Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-30 00:00:00

[PERSON],, звертаючись до суду з позовом до [PERSON], просив стягнути з [PERSON] на свою користь 47850,00 грн., пов'язаних з неналежним виконанням договірних зобов'язань. На підставі ухвали Дніпровського районного суду міста Києва від 17 березня 2015 року, за клопотанням позивача, судом здійснена заміна неналежного відповідача фізичної особи [PERSON] на належного відповідача Фізичну особу - підприємця [PERSON]. (а.с.51-52) Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити, пояснив, що 10 червня 2013 року між Фізичною особою - підприємцем [PERSON] та позивачем був укладений Договір б/н на виконання робіт, за умовами договору відповідач взяв на себе зобов'язання виконати роботи з реставрації меблів. На виконання договірних зобов'язань, позивачем виплачено відповідачу аванс в сумі 5000,00 грн., однак в межах визначених договором строків, відповідач не приступив до виконання робіт по реставрації меблів, свої зобов'язання по договору не виконав, навпаки почав переховуватись, не відповідав на телефонні дзвінки, що спонукало позивача звернутись до правоохоронних органів з заявою про порушення кримінальної справи відносно відповідача по факту вчинення шахрайських дій, однак 07 червня 2014 року винесена постанова про закриття кримінального провадження. Позивач вважає, що відповідач не мав наміру виконувати договірні зобов'язання, укладаючи договір відповідач мав за мету лише отримати кошти, оскільки навіть не приступив до виконання робіт по реставрації меблів, після спливу строку на виконання робіт меблі позивачу не повернув, що спонукало позивача звернутись з цим позовом до суду з вимогою стягнути з відповідача на свою користь суму виплаченого авансу в розмірі 5000,00 грн., вартість меблів, яка складає 10000,00 грн., яка визначена сторонами договору на випадок неможливості повернення в натурі переданих на реставрацію меблів, та пеню на загальну суму 32850,00 грн., яка розрахована позивачем в розмірі 1% від вартості робіт за кожен день прострочення виконання замовлення, що передбачено договором, та є предметом позову. Відповідач Фізична особа - підприємець [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, процесуальним правом подати письмові пояснення (заперечення) не скористався. На підставі ч.1 ст.224 Цивільного процесуального кодексу України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України. Заслухавши пояснення позивача, представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до наступного. Згідно ст. 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовник), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Відповідно до частин 1 та 3 ст. 865 Цивільного кодексу України, за договором побутового підряду підрядник, який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується виконати за завданням фізичної особи (замовника) певну роботу, призначену для задоволення побутових та інших особистих потреб, а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. До відносин за договором побутового підряду, не врегульованих цим Кодексом, застосовується законодавство про захист прав споживачів. Частиною 2 ст. 873 ЦК передбачено, що робота оплачується замовником після її остаточного передання підрядником. За згодою замовника робота може бути ним оплачена при укладенні договору побутового підряду шляхом видачі авансу або у повному обсязі. Судом встановлено, що 10 червня 2013 року між Фізичною особою - підприємцем [PERSON] та [PERSON] був укладений Договір б/н на виконання робіт (далі по тексту - Договір), за умовами Замовник розміщує замовлення, а Виконавець своїми силами або із залученням третьої сторони без згоди Замовника, проводить роботи по ремонту та перетягування м'якої меблі, а саме: шафи, дивана, крісла (2 шт.), стільця. (а.с.4) Як передбачено у п.2 Договору, загальна вартість замовлення - 14000,00 грн., передплата - 10000,00 грн., залишок вартості замовлення 4000,00 грн. 10 червня 2013 року складено Акт приймання-передачі виробу, на підставі якого [PERSON] отримав, а [PERSON] передав меблі - шафу "Буфет-горка" у кількості 1 шт. (а.с.5) 18 листопада 2013 року [PERSON] видав [PERSON] розписку, якою [PERSON] підтвердив, що 10 червня 2013 року отримав замовлення на проведення реставраційних робіт та фактично прийняв 10 червня 2013 року вироб - "Буфет-горка" від [PERSON]. При цьому уклав з [PERSON] договір від 10 червня 2013 року, оформлений на бланку меблевої майстерні "Мебель Експерт". Підтвердив, що для реставрації "Буфету-горка" отримав аванс в розмірі 5000,00 грн. та обумовив строк виконання реставрації, який складає два місяці з моменту отримання замовлення, а саме з 01 червня 2013 року. Узгоджена вартість робіт по реставрації виробу "Буфет-горка" складає 9000,00 грн. У випадку, якщо за будь-яких причин, у [PERSON] не буде можливості вернути Замовнику його вироб ("Буфет-горка"), зобов'язувався у строк до 10 грудня 2013 року повернути Замовнику отриманий аванс в розмірі 5000,00 грн., а також у строк до 10 грудня 2013 року компенсувати (виплатити) вартість виробу, яка складає 10000,00 грн. та виплатити Замовнику [PERSON] неустойку (штрафні санкції, які підлягають до застосування до Виконавця за несвоєчасне виконання замовлення), в розмірі 1% від вартості робіт за кожен прострочений день. Строк закінчення викання реставраційних робіт виробу "Буфет-горка", на виконання Договору від 10 червня 2013 року, вважати 15 вересня 2013 року. (а.с.6) Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно положень статі 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язані встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) викання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його викання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов'язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків. Відповідно до ст. 849 ЦК України якщо Підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків. Якщо під час виконання роботи стане очевидним, що вона не буде виконана належним чином, замовник має право призначити підрядникові строк для усунення недоліків, а в разі невиконання підрядником цієї вимоги відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків або доручити виправлення роботи іншій особі за рахунок підрядника. Як з'ясовано судом, підтверджується наявними у справі доказами, позивач [PERSON], як Замовник, виконав свої зобов'язання за Договором від 10 червня 2013 року, здійснивши попередню оплату замовлених послуг в розмірі 5000,00 грн., в свою чергу відповідач, отримавши аванс, до виконання обсягу робіт, визначених договором, не приступив, та у встановлені строки замовлення не виконав. 07 червня 2014 року слідчим слідчого відділу Голосіївського РУ ГУМВС України в м.Києві Рильською І.О. винесено постанову про закриття кримінального провадження, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12014100010000943 від 07.02.2014 року з приводу вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.190 КК України, у в'язку з відсутністю в діяннях складу кримінального правопорушення. Як встановлено під час досудового розслідування, 07 лютого 2014 року до Голосіївського РУ ГУМВС України в м. Києві надійшла заява гр.. [PERSON], який повідомив про те, що 10.06.2013 року за адресою: [ADDRESS], гр.. [PERSON] шахрайським шляхом заволодів шафою під приводом реставрації меблів. Виходячи з показів [PERSON], останній повідомив, що під час переїзду з одного приміщення цеху шафу було втрачено. При цьому [PERSON], звернувся із заявою про вчинення відносно нього шахрайських дій зі сторони [PERSON] та вимагає повернути кошти в сумі 20000,00 грн. в якості компенсації за заподіяну шкоду, тобто втрати шафи, натомність, документів, які б підтверджували суму заподіяної шкоди (довідки, щодо вартості шафи) не надав, в свою чергу [PERSON] зазначив, що готовий компенсувати шкоду, але не в тому розмірі, який вказує [PERSON] Аналізуючи зібрані у справі докази у їх сукупності, суд вважає доведеними наступні обставини, що між сторонами спору укладено Договір від 10 червня 2013 року на виконання робіт, позивачем виконано зобов'язання за договором в частині сплати авансу в сумі 5000,00 грн., факт укладання договору та отримання авансу підтверджується особистою розпискою [PERSON], яка датована 18 листопада 2013 року, в порушення договірних зобов'язань відповідач, отримавши аванс, не приступив до виконання робіт по реставрації меблів - шафи "Буфет-горка", після спливу визначеного сторонами договору строку, тобто до 10 грудня 2013 року, відповідач, не виконавши взяті на себе зобов'язання, не повернув позивачу передані на реставрацію меблі, що зумовлює виникнення у відповідача зобов'язання сплатити позивачу вартість виробу, оцінка якого за домовленістю сторін складає 10000,00 грн. При цьому суд враховує, що факт відсутності у відповідача меблів - шафи "Буфет-горка", підтверджується постановою про закриття кримінального провадження від 07 червня 2014 року, в той же час обставини невиконання договірних зобов'язань не спростовані відповідачем під час розгляду справи, який не скористався процесуальним правом висунути свої заперечення щодо предмету позову, тому за наявності встановлених обставин про порушення договірних зобов'язань з вини виконавця робіт, останній зобов'язаний повернути замовнику попередньо внесену суму на виконання умов договору та вартість виробу, який був предметом договору. Відповідно до статті 546 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов'язання. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного грошового зобов'язання за кожен день прострочки виконання. (ч.1 і 2 ст.549 Цивільного кодексу України) Право на неустойку виникає незалежно він наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. (ч.1 ст.550 Цивільного кодексу України) Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку, що позивачем підставно заявлені вимоги про стягнення з відповідача пені за несвоєчасне виконання замовлення, яка визначна сторонами договору в розмірі 1% від вартості робіт за кожний день прострочення, яка розрахована позивачем за період з 11 грудня 2013 року по 10 грудня 2014 року в розмірі 32850,00 грн., тому задовольняє вимоги в цій частині. Відповідно до частини третьої ст.212 Цивільного процесуального кодексу України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] до Фізичної особи - підприємця [PERSON] про відшкодування збитків, пов'язаних з неналежним виконанням договірних зобов'язань, є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, ухвалюючи рішення суд присуджує стягнути з Фізичної особи - підприємця [PERSON] на користь [PERSON] матеріальні збитки, заподіяні внаслідок неналежного виконання Договору на виконання робіт від 10 червня 2013 року, в розмірі 15000,00 грн. та пеню в розмірі 32850,00 грн., а всього на загальну суму 47850 грн. 00 коп. Відповідно до положень ст.88 Цивільного процесуального кодексу України, вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд присуджує стягнути з Фізичної особи - підприємця [PERSON] на користь держави судовий збір в розмірі 478 грн. 50 коп., оскільки позивач звільнений від сплати судового збору при зверненні з цим позовом до суду на підставі п.7 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір". Враховуючи наведене та

Outcome: approved