і споруди під літ. № 1-10 площею 687,7 кв. м. (а.с. 203-205). Відповідно до витягу з реєстру на нерухоме майно Генічеського бюро технічної інвентаризації серії СВЕ № 402107 від 29.12.2004 року [PERSON], як власник підприємства, зробив заяву про відчуження майна Нижньосірогозького комбікормового заводу, яке перебуває у його власності, під іпотеку, у тому числі спірної вагової під літ. "Д" пл. 42,4 кв. метри, та спірних споруд під літ № 1-10 (інвентарна справа БТІ № 2 а.с. 33). Доказів повернення вказаних споруд з іпотеки у власність [PERSON] ним самим та представником [PERSON] суду не надано. Вимога [PERSON] щодо споруди, позначеної літ. № 9 - мощення території комбікормового заводу також є необґрунтованою, оскільки спорудою під літ № 9 в оціночному акті від 29 грудня 2000 року на господарсько-побутові будівлі та споруди домоволодіння [ADDRESS] позначена водопровідна колонка з цегляним колодязем, 1 шт., труби сталеві 100 п/м. (водопровідна мережа), оскільки в довідці про балансову вартість майна підприємства станом на 01 листопада 2003 року спорудою під літерою № 9 позначено водопровідну мережу (а.с. 253), (інвентарна справа БТІ № 2 а.с. 15). Спорудою, позначеною в акті літ. № 10 є асфальтове по щебеню мощення двору підприємства площею 8055 кв. метри. В оціночному акті БТІ від 29 грудня 2000 року на господарсько-побутові будівлі та споруди домоволодіння [ADDRESS] не виявлено документів, які б свідчили про перебування у власності Нижньосірогозького комбікормового заводу споруди, позначеної позивачем у позовній заяві під літ. № 10 - 350 метрів автомобільного шляху за межами земельної ділянки підприємства (а.с. 253), (інвентарна справа № 1 а.с. 15) (інвентарна справа № 2 а.с. 15), в документах БТІ літерою № 10 позначено мощення двору - асфальтове по щебеню. Документів в досліджених справах БТІ, крім оціночного акту від 29 грудня 2000 року на господарсько-побутові будівлі та споруди домоволодіння [ADDRESS], де були б вказані розшифровка найменування споруд, позначених цифровими позначками, або з яких би вбачалося проведення змін цифрових позначок споруд під № 1-10 Нижньосірогозького комбікормового заводу не встановлено (інвентарна справа № 2 а.с. 15). З вивчених матеріалів судової справи та інвентарних справ БТІ вбачається, що [PERSON], ставши власником 1/1 частини майна Нижньосірогозького комбікормового заводу, використав отримане майно в забезпечення отриманих кредитів, передавав його за договорами іпотеки в забезпечення отриманих значних сум кредитів, що привело до виходу втрати права власності на нерухомого майна ТОВ "Нижньосірогозький комбікормовий завод". Такий висновок суду знаходить підтвердження такими доказами. Так відповідно до витягу з реєстру на нерухоме майно Генічеського бюро технічної інвентаризації серії ЯАА № 951493 від 11.03 2004 року [PERSON], як власник підприємства, зробив заяву про відчуження майна Нижньосірогозького комбікормового заводу - літ. "А" пл. 445,4 кв. метри, "Б" пл. 270,4 кв. метри, "В" 662 кв. метри, "Г" пл.. 153 кв. метри, "Д" пл. 42,4 кв. метри (спірна вагова), "Ж" пл.. 67,1 кв. метри, "Е" пл.. 51,7 кв. метри, загальною площею 1693,0 кв. метри, вартістю 342735 гривень, що становить 19/100 частини (інвентарна справа № 2 а.с. 24). Відповідно до витягу з реєстру на нерухоме майно Генічеського бюро технічної інвентаризації серії ЯАА № 974774 від 05.05.2004 року [PERSON], як власник підприємства, зробив заяву про відчуження майна Нижньосірогозького комбікормового заводу - під літ. "И" площею 45,6 кв. метри, під літ. "М" пл. 25,7 кв. метри (АЗС), під літ. "Н" пл. 66,9 кв. метри, під літ. "Р", "р" площею 409,5 кв. метри, під літ. "З" пл. 133,8 кв. метри, під літ. "О" пл.. 3.0 кв. метри, під літ. "П" пл.. 3.2 кв. метри, споруди під літ. № 1-10 загальною площею 687,7 кв. метри, вартістю 157859 гривень, що становить 7/100 частин (інвентарна справа № 2 а.с. 28). Відповідно до витягу з реєстру на нерухоме майно Генічеського бюро технічної інвентаризації серії СВЕ № 402107 від 29.12.2004 року [PERSON], як власник підприємства, зробив заяву про відчуження частини майна Нижньосірогозького комбікормового заводу під іпотеку - адмінбудівля під літ "А" пл. 445.4 кв. метри, зерно цех під літ. "Б" пл. 270,4 кв. метри, будівля бункерів під літ. "В" пл. 662,2 кв. метри, кормо змішувальний цех під літ. "Г" пл.. 153,8 кв. метри, лабораторія з тамбурами під літ. "Е" пл.. 51,7 кв. метри, вагова під літ. "Д" пл. 42,4 кв. метри, вагова під літ. "Ж" пл. 67.1 кв. метри, трансформаторна підстанція під літ."И" пл. 45,6 кв. метрів, АЗС під літ. "М" пл. 25,7 кв. метри, скотоферма під літ. "Н" пл. 66,9 кв. метри, гараж з тамбуром "р", "Р" пл. 409,5 кв. метри, навіс "З" пл. 133,8 кв. метри, вбиральня "О" пл. 3,0 кв. метри, мийка пл. 3,2 кв. метри, споруди під літ. № 1-10, загальною площею 2380,7 кв. метри, вартістю 500594 гривні, що становлять 26/100 ч. (інвентарна справа № 2 а.с. 33). Відповідно до витягу з реєстру на нерухоме майно Генічеського бюро технічної інвентаризації серії СВЕ № 346394 від 25.02.2005 року [PERSON], як власник Нижньосірогозького комбікормового заводу, зробив заяву про відчуження під іпотеку частини майна Нижньосірогозького комбікормового заводу - зерносклад "К" пл.. 2254,0 кв. метри, вартістю 312142 гривні, що становить 25/100 частки (інвентарна справа № 2 а.с. 37). Відповідно до витягу з реєстру на нерухоме майно Генічеського бюро технічної інвентаризації серії СВО № 474712 від 23.06.2005 року [PERSON], як власник підприємства, зробив заяву про відчуження частини майна Нижньосірогозького комбікормового заводу - адмінбудівля літ "А" пл. 445.4 кв. метри, зерно цех "Б" пл. 270,4 кв. метри, будівля бункерів "В" пл. 662,2 кв. метри, кормозмішувальний цех літ. "Г" пл. 153,8 кв. метри, АЗС "М" пл.. 25,7 кв. метрів, гараж з тамбуром "Р", пл. 409,5 кв. метри, навіс "З" пл.. 133,8 кв. метри, вбиральня "О" пл. 3,2 кв. метри, будівля що будується "С", споруди під літ. № 3, 5-9 загальною площею 2152,6 кв. метри, що становить 46/100 ч. (інвентарна справа № 2 а.с. 44). Відповідно до витягу з реєстру на нерухоме майно Генічеського бюро технічної інвентаризації серії СВО № 474717 від 26 червня 2005 року [PERSON], як власник майна підприємства, в черговий раз зробив заяву про відчуження частини майна Нижньосірогозького комбікормового заводу - споруди зерноскладу літ. "К" пл. 2254,0 кв. метри, вартістю 312142 гривні, що становить 49/100 частки (інвентарна справа № 2 а.с. 45). Згідно договору про задоволення вимог іпотекодержателя, посвідченого 24 червня 2005 року Нижньосірогозькою державною нотаріальною конторою та зареєстрованого за р. № 1326, відповідно до посвідченого 27.04.2004 року державним нотаріусом Нижньосірогозької державної нотаріальної контори Пестрецовим В.В. іпотечним договором за реєстром № 306, та іпотечним договором, посвідченим 06.05.2004 року державним нотаріусом Нижньосірогозької державної нотаріальної контори Пестрецовим В.В за реєстром № 342, іпотекодавець [PERSON] передав, а іпотекодержатель [PERSON] прийняв 46/100 частин комбікормового заводу, а саме: адмінбудівля під літ. "А", споруда зерноцеху під літ. "Б", споруда бункерів під літ. "В", кормозмішувальний цех під літ. "Г", трансформаторна підстанція під літ. "И", АЗС під літ. "М", гараж з тамбуром під літ. "Р", "р", навіс під літ. "З", вбиральня під літ "О", мийка під літ. "П", будівля що будується під літ. "С", споруди під літ. № 5-9. (а.с. 241-243) (інвентарна справа № 1 а.с. 164-165, інвентарна справа № 2 а.с. 49-50). Цим документом підтверджено, що 46/100 частин майна Нижньосірогозького комбікормового заводу безповоротно вийшло з володіння [PERSON], про що свідчать такі докази. Відповідно до витягу з реєстру на нерухоме майно Генічеського бюро технічної інвентаризації серії СВО № 474785 від 29.06.2005 року [PERSON] відповідно до договору про задоволення вимог іпотекодержателя став власником 46/100 часток майна Нижньосірогозького комбікормового заводу (інвентарна справа БТІ № 1 а.с. 51), (інвентарна справа БТІ № 2 а.с. 51, № 3 а.с. 7-10, 13, 16, 19, 22, 25). За договором іпотеки № 32-10-07/0136-МП/К від 30 липня 2007 року, укладеним між акціонерним банком "Металург" (іпотекодержатель) та іпотекодавателем [PERSON], вже новим власником в іпотеку передано нежитлова нерухомість комбікормового заводу в [ADDRESS] для забезпечення гарантій кредитного договору на суму в один мільйон гривень, предмет іпотеки складає: адмінбудівля літ. "А", споруда зерноцеху літ. "Б", споруда бункерів літ. "В", кормозмішувальний цех літ. "Г", навіс літ. "Д", АЗС літ. "З", гараж з тамбуром літ. "Е", "е", вбиральня літ "И", мийка літ. "Ж", будівля що будується літ. "К", споруди 1-5, загальною площею 2107 кв. метрів. Вартість предметів іпотеки визначено в два мільйони триста тисяч гривень (а.с. 245). Підтверджений факт розпорядження нерухомим майном є свідченням перебування на законних підставах зазначеного майна у приватній власності [PERSON]. З договору № 32-10-07/0136-МП/К іпотеки вбачається, що саме [PERSON], отримавши у власність частину майна Комбікормового заводу, як власник, змінив літерацію та нумерацію належних йому споруд. За договором іпотеки № 32-10-08/0064-К/МП-1 18 червня 2008 року, укладеним між акціонерним банком "Металург" (іпотекодержатель) та іпотекодавателем [PERSON], в іпотеку передано нежитлова нерухомість комбікормового заводу в [ADDRESS] для забезпечення гарантій кредитного договору на суму два мільйони гривень, предмет іпотеки складає: - лабораторія з тамбурами літ Е. е, е1 загальною площею 51,6 кв. метри; - вагова літ "Ж" загальною площею 67,1 кв. метри; - скотоферма літ. "Н" загальною площею 66,9 кв. метри (а.с. 248-250). Суд встановив, що споруди лабораторії, вагової площею 67,1 кв. метри, та скотоферми, розташовані в [ADDRESS], не входили в предмет іпотеки за договором про задоволення вимог іпотекодержателя, посвідченого 24 червня 2005 року Нижньосірогозькою державною нотаріальною конторою та зареєстрованого за реєстром № 1326 (а.с. 241-243), але право власності перейшло до [PERSON]. Суд прийшов до висновку, що ця обставина є свідченням існування інших угоди, не досліджених у судовому засіданні, за якими право власності на вказане нерухоме майно перейшло від [PERSON] до [PERSON]. Судом також не встановлено спору між [PERSON] та [PERSON] з приводу права власності на це майно, що є свідченням законних підстав втрати [PERSON] права власності на це майно. Судом також прийшов до висновку, що на час винесення 28 червня 2008 року рішення Дніпровським третейським судом, яким затверджено мирову угоду між [PERSON] та [PERSON] про передачу останній у приватну власність нерухомого майна Нижньосірогозького комбікормового заводу: - пожежного резервуару в кількості однієї одиниці; приміщення вагової та споруд (згідно інвентарної справи 1-4; 10-11; Н; н-1; №5), які знаходяться на території Нижньосірогозького комбікормового заводу в селі Верхні Сірогози по вулиці Поштовій 36"б"; автомобільного шляху довжиною 350 метрів розташованого за межами земельної ділянки (під'їзний шлях), Відповідно до вивчених документів БТІ літерою №10 позначено мощення двору ТОВ "Нижньосірогозький комбікормовий завод" - асфальтове по щебеню, 8055 кв. метрів) за адресою [ADDRESS] відповідач [PERSON] не мав у власності майна Нижньосірогозького комбікормового заводу. Інформація про перебування у власності Нижньосірогозького комбікормового заводу такої споруди, як 350 метрів під'їзних автомобільних шляхів за межами підприємства (автомобільна дорога), яка начебто придбана [PERSON] і перебуває у його власності не відповідає дійсності, вперше виникла в тексті рішення Дніпровського регіонального третейського суду від 28 червня 2008 року, де третейський суд послався на договір купівлі продажу від 07 листопада 2003 року, за яким [PERSON] начебто придбав вказаний об'єкт нерухомості. Оскільки датою укладення договору є дата його нотаріального посвідчення чи реєстрації, проведеною судом перевіркою достовірно встановлено, що саме 7 листопада 2003 року [PERSON] договір купівлі-продажу не укладався, майно комбікормового заводу не продавалося. Крім цього достовірним є те, що на балансі Нижньосірогозького комбікормового заводу станом на 01 листопада 2003 року під'їзні шляхи за межами території підприємства не перебували (а.с. 253), тому не належали підприємству, тому така споруда не могла бути продана. Відповідно до нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу від 10 грудня 2003 року [PERSON] придбано 56/100 частин нежилого приміщення Нижньосірогозького комбікормового заводу, але такої споруди, як під'їзний автомобільний шлях довжиною 350 метрів у зазначеному договорі купівлі-продажу, та інших вивчених договорах не значиться (а.с. 162, 163, 165), (інвентарна справа БТІ № 2 а.с. 15, 24), тому вимога позивача [PERSON] про визнання за нею права власності на 350 метрів автомобільного шляху є необґрунтованою, задоволеною не підлягає. З метою отримання законних підстав на заволодіння спірним майном, на яке претендує у позові позивач [PERSON], ТОВ "ВВС-АГРО-ПЛЮС" 29 листопада 2012 року звернулося до Господарського суду Херсонської області з позовною заявою про витребування майна з чужого незаконного володіння до ТОВ "Верхньосірогозький ОПЗ" прохаючи зобов'язати відповідача ТОВ "Верхньосірогозький ОПЗ" повернути майно позивача: зерносклад загальною площею 2245,0 кв. метри вартістю 85000 гривень, вагову площею 42,4 квадратних метри, пожежний резервуар, огорожу, мощення загальною площею 7644 кв. метри, та 170 метрів автомобільного шляху вартістю 35000 гривень, а всього майна на суму в 120500 гривень (а.с. 66-68). Підставою звернення саме ТОВ "ВВС-АГРО-ПЛЮС" до Господарського суду стало перебування [PERSON] у складі засновників товариства, куди нею внесено особистий вклад до Статутного капіталу зазначеного товариства у вигляді такого начебто належного їй майна: вагової під літерою "М", споруди № 5 - пожежний резервуар, № 1 - огорожі, № 9 - мощення, розташованого на території комбікормового заводу, та 170 метрів автомобільного шляху № 10 вартістю 35500 гривень за адресою [ADDRESS] (а.с. 70-71, 73). Рішенням Господарського суду Херсонської області від 31 січня 2013 року у справі № 50245/1683/2012 у задоволенні позову відмовлено, оскільки суд прийшов до висновку, що в ході перевірки не було встановлено факту заволодіння відповідачем нерухомим майном, що належить позивачу на праві власності (а.с. 74-75). Постановою Одеського апеляційного Господарського суду від 12 березня 2013 року у справі № 5024/1683/2012 апеляційну скаргу ТОВ "ВВС-АГРО-ПЛЮС" було залишено задоволення, рішення господарського суду Херсонської області від 31 січня 2013 року залишено без змін (а.с.76-77). 25 квітня 2013 року постановою Нижньосірогозького районного суду Херсонської області визнано неправомірним та скасовано рішення виконавчого комітету Верхньосірогозької сільської ради Нижньосірогозького району від 29 квітня 2009 року № 31 (а.с. 18, 40-41). Не отримавши підтримку у судових установах, [PERSON] звернулася до Заводського районного суду з заявою про поновлення строку на видачу виконавчого листа на виконання рішення Постійно діючого Дніпровського регіонального третейського суду від 28 червня 2008 року у справі про затвердження мирової угоди між [PERSON] та [PERSON]. Ухвалою Заводського районного суду м. Дніпродзержинськ Дніпропетровської області від 01 червня 2013 року заяву [PERSON] про поновлення строку на видачу виконавчого листа задоволено, районним судом 01 червня 2013 року [PERSON] видано виконавчий лист на виконання рішення постійно діючого Дніпровського регіонального третейського суду від 28 червня 2008 року у справі № 208/4064/13 (а.с. 19-21). 30 квітня 2014 року Державним реєстратором прав на нерухоме майно Нижньосірогозького районного управління юстиції Лобановою О.В. відмовлено у державній реєстрації права власності на майно за виданим 01 червня 2013 року Заводського районного суду м. Дніпродзержинськ Дніпропетровської області виконавчим листом (а.с. 23). На думку суду позов [PERSON] про визнання права власності на будівлю та споруди не підлягає задоволенню, оскільки відповідачем [PERSON] не підтверджено право приватної власності на майно Нижньосірогозького комбікормового заводу станом на 2008 рік належними доказами. Фактично між [PERSON] та [PERSON] спір щодо майна не існувало, що підтверджується намаганням 01 грудня 2014 року укласти мирову угоду (а.с. 131-132), де [PERSON] не заперечив здійснити передачу у власність [PERSON] зазначеного у позовній заяві майна, на яке втратив право власності, або ж не мав у власності. Відповідно до ч. 1 п. 3 ст. 208 ЦК України у письмовій формі належить вчиняти правочини фізичних осіб між собою на суму, що перевищує у двадцять і більше разів розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Позивачем визначено ціну позову у 35536 гривень (а. с. 2-3). Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладеного договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до положень ч.ч.3, 4 ст. 334 ЦК України, право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Якщо договір про відчуження майна підлягає державній реєстрації, право власності у набувача виникає з моменту такої реєстрації. Статтею 657 ЦК України приписано, що договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. Суд приходить до висновку, що оскільки [PERSON] та [PERSON] не дотримано вимог закону щодо письмової форми укладення договору позики, іншими доказами факт надання позики позивачем відповідачу [PERSON] не може бути доведений, твердження про існування договору позики є сумнівним, тому не може бути прийнятим до уваги. Оскільки у судовому засіданні не доведено укладення між сторонами договору позики, з вказаної підстави є сумнівним факт укладення у квітні 2008 року між [PERSON] та [PERSON] усного договору про передачу у власність [PERSON] в рахунок погашення позики частини належного [PERSON] нерухомого майна - споруди вагової площею 42,4 кв. метри, споруди № 5 - пожежного резервуару, № 1 - огорожі, № 9 - мощення, розташованого на території комбікормового заводу, та автомобільного шляху № 10 (350 метрів) за межами території комбікормового заводу за адресою [ADDRESS]. Суд приходить до висновку, що причиною ухилення сторін від укладення договору у письмовій формі та послідуючого нотаріального посвідчення договору про передачу у власність [PERSON] в рахунок погашення позики частини належного [PERSON] нерухомого майна була відсутність у власності [PERSON] на час вчинення мнимого правочину такого майна, раніше належного Нижньосірогозькому комбікормовому заводу, що знайшло підтвердження дослідженими у судовому засіданні доказами. Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловіку на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку (доходу). Сторони - відповідач [PERSON] та позивач [PERSON] стверджують, що перебувають у зареєстрованому шлюбі. Не зважаючи на зазначене сторони не намагалася скористатися передбаченими нормами ст. 60 СК України підставами для набуття права власності на нерухоме майно законним шляхом - поділу майна подружжя в судовому порядку. Причиною відмови від такого шляху отримання законних прав власності на нерухоме майно на думку суду може бути лише відсутність у приватній власності відповідача [PERSON] такого нерухомого майно, яке свого часу було ним втрачене з його ж волі. Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Так, відповідно до приписів ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону. Згідно ч. 1 ст. 319 ЦК України, власникові належить право розпорядження своїм майном. Оскільки позовні вимоги [PERSON] не доведені належними доказами, у судовому засіданні не знайшов підтвердження факт укладення між позивачем [PERSON] та [PERSON] договору позики, сторонами не доведено перебування на час розгляду позову у приватній власності [PERSON] нерухомого майна, на яке [PERSON] бажає отримати право власності, тому з викладених підстав позовні вимоги [PERSON] не підлягають задоволенню, як не обґрунтовані. На підставі зазначеного,

Outcome: dismissed