Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-18 00:00:00

05.12.2019 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідачів про відшкодування збитків, завданих енергопостачальнику внаслідок порушення Правил користування електричною енергією для населення посилаючись на те, що позивач є суб'єктом господарювання, що отримав ліцензію НКРЕ на право здійснення підприємницької діяльності з постачання електричної енергії за регульованим тарифом та ліцензію НКРЕ на право здійснення підприємницької діяльності з передачі електричної енергії місцевим електричним мережам на території Київської області. На підставі ЗУ "Про електроенергетику" та Правил користування електричною енергією для населення споживачі зобов'язані додержуватися вимог нормативно-технічних документів та договору про користування електроенергії. 05.02.2018 рокупредставниками Фастівського районного підрозділу ПрАТ "Київобленерго" були проведені перевірки дотримання споживачами зазначених правил, за адресою: [ADDRESS] та було виявлено факт порушення правил користування електроенергією для населення, про що було складено Акт про порушення правил користування електричною енергією, а на засіданні комісії по розгляду актів складено Протокол та відповідно нараховано суму спричинених збитків в розмірі 30145,04 грн., які відповідачі добровільно не відшкодували. Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 09.01.2019 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін в судове засідання. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав клопотання про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі з підстав викладених в позовній заяві. В судовому засіданні відповідачі позовні вимоги визнали та зазначили, що ними частково відшкодовано завдані збитки, решта яких, на час розгляду справи становить 17629,46 грн. Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюванних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Так, судом встановлено, що Публічне акціонерне товариство "Київобленерго" - позивач по справі, є суб'єктом господарювання, що отримав ліцензію на право здійснення підприємницької діяльності з передачі електричної енергії за регульованими тарифами та в своїй діяльності керується нормативними документами, що регулюють правовідносини в сфері електроенергетики. Як вбачається з матеріалів справи, 17 лютого 2004 року, [PERSON], що мешкає за адресою: [ADDRESS], як споживач та ВАТ «Київобленерго» Макарівський РЕМ, як електропостачальник уклали Договір 9/145-25 про користування електричною енергією побутовим споживачем. [INFO] [PERSON] помер. Спадкоємцем після його смерті є [PERSON], як донька спадкодавця та спадкоємиця за заповітом, що підтверджується Довідкою виданою Фастівською районною державною нотаріальною конторою Київської області № 042/02-пр від 20.10.2017 року. 05 лютого 2018 року представниками Фастівського районного підрозділу ПАТ «Київобленерго» при проведені перевірки дотримання споживачами ПКЕЕН, за адресою: [ADDRESS] було виявлено факт порушення - п. 48 ПКЕЕН - порушення Правил користування електричною енергією для населення шляхом її розкрадання, а саме: самовільне підключення до мережі ПрАТ «Київобленерго» поза засобом обліку електроенергії відкритим спомсобом, про що у відповідності до п. 53 ПКЕЕН складено Акт про порушення правил користування електричною енергією № К 039002 від 05.02.2018 року. Відповідно до ч.3 п.53 ПКЕЕН, 19.02.2018 року позивачем проведено засідання комісії по розгляду вищезазначеного Акта та складено протокол №208, згідно якого відповідачам нараховано суму спричинених збитків та виставлено рахунок в розмірі 30145,04 грн. В статті 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" зазначено те, що споживач зобов'язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору, тобто обов'язок укладення вказаного договору законом покладається на споживача. Також у ст. 20 вказаного Закону вказано, що споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно до ст. 13 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: в т.ч. комунальні послуги /централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення тощо/. Як передбачено п. 42 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою КМ України від 26.07.1999 року № 1357 /зі змінами/, споживач зобов'язаний оплачувати спожиту електричну енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та цих Правил. Відповідно до ч. 1 ст. 19 Закону "Про житлово-комунальні послуги", відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Відповідно до ст. 1 Закону України "Про електроенергетику" споживачі енергії - суб'єкти господарської діяльності та фізичні особи, що використовують енергію для власних потреб на підставі договору про її продаж та купівлю. Згідно до ст.26 цього Закону України "Про електроенергетику", споживання енергії можливе лише на підставі договору з енергопостачальником. Споживач енергії зобов'язаний додержуватися вимог нормативно-технічних документів та договору про постачання енергії. Споживач енергії несе відповідальність за порушення правил користування електричною енергією. В п.2 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою КМ України від 26.07.1999 року № 1357 /зі змінами/, роз'яснено, що самовільне підключення - споживання електричної енергії без укладення з енергопостачальником договору про користування електричною енергією або підключення з порушенням цих Правил. За п. 42 Правил, споживач електричної енергії зобов'язаний: дотримуватися вимог нормативно-технічних документів та договору; забезпечувати належний технічний стан та безпечну експлуатацію своїх електроустановок та побутових електроприладів; забезпечувати збереження приладів обліку і пломб на них у разі розміщення приладу обліку в квартирі або на іншому об'єкті споживача; невідкладно повідомляти енергопостачальника про недоліки в роботі приладу обліку; оплачувати спожиту електричну енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та цих Правил; узгоджувати з енергопостачальником нові підключення та переобладнання внутрішньої електропроводки, здійснювані з метою збільшення споживання електричної потужності. В п.53 вказаних Правил передбачено, що у разі виявлення представником енергопостачальника порушення споживачем правил користування електричною енергією, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, складається акт, який підписується представником енергопостачальника та споживачем. Один примірник акта вручається споживачу, другий залишається у енергопостачальника. Споживач має право внести до акта свої зауваження. У разі відмови споживача від підпису в акті робиться позначка про відмову. Акт вважається дійсним, якщо його підписали три представники енергопостачальника. Акт про порушення цих Правил розглядається комісією з розгляду актів, що утворюється енергопостачальником і складається не менш як з трьох уповноважених представників енергопостачальника. Споживач має право бути присутнім на засіданні комісії з розгляду актів. Рішення комісії з розгляду актів оформляється протоколом, копія якого видається споживачу. У протоколі зазначається інформація про причетність споживача до порушення цих Правил. У разі відмови споживача від сплати вартості необлікованої електричної енергії енергопостачальник звертається з позовом до суду та має право припинити постачання електричної енергії після прийняття судом рішення на користь енергопостачальника (крім випадку виявлення факту самовільного підключення). Відповідно до п. 48 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1999 р. №1357 /зі змінами/, споживач несе відповідальність згідно із законодавством за розкрадання електричної енергії у разі самовільного підключення до електромереж і споживання електричної енергії без приладів обліку. Згідно п.37 вищевказаних Правил енергопостачальник має право вимагати від споживача відшкодування збитків, завданих порушеннями, допущеними споживачем під час користування електричною енергією. В ході розгляду справи, відповідачами було частково відшкодовано шкоду, та як вбачається з рахунку за електроенергію № 8596798952 за січень 2019 року від 31.01.2019 року, сума до сплати за електроенергію по особовому рахунку [NUMBER] становить 17629,46 грн. Таким чином, на час розгляду справи заборгованість становить 17629,46 грн. Статтею 12 ЦПК України встановлено принцип змагальності сторін в цивільному процесі, який полягає в тому, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, прямо встановлених Законом. Обов'язок доведення своєї позиції за допомогою належних та допустимих доказів міститься і в ст. 81 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи вищевикладене, оцінивши надані у справі докази, суд дійшов висновку, що факт порушення Правил користування електричною енергією для населення, шляхом її розкрадання знайшов своє підтвердження при розгляді справи, однак з врахуванням часткового погашення відповідачами спричинених збитків, залишок яких становить 17629,46 грн., суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином з відповідачів необхідно стягнути судовий збір в розмірі 1030,41 грн.

Outcome: partial