Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-09 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовом про визнання права власності за давністю володіння на житловий будинок з надвірними побудовами в [ADDRESS]. Заочним рішенням Красноградського районного суду від 24.06.2014 року позов задоволено. Ухвалою Красноградського районного суду від 06.08.2014 року задоволено заяву відповідача Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Надра України" про перегляд заочного рішення і вищевказане заочне рішення було скасовано, справу призначено на повторний розгляд. З позову витікає, що з 1970 року позивач за дозволом власника розпочала проживати у вищевказаному житловому будинку, який перебував на балансі Карлівської нафтогазорозвідувальної експедиції глибокого буріння в зв'язку з трудовими відносинами її колишнього чоловіка, який працював в експедиції. Будинок складався із двох частин, які мали окремі входи, але друга частина не використовувалась для проживання інших осіб, так як попередні мешканці вибрались і залишили їй ключі від замка вхідних дверей. Вона користувалася цілим будинком відкрито, спочатку до 1998 року через окремий вхід, а потім для зручності користування з'єднала дві жилі кімнати з окремих частин житлового будинку, зробивши прохід всередині будинку. Рішенням Красноградської міської ради від 17.12.1997 року в порядку приватизації державного житлового фонду за згодою власника будинку вона отримала Свідоцтво про право власності на квартиру [NUMBER] в цьому будинку загальною площею 36, 1 кв. метра, що є підтвердженням того, що і Красноградська міська рада і експедиція глибокого буріння визнала її добросовісним володільцем всього житлового будинку. Цей факт також підтверджується довідкою Красноградського КПТІ "Інвентаризатор", що вищевказаний будинок зареєстрований за нею, як за власником майна в цілому. Сторони та треті особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з'явились. Від позивача [PERSON] та її представника [PERSON] 10.10.2014 року надійшла заява, в якій позовні вимоги вони підтримують в повному обсязі, просять їх задовольнити, судове засідання провести без їх участі. Відповідач ДП "Полтавнафтогазгеологія" в особі арбітражного керуючого Бакуменка Володимира Івановича в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Від співвідповідача НАК "Надра Україна" надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника НАК "Надра України", під час розгляду справи просили прийняти до уваги пояснення, які були раніше надані в заяві про перегляд заочного рішення, а саме той факт, що Компанія не є власником спірного будинку. Від реєстраційної служби Красноградського районного управління юстиції Харківської області надійшла заява про розгляд справи без представника реєстраційної служби. Від Красноградської міської ради 10.10.2014 року до суду надійшла заява про розгляд справи без їх представника та залишення позовної заяви без задоволення тому, що відповідач [PERSON] заволоділа другою половиною будинку недобросовісно, а виходячи із пояснення представника НАК "Надра України", міська рада буде вирішувати питання про передачу другої половини будинку в комунальну власність. Враховуючи те, що сторони про час та місце розгляду справи повідомлені у встановленому порядку, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін за наявними у справі доказами на підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України не здійснюючи фіксування судового процесу. Суд, дослідивши письмові докази, заяви подані сторонами та третіми особами по справі, вважає за можливе у задоволенні позову відмовити виходячи з наступних підстав. Згідно ч.1, ст. 344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність.) Із положень даної правової норми витікає, що володіння має бути добросовісним, тобто якщо володілець не знав і не міг знати про те, що він володіє чужою річчю, тобто обставини, у зв'язку з якими виникло володіння чужою річчю не давали найменшого сумніву стосовно правомірності набуття майна. Однак як вказала в позові позивач вона самостійно, без будь-якого дозволу власника майна стала користуватися другою частиною будинку, не дивлячись на те, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 17.12.1997 року вона стала власником квартири загальною площею 36, 1 кв. метра, а загальна площа будинку згідно технічного паспорту, який надала до суду позивач складає 71, 0 кв. метра ( а.с. 18). Відповідно до ст.. ст.. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Позивач не надала суду доказів, що вона добросовісно заволоділа другою половиною будинку. Крім того, із письмового пояснення відповідача, Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Надра України" слідує, що Указом Президента України від 14.06.2000 року № 802 "Про заходи щодо підвищення ефективності управління підприємствами в галузі геології і розвідки надр" створено Національну компанію "Надра України". 14.07.2000 року Кабінетом Міністрів України, який здійснює управління об'єктами державної власності, прийнята постанова № 1128 "Про утворення Національної акціонерної компанії "Надра України". На виконання Постанови Кабінету Міністрів України від 17.08.2000 року № 1273, майно Державного геологічного підприємства "Полтавнафтогазгеологія" було передано до статутного фонду НАК "Надра України", з наступним перетворенням Державного геологічного підприємства "Полтавнафтогазгеологія" в Дочірнє підприємство Національної акціонерної компанії "Надра України" "Полтавнафтогазгеологія". Перелік майна Державного геологічного підприємства "Полтавнафтогазгеологія", яке було передано до статутного фонду НАК "Надра України", наведений у висновку експерта про вартість оцінюваного майна від 22.03.2001 року. Однак у вказаному висновку експерта житловий будинок по [ADDRESS] не значиться. Згідно положень ст. 12 ЗУ "Про господарські товариства", ст. 115 Цивільного кодексу України, НАК "Надра України" набула право власності на майно, що було внесено засновником (Кабінетом Міністрів України) до статутного фонду Компанії, тобто відбулася зміна форми власності підприємства (Державного геологічного підприємства "Полтавнафтогазгеологія"), а саме з державної форми власності підприємство перейшло у власність Компанії, у віданні якого і перебували окремі об'єкти державного житлового фонду у м. Красноград. Відповідно до вимог ч. 2 п. 9 ст. 8 ЗУ "Про приватизацію державного житлового фонду", в разі банкрутства підприємств, зміни форми власності або ліквідації підприємств, установ, організацій, у повному господарському віданні яких перебуває державний житловий фонд, останній (крім гуртожитків) одночасно передається у комунальну власність відповідних міських, селищних, сільських рад народних депутатів (ч. 2 п. 9 ст. 8 у редакції Закону № 3981 - ХІІ від 22.02.1994 року, чинний на час створення НАК "Надра України"). Із акту обстеження вищевказаного будинку від 01.10.2014 року комісією Красноградської міської ради, витікає, що будинок по [ADDRESS] має два окремі входи, один з них закладено цеглою, гр.-ка [PERSON] самостійно перепланувала жилі приміщення, встановила міжкімнатні двері у стіні, яка розділяла частини будинку, одна кімната самостійно занятою частини будинку нею використовується не за призначенням, служить для зберігання господарського інвентарю та консервованих овочів. Комісія вважає, що частина будинку, яка використовується [PERSON] не за призначенням придатна для проживання та в майбутньому може бути розподілена в порядку черги громадянам, що перебувають на квартирному обліку. Суд не залучав Красноградську міську раду в якості відповідача з тих підстав, що на день розгляду справи не вирішено питання про передачу вищевказаної частини будинку у комунальну власність. Крім того, відмовляючи в позові суд враховує той факт, що відповідно до п. 8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України правила ст. 344 ЦК України про набувальну давність поширюються на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим кодексом. Отже на випадок коли володіння майном почалося більше, ніж три роки до набрання чинності Цивільним кодексом України, набувальна давність не застосовується. Всупереч вище вказаному, з позовної заяви вбачається, що [PERSON] з 1998 року почала користуватися другою половиною житлового будинку за адресою: [ADDRESS], тобто більше 6 років до набрання чинності ЦК України. Таким чином, судом встановлено, що [PERSON] заволоділа другою половиною зазначеного будинку недобросовісно, в результаті чого не набула право власності на другу половину будинку і відповідно на весь будинок за набувальною давністю.

Outcome: dismissed