Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-14 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратили право користування житловим приміщенням в квартирі №10 по вул. Андреєва - Палагнюка, 3 в м. Миколаєві та зняття з реєстрації. В судове засідання позивач не зявився, надав до суду заяву, просив слухати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, надав до суду заяву, просив слухати справу з його відсутності, позовні вимоги визнав. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного. Як встановлено в судовому засіданні, позивачу [PERSON] належить на праві власності на підставі договору купівлі-продажу від 30.04.2013 року квартира №10 по вул. Андреєва - Палагнюка, 3 в м. Миколаєві та у вказаній квартирі зареєстрований брат позивача - відповідач по справі [PERSON] Проте, відповідач у спірній квартирі ніколи не проживав і не користувався нею, його особисті речі в квартирі відсутні, комунальні та інші витрати по утриманню квартири не сплачує, однак, в добровільному порядку не знімається з реєстрації, що підтверджується актом про не проживання ТОВ Николаевдомсервисвід червня 2015 року. Відповідно до ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається житлове приміщення протягом 6 місяців. Оскільки відповідач в спірному жилому приміщенні не проживає більше 6 місяців без поважних причин, суд приходить до переконання, що [PERSON] втратив право на користування жилим приміщенням в квартирі [ADDRESS]. Що стосується позовної вимоги позивач щодо зняття відповідача з реєстрації місця проживання, суд приходить до наступного: Відповідно до статті 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" від 11 грудня 2003 року зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі остаточного рішення суду, зокрема, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою тощо. Виходячи зі змісту зазначеної норми права, поняття "зняття з реєстрації" нерозривно пов'язане з поняттям "житлові права" (право власності на житлове приміщення, право користування житловим приміщенням, визнання особи такою, що втратила таке користування, виселення із займаного приміщення та інше). Таким чином, як випливає із указаної норми, зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення суду виключно про: 1) позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) визнання особи безвісно відсутньою; 4) оголошення фізичної особи померлою. Виходячи з того, що Закон України від 11 грудня 2003 року "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні"є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов'язані із зняттям з реєстрації місця проживання, вбачається, що положення ст. 7 цього Закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов'язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання. Отже, суд приходить до переконання, що визнання в судовому порядку відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням в спірній квартирі є підставою для зняття його з реєстрації, а тому позовна вимога про зняття відповідача з реєстрації місяця проживання є зайвою та задоволенню не підлягає. Таким чином, на підставі викладеного, суд вважає позовні вимоги позивача обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню частково.

Outcome: partial