Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-13 00:00:00

Позивач ПАТ "Акцент-Банк" звернувся до Придніпровського районного суду м. Черкаси з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свої вимоги тим, що між позивачем та відповідачем 04.08.2011 року укладений договір №A32CCC9GKP0056, за умовами якого останній отримав кредит у розмірі 10205,00 грн. із сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом на строк до 03.08.2014р. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання кредиту фізичним особам "Розстрочка", Тарифами складає між ним і банком кредитно-заставний договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється: щомісяця в період сплати, позичальник повинен надавати банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно Умов. У порушення зазначених норм закону та умов договору, відповідач зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконав. Станом на 04.04.2014 року виникла заборгованість на суму 65367,89 грн., яка складається з наступного: заборгованості за кредитом 7653,16 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом 9,46 грн., заборгованості по комісії за користування кредитом - 3469,70, пені за несвоєчасність виконання зобов'язання за договором - 50646,62 грн., штрафу (фіксована частина) 500,00 грн., штрафу (процентна складова) 3088,95 грн. Тому, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість по договору в розмірі 65367,89 грн., а також просить стягнути судові витрати у розмірі 653,68 грн. В судовому засіданні представник позивача за дорученням Герасименко О.А. повністю підтримав заявлені вимоги і просив їх задовольнити в повному обсязі. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав частково, зазначивши, що отримав 10000грн. кредиту і згоден його повернути частинами. В іншій частині позовні вимоги не визнає. Заслухавши пояснення представника позивача та відповідача, дослідивши письмові матеріали справи та докази в їх сукупності, на підставі повного, об'єктивного та всебічного дослідження, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення за таких підстав: встановлено, що кредитний договір, укладений між сторонами 04.08.2011 року складається із заяви позичальника, Умов надання споживчого кредиту фізичним особам "Розстрочка", Правил користування платіжною карткою та Тарифів. Згідно заяви позичальника [PERSON] 04.08.2011 року отримав кредит у розмірі 10205,00 грн. на строк 36 місяців з 04.08.2011р. по 03.08.2014р. включно на споживчі цілі, із сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 0,01% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, єдино разової винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 204,10 грн., якщо інше не встановлено в Умовах та правилах надання банківських послуг та щомісячної винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 204,10 грн., якщо інше не встановлено в Умовах та правилах надання банківських послуг, в обмін на зобов'язання позичальника з повернення кредиту, сплати відсотків, винагороди, комісії в зазначені в заяві, Умовах та правилах надання банківських послуг строки. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: починаючи з 25 по 30 число кожного місяця позичальник повинен надавати банку грошові кошти у сумі 488,10 грн. для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, відсотків, винагороди, комісії, а також інших витрат згідно з Умовами. Дата останнього погашення заборгованості має бути не пізнішою ніж 03.08.2011р. Для виконання зобов"язань позичальником, банк відкрив рахунок для зарахування коштів, спрямованих на погашення заборгованості по кредиту, відсоткам, винагороді та іншим платежам. Заявою також передбачено, що позичальник доручає банку, без додаткового узгодження, перерахувати кредитні кошти в день надання кредиту в сумі 204,10 грн. Також, у заяві позичальника зазначено, що [PERSON] ознайомився з тим, що заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між ним та банком кредитно-заставний договір. Він ознайомився і згодний з Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення у письмовому вигляді, про що свідчить підпис [PERSON] Проти зазначених обставин відповідач не заперечував під час розгляду справи. Також договором передбачено, що при порушенні позичальником зобов"язань із погашення кредиту, останній сплачує банку пеню, розмір якої визначено у п.5.1 Умов за кожний день прострочки, тобто 1,25% від суми простроченого платежу, але не менше 1 грн. за кожний день прострочки платежу. Сплата пені здійснюється у гривні. Крім того, п.5.3 Умов передбачено, що при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов"язань, передбачених договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов"язаний сплатити банку штраф у розмірі 500грн. та 5% від суми заборгованості. Пунктом 5.4 Умов передбачено, що нарахування неустойки за кожен випадок порушення зобов»язань, передбаченої п.п. 5.1, 5.2, 5.3 цих Умов,здійснюється протягом 3 років з дня, коли відповідне зобов»язання повинно бути виконане позичальником. Терміни позовної давності по вимогам про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки - пені, штрафів за даним договором встановлюється сторонами тривалістю 5 років (п. 5.5 Умов). За наданими позивачем розрахунками заборгованості вбачається, що [PERSON] останній платіж на погашення кредитної заборгованості здійснив 26 квітня 2012р. Таким чином, виходячи із наданого позивачем розрахунку заборгованості, відповідач [PERSON] порушив умови кредитного договору, а саме, починаючи з 26.04.2012р. припинено сплату боргу по тілу кредиту, а з травня 2012р. припинено сплату всіх платежів на погашення боргу. Станом на 04.04.2014 року відповідач [PERSON] заборгував позивачеві - банку заборгованість, яка складається із: боргу по тілу кредиту 7653 грн. 16 коп., боргу по відсотках за користування кредитом 09 грн. 46 коп., боргу по комісії 3469 грн. 70 коп., штрафу (фіксована частина) 500грн. Дана заборгованість підтверджується відомостями розрахунку, який досліджено судом і підлягає до стягнення. Крім цього, в зв"язку з заборгованістю за кредитним договором від 04.08.2011 року, позивачем нарахована також пеня в розмірі 50646 грн. 62 коп. за період часу з 25.06.2012р. по 04.04.2014р. і штрф (процентна складова) в розмірі 3088грн. 95коп. Як передбачено ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ст. 4 ЦПК). Відповідно до положень ст.ст. 11, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов"язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Докази надаються сторонами та іншими особами, що беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч.ч.2,3 ст. 58 ЦПК). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч.2 ст. 59ЦПК). Як передбачено ст. 627 ЦК України (в ред., що діяла на час виниклих правовідносин), відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Загальні положення про договір визначені розділом ІІ гл. 52 Цивільного Кодексу України. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Як зазначено у ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов"язаний сплатити грошву суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Згідно із ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до положень ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Статтею 546 ЦК України встановлено, що виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання (ст.549 ч.1 ЦК України). Поняття та підстави виникнення права на неустойку визначені ст.ст.549, 550 ЦК України. Предметом неустойки може бути грошова сума, рухове і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суму, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення (ст. 551 ч.ч. 1,3 ЦК України). Відповідно до вимог ст. 625 ч.1 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов"язання. Дослідивши обставини справи та наявні докази, суд вважає, що той розмір пені, який визначено позивачем, - є таким, що не відповідає положенням закону, в т.ч. засадам цивільного законодавства, визначеним ст. 3 ЦК України. Так, враховуючи розмір заборгованості, період, за який нарахована заборгованість, час звернення позивача до суду з даним позовом - 11.04.2014 року, відсутність доказів про те, що позивач вживав будь-яких заходів, направлених на погашення відповідачем боргу в досудовому порядку, суд вважає за можливе зменшити розмір пені до 10000 грн. 00 коп., оскільки розмір пені - 50646грн. 62коп., - є явно завищеним. Крім того, під час розгляду справи встановлено, що позивачем відповідно до вимог п.5.3 Умов нараховано штраф (процентна складова) в розмірі 3088,95грн., включаючи тіло кредиту, відсотки, комісію та пеню. Між тим, за змістом ст. 549 ЦК пеня та штраф є різновидами неустойки як юридичної відповідальності, а не окремими видами штрафних санкцій. Встановлено, що позивач - банк просить застосувати до боржника - відповідача подвійну цивільно-правову відповідальність одного й того ж виду за одне й те саме порушення договірного зобов»язання (прострочення виконання грошового зобов»язання), що суперечить вимогам ч.1 ст. 61 Конституції України та ч.3 ст. 509 ЦК, згідно з якими ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення, а зобов»язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Оскільки штраф на пеню не може нараховуватись, то процентна складова (штраф) повинна нараховуватись, включаючи складові: тіло кредиту, проценти за користування кредитом, комісія і становити 556грн. 62коп., а не 3088грн. 95коп., як вважає позивач. За таких обставин, в судовому засіданні встановлено, що позивач виконав свої обов'язки та надав відповідачу кредит в сумі 10205,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом, а відповідач, взяті по договору обов'язки, не виконав, - суму кредиту, відсотки та комісію не повернув, заборгувавши позивачу: борг по тілу кредиту 7653,16 грн., борг по процентам за користування кредитом 9,46 грн., борг по комісії за користування кредитом - 3469,70грн., пеню за несвоєчасність виконання зобов'язання за договором - 10000,00грн., штраф (фіксована частина) 500,00грн., штраф (процентна складова) 556,62грн., а тому суд приходить до висновку, що дана заборгованість підлягає до стягнення; в іншій частині позову необхідно відмовити. Також, на підставі ст. 88 ЦПК України та Закону України "Про судовий збір" стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідача [PERSON] на користь ПАТ "Акцент-Банк" слід стягнути судові витрати в сумі 243,60грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial