Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-01 00:00:00

12 липня 2016 року публічне акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк" (далі - ПАТ КБ "Приватбанк") звернулося в суд з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги обгрунтовує тим, що 04 квітня 2007 року між ЗАТ КБ "Приватбанк", правонаступником якого є ПАТ КБ "Приватбанк", та [PERSON] було укладено договір б/н, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у сумі 6000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач свої зобов'язання за договором не виконував належним чином, у зв'язку з чим станом на 31 березня 2016 року виникла заборгованість в розмірі 42 670, 62 грн., з них: заборгованість за кредитом - 5 968,38 грн., заборгованість по відсотках за користування кредитом - 31 144, 12 грн., заборгованість за пенею та комісією - 3050 грн., штраф (фіксована частина) - 500 грн., штраф (процентна складова) - 2 008,12 грн. Просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь ПАТ КБ "Приватбанк" заборгованість за кредитним договором б/н від 04 квітня 2007 року у сумі 42 670,62 грн. та судові витрати у справі. Представник позивача у судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, подав клопотання про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився також, хоча був своєчасно та належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. 02 серпня 2016 року через канцелярію суду подав письмову заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає повністю. У відповідності до вимог ч.2 ст. 197 ЦПК України у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши та оцінивши представлені у справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення повністю. Судом встановлено, що 04 квітня 2007 року між ЗАТ КБ "Приватбанк", правонаступником якого є ПАТ КБ "Приватбанк", та [PERSON] було укладено договір б/н, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 6 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до умов договору відповідач [PERSON] особистим підписом підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом з Пам'яткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами, які були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді,\~\~складає між ним та банком договір про надання банківських послуг (а.с.7). Правовідносини, що виникли між сторонами, урегульовані нормами Цивільного кодексу України (далі ЦК України) та умовами укладеного між сторонами договору. При укладенні договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України, відповідно до якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У відповідності до ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов'язання. Згідно із ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. В силу ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. За змістом ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до п.п. 6.5, 6.6 Умов та правил надання банківських послуг, що є невід'ємною частиною договору, позичальник зобов'язаний погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його користування, по перевитратах платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором. У разі невиконання зобов'язань за договором на вимогу банку виконати зобов'язання з повернення кредиту, оплати винагороди банку (а.с. 8-13). Пунктом 8.6 вказаних Умов передбачено, що в разі порушення відповідачем строків сплати за будь-яким зобов'язанням, передбаченим договором, більше ніж на 120 днів, відповідач сплачує банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову (а.с. 11 на звороті). Як вбачається з матеріалів справи, позивач свої зобов'язання за договором виконав належним чином. Відповідач порушив виконання своїх зобов'язань, у зв'язку з чим станом на 31 березня 2016 року виникла заборгованість за договором, що згідно із розрахунком позивача становить 42 670, 62 грн., з них: заборгованість за кредитом - 5 968,38 грн., заборгованість по відсотках за користування кредитом - 31 144, 12 грн., заборгованість за пенею та комісією - 3050 грн., штраф (фіксована частина) - 500 грн., штраф (процентна складова) - 2 008,12 грн. (а.с.4-6). Враховуючи вимоги позивача до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за договором від 04 квітня 2007 року, та приймаючи до уваги, що у судовому засіданні знайшов підтвердження факт невиконання відповідачем своїх зобов'язань за договором, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, комісією, штраф у відсотковому розмірі та у фіксованій частині на загальну суму 42\~670,62 грн. Відповідно до ч. ст. 61 Цивільного процесуального кодексу України обставини, визнані сторонами, не підлягають доказуванню. Враховуючи вищевикладене та те, що визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує нічиїх прав та інтересів, його необхідно прийняти та ухвалити рішення про задоволення позову. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 378 грн.

Outcome: approved