Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-24 00:00:00

У вересні 2020 року до суду надійшла позовна заява Територіальної громади м. Полтави в особі Полтавської міської ради до [PERSON] , [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу недійсним, скасування свідоцтва про право власності на житло та скасування записів про право власності на нерухоме майно. Позивач вказує, що 09 жовтня 2015 року був укладений договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] , посвідчений приватним нотаріусом Онуфріївського районного нотаріального округу Кіровоградської області, відповідно до якого [PERSON] передав у власність (продав) [PERSON] квартиру [ADDRESS] . Як зазначено в п. 3 даного договору, відчужувана квартира належить [PERSON] па підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого відділом приватизації житла Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Полтавської міської ради 03.12.1999 року. Право власності на квартиру [ADDRESS] зареєстроване за [PERSON] в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно приватним нотаріусом Онуфріївського районного нотаріального округу Кіровоградської області Цибульським Г.В. 10 жовтня 2015 року, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 746192253101. Вироком Октябрського районного суду м. Полтави від 21.11.2018 року встановлено причетність групи осіб до заволодіння квартирою [ADDRESS] шахрайським способом. Визначено, що внаслідок використання невстановленою особою завідомо підробленого документу (свідоцтва про право власності на житло) здійснено заволодіння належною на праві власності [PERSON] квартирою [ADDRESS] , яка померла [INFO] , при цьому, допитані як свідки [PERSON] та [PERSON] в суді підтвердили, що на пропозицію обвинуваченої [PERSON] за грошову винагороду брали участь шляхом виготовлення підроблених документів для вчинення обману при заволодінні грошовими коштами під час укладення удаваної угоди по продажу квартири [ADDRESS] . Відповідно до інформації, яка міститься у картотеці, власником квартири [ADDRESS] була [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , була зареєстрована за вказаною адресою 30.11.1992 року та знята з реєстраційного обліку 07.03.2006 року в зв`язку зі смертю. Майно померлої ніхто не прийняв, а час, що сплинув з моменту смерті, перевищує один рік, у зв`язку з чим є всі підстави для визнання спадщини [PERSON] відумерлою в порядку ст. 1277 ЦК України. Вказує, що договір купівлі-продажу від 09.10.2015 року, укладений між [PERSON] та [PERSON] , є таким, що порушує публічний порядок, так як був спрямований на незаконне заволодіння квартирою [ADDRESS] . Просить визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] від 29.10.2015 року, укладений між [PERSON] та [PERSON] , посвідчений в селищі Онуфріївка Онуфріївського району Кіровоградської області приватним нотаріусом Онуфріївського районного нотаріального округу Кіровоградської області Цибульським Г.В., припинивши право власності за [PERSON] , скасувавши запис про право власності, номер запису 11555315, на об`єкт нерухомого майна - квартира [ADDRESS] , зареєстрований в державному реєстрі речових прав за номером 746192253101; скасувати свідоцтво про право власності на житло від 3 грудня 1999 року, на підставі якого проведено державну реєстрацію права власності за [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , припинивши право власності за [PERSON] , скасувавши запис про право власності, номер запису 11537634, на об`єкт нерухомого майна - квартира [ADDRESS] , зареєстрований в державному реєстрі речових прав за номером 746192253101. Ухвалою судді від 02.10.2020 року позовну заяву залишено без руху з наданням позивачу строку для усунення недоліків. Позивачу надано строк для усунення недоліків протягом семи днів з дня отримання ухвали. 12.10.2020 року від позивача Територіальної громади м. Полтави в особі Полтавської міської ради на виконання вимог, викладених в ухвалі від 02.10.2020 року, до суду надійшла уточнена позовна заява. Позивач уточнив зміст позовних вимог, та виклав їх в наступній редакції - просить визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] від 09.10.2015 року, укладений між [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] (продавцем) та [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] (покупцем), посвідчений в селищі Онуфріївка Онуфріївського району Кіровоградської області приватним нотаріусом Онуфріївського районного нотаріального округу Кіровоградської області Цибульським Г.В.; припинити право [PERSON] , що зареєстровано в державному реєстрі речових прав за номером запису 11555315, на об`єкт нерухомого майна - квартиру [ADDRESS] , - зареєстрований в державному реєстрі речових прав за номером 746192253101; скасувати свідоцтво про право власності на житло від 3 грудня 1999 року, на підставі якого проведено державну реєстрацію права власності за [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] ; припинити право [PERSON] , що зареєстровано в державному реєстрі речових прав за номером запису 11537634 на об`єкт нерухомого майна - квартира [ADDRESS] , - зареєстрований в державному реєстрі речових прав за номером 746192253101. Ухвалою суду від 29.12.2020 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справ, вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження. Представник позивача просила позов задовольнити в повному обсязі з підстав, наведених в позовній заяві. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , будучи повідомленими про час та місце розгляду за останніми відомими суду адресами місця проживання та шляхом опублікування оголошення на сайті суду, в судове засідання повторно не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили, не подали відзив на позовну заяву. Представник третьої особи Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Полтавської міської ради в судове засідання не з`явився, звернувся з клопотанням про розгляд справи без участі представника. Третя особа приватний нотаріус Онуфріївського району нотаріального округу Кіровоградської області Цибульський Г.В., представник третьої особи Департаменту з питань реєстрації, будучи повідомлені про час та місце слухання справи, в судове засідання не з`явились, про причини неявки не повідомили, пояснення на позов не надали. За змістом ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Враховуючи викладене, відповідно до положень ст. 280 ЦПК України, зі згоди представника позивача, судом ухвалено рішення при заочному розгляді справи. Суд, дослідивши матеріали справи, дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , була за адресою: [ADDRESS] , - в період з 03.11.1992 року по 07.03.2006 року, що підтверджується поквартирною карточкою. 15 червня 2004 року [PERSON] згідно з Законом України "Про приватизацію державного житлового фонду" звернулась до Управління житлово-комунального господарства виконкому Полтавської міської ради з заявою, в якій просила оформити передачу в приватну власність квартири, приміщення комунальної квартири, яку займає разом з членами сім`ї на умовах найму, уповноваженим власником квартири визначити [PERSON] . До вищевказаної заяви нею приєднано довідку про склад сім`ї наймача ізольованої квартири (одноквартирного будинку) та займані ними приміщення № 4157 від 15.06.2004 року, видану Госпрозрахунковою житлово-експлуатаційною дільницею № 8 Управління житлово-комунального господарства виконкому Полтавської міської ради, відповідно до якої у квартирі за адресою: [ADDRESS] , мешкають і мають право на житло на момент введення в дію Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" [PERSON] , [INFO] , дата прописки в квартирі 03.11.1992 року. Відповідно до розпорядження відділу приватизації житла Управління житлово-комунального господарства № 696 від 23.06.2004 року від наймача [PERSON] надійшла заява на приватизацію квартири (будинку), що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , яка використовується нею та членами сім`ї на умовах найму. Після розрахунків та розгляду матеріалів із зазначеного питання вирішено прохання наймача [PERSON] , квартира в якій вона мешкає знаходиться за адресою: [ADDRESS] , - задовольнити та передати квартиру у приватну власність. Колективне підприємство "Інвентаризатор" повинне оформити свідоцтво про власність на житло у десятиденний термін і (при необхідності) посвідчення на одержання належних мешканцям квартири житлових чеків на суму 1,31 грн. Зі змісту довідки Управління майном комунальної власності міста виконкому Полтавської міської ради № 01-05/01.1-09/826 від 25.04.2016 року, вбачається, що відповідно до Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" квартира [ADDRESS] приватизована згідно з розпорядженням органу приватизації житла № 696 від 23.06.2004 року на ім`я [PERSON] , [INFO] . Листом Центрального відділу реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції за вих. № 310/04-19 від 07.02.2006 року, адресованим Полтавському будівельно-монтажному експлуатаційному управлінню м. Полтави, повідомлено про наявність актового запису про смерть № 4167 від 28.12.2005 року на гр. [PERSON] , яка померла [INFO] , м. Полтава, Україна. Згідно витягу зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 61953583 від 06.10.2020 року, виданого Першою полтавською державною нотаріальною конторою, інформація за параметром запиту [PERSON] у Спадковому реєстрі відсутня. У відповідь на звернення Полтавської міської ради щодо оформлення спадкових прав щодо майна померлої [INFO] [PERSON] Перша полтавська державна нотаріальна контора листом № 1909/01-16 від 06.10.2020 року повідомила наступне. Відповідно до ст. 1218 ЦКУ до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У відповідності до пп. 4.14 п. 4 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України (надалі - порядок) при видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус обов`язково перевіряє: факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства, якщо має місце спадкування за законом, прийняття спадкоємцем спадщини у встановлений законом спосіб, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців витребовуються документи, які підтверджують вказані факти. У відповідності до пп. 4.15 п. 4 глави 10 розділу II Порядку - видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Вами не подано документів, передбачених Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України для оформлення спадкових прав, а також документів щодо належності спадкового майна спадкодавцеві на момент відкриття спадщини. У відповідності до п. 4.12 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, свідоцтво про право на спадщину видається за наявності у спадковій справі всіх необхідних документів. Окрім того, на Ваш запит надано витяг зі Спадкового реєстру № 61953583 від 06.10.2020 року, згідно якого спадкова справа щодо майна померлої [INFO] [PERSON] нотаріусами України не заводилась. Враховуючи вищезазначене, Перша полтавська державна нотаріальна контора позбавлена можливості оформити спадкові права щодо спадкового майна [PERSON] . Наявні у справі докази не містять жодних відомостей про те, що у померлої [PERSON] були спадкоємці, які у встановленому законом порядку прийняли спадщину після її смерті. Разом з тим, встановлені судом обставини безперечно свідчать про те, що власник квартири за адресою: [ADDRESS] , в якій була зареєстрована та проживала [PERSON] й приватизацію якої розпочала, після її смерті неодноразово змінювався. Так, позивачем надано суду копію Свідоцтва про право власності на житло від 03.12.1999 року, виданого Відділом приватизації житла управління житлово-комунального господарства, яким посвідчено, що квартира за адресою: [ADDRESS] , дійсно належить на праві приватної власності [PERSON] , містяться дані про те, що свідоцтво видане на підставі розпорядження (наказу) від 03.12.1999 року № 647, підпис керівника М.І. Паренко та відтиск гербової печатки Управління житлово-комунального господарства виконкому Полтавської міської ради; а також копію Технічного паспорта на квартиру [ADDRESS] , виготовленого ПП Полтавське бюро технічної інвентаризації "Інвентаризатор" станом на 06.10.2015 року, відповідно до записів в якому замовником технічної інвентаризації та власником квартири є [PERSON] . Згідно Інформаційної довідки щодо Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна за № 220891466 від 19.08.2020 року, виданої щодо квартири [ADDRESS] , право власності на вказану квартиру зареєстроване 09.10.2015 року приватним нотаріусом Онуфріївського районного нотаріального округу Кіровоградської області Цибульським Г.В. за [PERSON] на підставі Свідоцтва про право власності на житло без номеру, видане 03.12.1999 року Відділом приватизації житла управління житлового комунального господарства виконавчого комітету Полтавської міської ради, на праві приватної власності, запис про реєстрацію внесений до реєстру на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 25164258 від 09.10.2015 року, прийнятого приватним нотаріусом Онуфріївського районного нотаріального округу Кіровоградської області Цибульським Г.В. В цей же день 09.10.2015 року приватним нотаріусом Онуфріївського районного нотаріального округу Кіровоградської області Цибульським Г.В. посвідчений договір купівлі-продажу, який зареєстрований в реєстрі за № 590, на підставі якого [PERSON] як продавець передав за плату у власність покупця [PERSON] , а покупець прийняв у власність належну продавцю квартиру за номером [ADDRESS] і сплачує за неї обговорену грошову суму. Зазначена квартира однокімнатна, розташована на першому поверсі п`ятиповерхового цегляного житлового будинку, загальною площею 28,5 кв.м, в т.ч. житловою площею 13,9 кв.м, в тому числі: 1-а кімната 13,9 кв.м, кухня 6,6 кв.м, ванна 3,2 кв.м, кладова 1,8 кв.м, коридор 2,7 кв.м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно - 746192253101. Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 45455564 від 10.10.2015 року, сформованого приватним нотаріусом Онуфріївскього районного нотаріального округу Цибульським Г.В., за [PERSON] зареєстроване право приватної власності на квартиру [ADDRESS] , на підставі договору купівлі-продажу від 09.10.2015 року. Згідно Інформаційної довідки щодо Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна за № 220891466 від 19.08.2020 року, виданої щодо квартири [ADDRESS] , право власності на вказану квартиру зареєстроване 09.10.2015 року приватним нотаріусом Онуфріївського районного нотаріального округу Кіровоградської області Цибульським Г.В. за [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 09.10.2015 року, номеру 590, виданий 09.10.2015 року приватним нотаріусом Онуфріївського районного нотаріального округу Кіровоградської області Цибульським Г.В., на праві приватної власності, розмір частки - 1, запис про державну реєстрацію внесений до реєстру на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 25195944 від 10.10.2015 року, прийнятого приватним нотаріусом Онуфріївського районного нотаріального округу Кіровоградської області Цибульським Г.В. Згідно довідки КП "ЖЕО № 2" Полтавської міської ради № 1019 від 22.04.2016 року в квартирі [ADDRESS] зареєстровано 0 осіб: [PERSON] , [INFO] , власник, дата реєстрації - 03.11.1992 року, дата зняття з реєстрації - 07.03.2006 року, померла [INFO] , а/з № 4167 від 28.12.2005 року, [PERSON] , [INFO] власник, не зареєстрований. 25.07.2016 року державним реєстратором виконавчого комітету Полтавської міської ради Полтавської області Колісник Ю.І. на підставі ухвали суду № 1-кс/554/5677/2016, 554/3656/16-к, виданої 19.07.2016 року Октябрським районним судом м. Полтави та рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 30638267 від 26.07.2016 року застосовано обтяження у виді арешту нерухомого майна гр. [PERSON] , що відображене у Інформаційній довідці щодо Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна за № 220891466 від 19.08.2020 року, виданої щодо квартири [ADDRESS] . Наявні у справі документи свідчать про те, що підставою для обтяження нерухомого майна, яке належить [PERSON] , стало відкриття кримінального провадження. Під час досудового розслідування були проведені судові технічні експертизи, відповідно до висновків експерта № 2117 від 16.11.2016 року та № 2118 від 15.11.2016 року встановлено, що документи, які підтверджують право власності [PERSON] , які подавались ним приватному нотаріусу для реєстрації за собою права власності, а саме: свідоцтво про право власності на нерухоме майно (квартиру [ADDRESS] ), довідка ЖЕО № 2 про відсутність зареєстрованих в квартирі осіб, технічний паспорт на квартиру є підробленими, нанесені струменевим способом з використанням друкарського пристрою з відтворенням кольорового зображення струменеві-крапельною технологією. Вироком Октябрського районного суду м. Полтави від 26.11.2018 року в справі № 554/1386/17 по обвинуваченню [PERSON] за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 358 КК України та [PERSON] за ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 190 КК України встановлено, що [PERSON] діючи умисно, повторно, за попередньою змовою групою осіб з невідомою особою, обвинуваченою [PERSON] , Особою 1 та іншими невстановленими досудовим слідством особами, відносно яких матеріали кримінального провадження виділені в окреме провадження, за вказівкою невідомої особи та відповідно до отриманої від неї інформації підшукала квартиру [ADDRESS] , в якій ніхто не проживав, оскільки власниця квартири [PERSON] померла [INFO] , в зв`язку з чим знята з реєстраційного обліку 7 березня 2006 року, та вирішила незаконно заволодіти нею. Діючи умисно, достовірно знаючи від невідомої особи, що квартира буде реалізована з використанням завідомо підроблених документів, якими забезпечить Особа 1 та які їй будуть передані пізніше для можливого показу покупцям, надання нотаріусу для нотаріального посвідчення договору-купівлі продажу, вирішила незаконно відчужити дану квартиру, з метою подальшого заволодіння грошовими коштами потерпілої. Водночас, обвинувачена [PERSON] відповідно до відведеної їй ролі та вказівки, наданої невідомою особою, здійснила пошук особи, а саме мешканця м. Кременчука [PERSON] та запропонувала йому з метою реалізації злочинних намірів групи виступити удаваним власником квартири [ADDRESS] , пообіцявши за участь у протиправній реалізації вказаної нерухомості грошову винагороду в сумі 1000 грн. та запропонувавши йому надати їй копію свого паспорта та ідентифікаційного коду, а також вчинити дії, пов`язані із продажем даної квартири особі, на яку йому вкажуть. Отримані від [PERSON] документи [PERSON] в першій декаді вересня 2015 року передала невідомій особі для подальшої реалізації злочинного умислу вказаної групи осіб, яка в свою чергу передала їх Особі 1, в обов`язки якого входило забезпечення учасників злочинної групи підробленими документами на квартиру. Особа 3 виготовила та в період часу з 1 по 8 вересня 2015 року передала Особі 1 свідоцтво про право власності на нерухоме майно (квартиру [ADDRESS] ); довідку ЖЕО № 2 про відсутність зареєстрованих в квартирі осіб, технічний паспорт на квартиру, які відповідно до висновку експерта № 2117 від 16 листопада 2016 року, № 2118 від 15 листопада 2016 року є підробленими, нанесені струменевим способом з використанням друкарського пристрою з відтворенням кольорового зображення струменево-краплинною технологією. У подальшому виготовлені підроблені документи Особа 1 передала невідомій особі. Остання, маючи на меті узаконити квартиру [ADDRESS] , шляхом отримання справжніх документів, надала вказівку [PERSON] , яка відповідно до відведеної їй ролі здійснила пошук особи, мешканця м. Кременчука [PERSON] , запропонувавши йому виступити удаваним покупцем вищевказаної квартири, пообіцявши йому за участь у протиправній реалізації вказаної нерухомості грошову винагороду в сумі 1000 грн. та запропонувавши йому надати копію свого паспорта та ідентифікаційного коду [PERSON] , а також вчинити дії, пов`язані із введенням в оману потерпілого, шляхом укладення удаваного правочину щодо продажу від свого імені вказаної квартири. Отримані від [PERSON] документи [PERSON] у третій декаді вересня 2015 року передала невідомій особі для подальшої реалізації злочинного умислу, спрямованого на заволодіння квартирою злочинним шляхом. В період з 1 по 9 жовтня 2015 року [PERSON] а потім невідома особа з метою нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу вищевказаної квартири кожна особисто звертались до приватного нотаріуса Цибульського Г.В., офіс якого розташований в смт Онуфріївка Кіровоградської області, з проханням про виправлення невідповідності даних загальної площі квартири, вказаних у свідоцтві про право власності на житло і технічному паспорті на квартиру, які нотаріус виявив в технічному паспорті на квартиру. 9 жовтня 2015 року обвинувачена [PERSON] за вказівкою невідомої особи супроводила [PERSON] та [PERSON] до нотаріуса Цибульського Г.В. в смт Онуфріївка Кіровоградської області, де удаваний власник [PERSON] , використовуючи надані невідомою особою підроблені документи, передав їх нотаріусу для посвідчення договору купівлі-продажу та державної реєстрації квартири [ADDRESS] на удаваного покупця [PERSON] за 112400 грн. з метою її подальшого продажу, як законно зареєстрованої. Водночас, обвинувачена [PERSON] за вказівкою Невідомої особи з метою пошуку клієнтів на квартиру [ADDRESS] розповсюдила інформацію про продаж вказаної квартири через знайомого ріелтора [PERSON] , яка не була обізнана про злочинні наміри останніх. 19 жовтня 2015 року вона ж з метою реалізації заздалегідь розробленого плану по заволодінню грошовими коштами шляхом обману та отриманню протиправної вигоди від реалізації вказаної квартири, будучи достовірно обізнаною, що запропонована нею квартира продається удаваним власником із використанням завідомо підроблених документів, ознайомила покупця [PERSON] із об`єктом нерухомості, а саме квартирою [ADDRESS] , яку останній мав намір придбати для свого сина, приховавши від нього факт підроблення документів про власність на об`єкт нерухомості та ввівши його в оману таким чином, наголосивши при цьому, що продаж вказаної квартири здійснюється по причині необхідності родичів удаваного власника вирішити побутові проблеми, в зв`язку з чим її ціна є нижчою від ринкової та становить 8000 доларів США. В цей же день, [PERSON] за вказівкою невідомої особи з метою обману покупця повідомила йому неправдиві відомості про можливий торг з власником квартири та зменшення ціни її продажу, для чого здійснила дзвінок зі свого мобільного телефону до невідомої особи, сказавши, що телефонує справжньому власнику квартири та передала телефон [PERSON] , чим викликала у останнього уявлення про справжність спілкування з власником квартири, після чого останній погодився на купівлю квартири за 6500 доларів США. 20 жовтня 2015 року [PERSON] згідно відведеної їй невідомою особою ролі прибула до приміщення нотаріальної контори приватного нотаріуса [PERSON] , що в [ADDRESS] , куди також прибули [PERSON] та невідома особа із удаваним власником квартири [PERSON] . Остання, будучи представленою покупцю обвинуваченою [PERSON] тіткою удаваного власника [PERSON] , запропонувала [PERSON] придбати квартиру [ADDRESS] за ціною, нижчою від ринкової, а саме 6500 доларів США, що по курсу НБУ на момент укладання договору становило 140513,98 грн., але останній відмовився від укладення угоди, в зв`язку з чим обвинувачена та інші співучасники злочину не довели його до кінця з причин, що не залежали від їх волі. Як встановлено в ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом. Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. За ст. 657 ЦК України договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі. В ч. 1 ст. 202 ЦК України передбачено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Таким чином, наявні у справі та досліджені судом докази достовірно підтверджують той факт, що [PERSON] , не будучи дійсним власником квартири за адресою: [ADDRESS] , на підставі підроблених документів (свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 03.12.1999 року, технічного паспорту на квартиру станом на 06.10.2015 року) зареєстрував за собою право власності на неї та в подальшому незаконно уклав договір її купівлі-продажу з [PERSON] , який підписуючи договір фактично не мав наміру придбавати квартиру, не сплачував її вартість [PERSON] , діяв з наміром отримав винагороду за ці дії він інших осіб. Встановлені судом обставини безперечно свідчать про те, що ані [PERSON] , ані [PERSON] не є особами, які набули право власності на спірну квартиру на законних підставах. В ч. 1 ст. 202 ЦК України передбачено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). Згідно положень ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; правочин, що вчитається батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей. Відповідно до положень ст. 228 ЦК України правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним. Правочин, який порушує публічний порядок, є нікчемним. У разі недодержання вимоги щодо відповідності правочину інтересам держави і суспільства, його моральним засадам такий правочин може бути визнаний недійсним. Згідно з роз`ясненнями, наведеними у п. 18 Постанови Пленуму Верховного суду України "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" № 9 від 06.11.2009 року, правочинами, які посягають на суспільні, економічні та соціальні основи держави, є, зокрема: правочини, спрямовані на використання всупереч закону комунальної, державної або приватної власності; правочини, спрямовані на незаконне відчуження або незаконне володіння, користування, розпорядження об`єктами права власності українського народу - землею як основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави, її надрами, іншими природними ресурсами (стаття 14 Конституції України); правочини щодо відчуження викраденого майна; правочини, що порушують правовий режим вилучених з обігу або обмежених в обігу об`єктів цивільного права тощо. Статтею 236 ЦК України визначено, що нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення. Відповідно до ст. 149 Конституції України матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування є рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів. Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами. Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України особа має право на захист свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, яке реалізується шляхом звернення до суду. Способи захисту цивільних прав та інтересів, визначені ч. 2 ст. 16 ЦК України, цей перелік не є вичерпним. Під захистом права розуміється застосування державою примусу, спрямоване на відновлення порушеного права суб`єкта правовідносин і забезпечення виконання юридичного обов`язку зобов`язаною стороною, внаслідок чого відбудеться припинення порушення (чи оспорювання) прав цього суб`єкта, компенсація витрат, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав. Спосіб захисту права чи інтересу може бути визначено як вираз змісту (суті) міри державного примусу, за допомогою якого відбувається досягнення бажаного для особи результату, право чи інтерес якої порушені, правового результату. При цьому спосіб захисту втілює безпосередню мету, якої прагне досягти суб`єкт захисту (позивач), вважаючи, що у такий спосіб буде припинено порушення (чи оспорювання) його прав, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав. Таким чином, належний спосіб захисту, виходячи із застосування спеціальної норми права, повинен забезпечити ефективне використання цієї норми у її практичному застосуванні - гарантувати особі спосіб відновлення порушеного права або можливість отримання нею відповідного відшкодування. Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація речових прав на нерухоме майно (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Згідно з абз. 3 ч. 5 ст. 3 Закону державна реєстрація прав у результаті вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном, об`єктом незавершеного будівництва проводиться нотаріусом, яким вчинено таку дію. Як визначено в ч. 3 ст. 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню. У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону. Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав). Враховуючи доведеність того факту, що [PERSON] не є особою, яка має право на приватизацію квартири [ADDRESS] з огляду на положення Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду", свідоцтво про право власності на житло від 3 грудня 1999 року, на підставі якого проведено державну реєстрацію права власності за [PERSON] на вказану квартиру, є підробленим документом, який фактично відповідним органом влади не видавався, вказаний правовстановлюючий документ підлягає скасуванню як незаконний з припиненням права [PERSON] на вказане нерухоме майно, зареєстрованого державним реєстратором приватним нотаріусом Онуфріївського районного нотаріального округу Кіровоградської області Цибульським Г.В. З урахуванням того, що договір купівлі-продажу від 09.10.2015 року, посвідчений приватним нотаріусом Онуфріївського районного нотаріального округу Кіровоградської області Цибульським Г.В., укладений між [PERSON] та [PERSON] , на підставі якого за останнім зареєстроване право власності на квартиру [ADDRESS] , свідомо укладався його сторонами з метою реалізації наміру на незаконне заволодіння квартирою, відтак вказаний правочин за своїм змістом є таким, що порушує публічний порядок, суперечить вимогам ст. 203, 215 ЦК України, обґрунтованими суд визнає також і позовні вимоги про визнання вказаного договору недійсним з припиненням права [PERSON] на вказане нерухоме майно, зареєстрованого державним реєстратором приватним нотаріусом Онуфріївського районного нотаріального округу Кіровоградської області Цибульським Г.В. За таких обставин, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог Територіальної громади м. Полтави в особі Полтавської міської ради та необхідність задоволення позову у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved