Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-20 00:00:00

Представник ТзОВ "Фінансова компанія" Європейська агенція з повернення боргів" Драган О.С. за довіреністю № 113 від 22.08.2013 року звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 5712 гривень 20 копійок, а також сплаченого судового збору в сумі 229 гривень 40 копійок. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 28 грудня 2011 року між ПАТ "Платинум Банк" та відповідачем [PERSON] було укладено договір кредиту №61/4631ACLАPT на строк до 03 липня 2012 року на суму 5712,20 грн. 17.10.2012 року між ПАТ "Платинум Банк" та ТзОВ "Фінансова компанія" Європейська агенція з повернення боргів" було укладено договір факторингу № 20121017-Г. Протягом часу користування кредитом відповідач порушував графік сплати кредиту. На виконання умов договору факторингу відповідачу було направлено лист з повідомленням про відступлення права вимоги, однак відповідач не повертає суми кредиту. Заборгованість по кредитному договору становить 5712 грн.20 коп., з них - по тілу кредиту - 4652,25 грн., по відсотках за користування кредитом - 822, 45 грн., пеня за порушення графіку погашення заборгованості - 237,50 . Представник позивача Олійник А.С., яка діє на підставі довіреності № 124 від 22.11.2013року, в судове засідання не з'явилася, однак подала заяву згідно якої просила слухати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала та просила задоволити позовні вимоги, проти заочного рішення не заперечила. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, причин своєї неявки не повідомив. Згідно ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення. Дослідивши дійсні обставини справи, перевіривши їх доказами, суд приходить до переконання, що позовні вимоги слід задовольнити, виходячи з наступного. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення закону щодо договору позики, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Положення ст. 1048 ЦК України передбачають, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа ( кредитодавець ) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення закону щодо договору позики, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Виходячи з положень ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Судом встановлено, що 28 грудня 2011 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір №61/4631ACLАPT. За вказаним договором відповідач отримав у позивача кредит на поточні потреби строк до 28.12.2014 року, який зобов'язувався повернути. Станом на день подачі позову до суду за відповідачем рахується заборгованість в сумі 5712 грн.20 коп., з них - по тілу кредиту - 4652,25 грн., по відсотках за користування кредитом - 822, 45 грн., пеня за порушення графіку погашення заборгованості-237,50 грн. Статтею 11 ЦК України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Судом встановлено, що згідно зі ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідач порушив усі вищезазначені норми закону та умови договору, що виразилось у невиконанні належним чином зобов'язань за вказаним кредитним договором, а відтак, суд вважає, що позов є підставним, а тому його слід задоволити.

Outcome: approved