Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-28 00:00:00

У серпні 2014 року ПАТ "Дельта Банк" звернулось до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що між ПАТ "Кредитпромбанк", правонаступником якого є позивач, та [PERSON] укладено кредитний договір від 17 червня 2006 року, за умовами якого відповідач отримав кредит у сумі 4722,49 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24 % річних, терміном до 20 червня 2007 року. У зв'язку із невиконанням зобов'язань по поверненню суми отриманого кредиту станом на 18 липня 2014 року відповідач має заборгованість перед банком у сумі 5570,19 грн., яку разом із судовими витратами позивач просить стягнути на свою користь. Від представника позивача на адресу суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, в якій він зазначає, що підтримує позовні вимоги у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. За таких обставин та за відсутності заперечень представника позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд встановив наступне. 17 червня 2006 року між ПАТ "Кредитпромбанк", правонаступником якого відповідно до договору купівлі-продажу прав вимоги від 20 травня 2013 року є ПАТ "Дельта Банк", та [PERSON] укладено кредитний договір № 49.29/00858/06-ТК000400065, за умовами якого банку надав відповідачу кредиту у розмірі 4722,49 грн. на споживчі цілі, під 24 % річних, терміном до 20 червня 2007 року. (а.с. 5-8) За умовами п. 2.1. договору позичальник зобов'язався повертати отриманий кредит та сплачувати проценти за його користування щомісяця в період з 01 по 20 число кожного місяця. У відповідності до положень ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч.1 ст.1054 ЦК України кредитодавець зобов'язується за кредитним договором надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. При цьому, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. За приписами ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Як вбачається з матеріалів справи, 17 червня 2006 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 4722,49 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24% річних, терміном до 20 червня 2007 року. Відповідач жодного разу не сплатив кошти в рахунок погашення кредитної заборгованості. Станом на 18 липня 2014 року загальний розмір заборгованості [PERSON] за кредитним договором становить 5570,19 грн., яка складається з заборгованості за кредитом - 4722,49 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом - 847,70 грн. Згідно з положеннями ч.3, ч.4 ст.267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Відповідно до ст. 262 ЦК України заміна сторін у зобов'язанні не змінює порядку обчислення та перебігу позовної давності. За приписами ч.11 ст.11 Закону України "Про захист прав споживачів" у спорах щодо споживчого кредитування кредитодавцю забороняється вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув, позовна давність за позовом про повернення споживчого кредиту застосовується незалежно від наявності заяви сторони у спорі. Матеріалами справи підтверджено, що строк кредиту закінчився 20 червня 2007 року, тобто права банку порушені з вказаної дати. За захистом своїх порушених прав та інтересів позивач звернувся до суду у серпні 2014 року, тобто з пропуском строку позовної давності. Натомість, відповідач не заявив про застосування наслідків спливу позовної давності, а тому у суду відсутні підстави для відмови у задоволенні позову у зв'язку з пропуском строку позовної давності. За таких обставин, суд доходить висновку про задоволення позову та вирішує стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором від 17 червня 2006 року у загальній сумі 5570,19 грн. Відповідно до ст.88 ЦПК України суд присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 243,60 грн.

Outcome: approved