Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-23 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому вказав, що в період з вересня 2011 року по вересень 2012 року він перебував у фактичних шлюбних відносинах з [PERSON] під час якого 05 квітня 2012 року [PERSON] народила сина - [PERSON]. На час їхнього знайомства та спільного проживання [PERSON] перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON], який 20 вересня 2011 року було розірвано. Батьком дитини записаний він, відповідно до вимог ч.3 ст.122 СК України. Однак, 05 квітня 2016 року [PERSON] зізналася йому в тому, що він не є батьком дитини, а справжнім батьком дитини є її колишній чоловік - [PERSON], який на той час відмовився визнавати своє батьківство. З цих підстав, просив виключити відомості про його батьківство з актового запису про народження [PERSON] №50 від 05.05.2012року, внесеного відділом державної реєстрації актів цивільного стану Черняхівського районного управління юстиції у Житомирській області. Визнати [PERSON] батьком дитини [PERSON] та зобов"язати відділ державної реєстрації актів цивільного стану Черняхівського РУЮ Житомирської області внести зміни до актового запису про народження дитини, а саме: виключити у графі відомості про батька дитини "[PERSON], та у відомостях про батька дитини вказати батьком дитини [PERSON], у відомостях про прізвище дитини змінити на "Янченко", у відомостях про по батькові дитини змінити на "Андрійович ". Позивач в судове засідання не зявився, звернувся до суду з заявою, в якій позов підтримав, просив його задовольнити. Відповідачі в судове засідання не зявились, подали до суду заяву в якій позов визнали та просили його задовольнити. Дослідивши матеріали справи та враховуючи факт визнання позову відповідачами, суд позов задовольняє частково та виносить рішення з попереднього судового засідання відповідно до ст.130 ЦПК України. З позовної заяви вбачається, що походження дитини [PERSON] було визначено на підставі спільної заяви відповідачів [PERSON] та [PERSON] про невизнання колишнього чоловіка батьком дитини та подання позивачем заяви про визнання свого батьківства, тобто на підставі ст.122 ч.3 СК України.Таким чином, відповідно до ст.136 СК України [PERSON] має право на звернення до суду з позовом про оспорювання батьківства. Із поданих відповідачами [PERSON] та [PERSON] заяв про визнання позову слідує, що відповідач [PERSON] не заперечує свого батьківства відносно народженої 05 квітня 2012 року дитини - [PERSON] відповідачкою [PERSON], а тому згідно ч.2 ст.136 СК України суд постановляє рішення про виключення запису про батьківство [PERSON] щодо цієї дитини. При цьому суд враховує, що сторони визнали та не оспорювали також і ту обставину, що позивач вперше дізнався про те, що він не є батьком [PERSON] Нікіти лише у квітні 2016 року. Окрім того, що зазначені обставини сторонами не оспорюються, вони підтверджуються письмовими доказами: свідоцтвом про одруження відповідачів (а.с.6), свідоцтвом про розірвання шлюбу відповідачів (а.с.7), свідоцтвом про народження [PERSON] (а.с.5). Разом з тим, суд відмовляє в задоволенні позову [PERSON] про визнання відповідача [PERSON] батьком дитини [PERSON], та внесення відповідних змін в актовому записі про народження дитини про батьківство, оскільки такий спосіб захисту прав позивача не передбачений Сімейним Кодексом України. З позовом про визнання батьківства мають право звернутись особи, передбачені ст.128 СК України. На підставі викладеного,

Outcome: partial