Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-02 00:00:00

КС «Істок» звернулася до районного суду із вищевказаним позовом, посилаючись на те, що відповідачем не виконуються взяті на себе зобовязання згідно кредитного договору №ДКВ-2598, укладеного між ними 21.02.2018 року, внаслідок чого за період з 26 липня 2018 року по 18 грудня 2018 року утворилася заборгованість, яка складає 48351 гривня 55 копійок. В обґрунтування позову КС «Істок» посилається на те, що відповідно до вищевказаного кредитного договору відповідачу був наданий кредит в розмірі 22000,00 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом. В порушення норм закону та умов договору відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав, несвоєчасно та не в повному обсязі здійснював оплату по кредитному договору, систематично порушуючи умови кредитного договору, а тому за період з 26 липня 2018 року по 18 грудня 2018 року утворилася заборгованість, яка складає 48351 гривня 55 копійок. Позивачем КС «Істок» не забезпечено явку повноваженого представника в судове засідання. Відповідач [PERSON] по невідомих суду причинах не подано відзиву на позовну заяву, відсутні відомості щодо надіслання відзиву позивачу, відповідачем не предявлено зустрічного позову, крім того, в строк для подання відзиву відповідачем не подано клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін. Як вбачається із матеріалів справи відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання шляхом опублікування оголошення про виклик на офіційному веб-сайті судової влади України. Відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Згідно ч.1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно ухвали Чернівецького районного суду Вінницької області від 03.05.2019 постановлено про проведення заочного розгляду справи за позовом КС «Істок» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, що 24 червня 2016 року до КС «Істок» звернувся [PERSON] із заявою на вступ до кредитної спілки (а.с. 16). На засіданні правління кредитної спілки «Істок" на підставі рішення спостережної ради КС про делегування правлінню повноважень заяву на вступ розглянуто та прийнято рішення про прийом [PERSON] в члени КС «ІСТОК», що стверджується протоколом №139 від 24.06.2016 року (а.с. 17) та витягом з протоколу спостережної ради №21 від 20.07.2004 року (а.с. 18). У той же день - 24 червня 2016 року [PERSON] сплатив вступний внесок, що підтверджується прибутковим касовим ордером № 1063 від 24.06.2016 року (а.с. 19), та обов'язковий пайовий внесок, що підтверджується прибутковим касовим ордером №1062 від 24.06.2016 року (а.с. 19). Таким чином, на підставі ст. 10, ч.2. ст. 16 Закону України «Про кредитні спілки» [PERSON] набув членства у КС «Істок». 21 лютого 2018 року відповідачем подано до КС «Істок» заяву на отримання кредиту (а.с. 20). 21.02.2018 року кредитним комітетом КС «Істок» прийнято рішення про надання кредиту члену кредитної спілки [PERSON], про що свідчить протокол засідання кредитного комітету КС «Істок» від 21.02.2018 року (а.с. 21). 21.02.2018 року між [PERSON] та КС «Істок» укладено договір про споживчий кредит №ДКВ-2598 (а.с. 22-23). Позивач є фінансовою установою, виключним видом діяльності якої є надання фінансових послуг, передбачених Законом України «Про кредитні спілки». Відповідно до ст.21 Законом України «Про кредитні спілки» та п. 5.1. Статуту КС «Істок» (а.с. 25-31), кредитна спілка: приймає вступні та обов'язкові пайові та інші внески від членів спілки; адає кредити своїм членам на умовах їх платності, строковості та забезпеченості в готівковій та безготівковій формі. Позивач на дату надання кредиту був зареєстрований як юридична особа та фінансова установа, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців (а.с. 32) та свідоцтвом про реєстрацію фінансової установи (а.с. 33), та отримав ліцензію на провадження господарської діяльності з надання фінансових послуг, а саме на надання коштів у позику, в тому числі і на умовах споживчого кредиту, про що свідчить розпорядження Національної комісії, що здійснює фінансове регулювання у сфері ринків фінансових послуг від 16 лютого 2017 року за №311 (а.с. 34). Відповідно до пп.1) ст.1, ст.2, пп.5 ст.21 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» ліцензією є запис у Єдиному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та їх формувань про рішення органу ліцензування щодо наявності у господарювання права на провадження визначеного ним виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню. Субєкт господарювання може здійснювати види господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню, після внесення відомостей до Єдиного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та їх формувань щодо рішення органу ліцензування про видачу йому ліцензії. До набрання чинності положенням про внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців інформації про ліцензування та видання Кабінетом Міністрів України акта щодо припинення Єдиного ліцензійного реєстру органи ліцензування оприлюднюють ними рішення про видачу ліцензій на своїх офіційних веб-сайтах на робочий день. Згідно пп. 5) п.2 Розділу II Закону України «Про внесення змін до Закону Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців" та деяких інших законодавчих актів України щодо децентралізації повноважень з державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» від 26.11.2015 року №835-VІІІ встановлено, що до 1 січня 2019 року набуття здобувачем ліцензії права на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню, відбувається з дня оприлюднення прийнятого органом ліцензування рішення ліцензії на його офіційному веб-сайті. Розпорядження Національної комісії, що здійснює державне регулювання ринків фінансових послуг від 16.02.2017 року №311 «Про видачу кредитній спілці «Істок» ліцензії на провадження господарської діяльності з надання фінансових послуг, а саме на надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту» оприлюднено на офіційному веб- сайті Нацкомфінпослуг. Адреса веб-сторінки із тестом рішення в мережі Інтернет https://www.nfp.gov.ua/files/ROZPORYADGHRNYA/2017/2017-02-16%D0%A0%D0%9A-311.pdf. При укладанні Договору сторони керувались ч.1 ст.634 ЦК України, відповідно до якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Кредити надано члену КС на умовах зворотності, платності, строковості, забезпеченосі та цільового використання на підставі Параграфу 1 та 2 Глави 71 Цивільного кодексу України, ст.21 Закону України «Про кредитні спілки», п. 5.1. Статуту кредитної спілки. Вище наведене свідчить про те, що на дату укладання кредитних договорів позивач володів необхідним обсягом правосубєктності для здійснення діяльності щодо надання кредитів. Відповідно до п.1.1 кредитного договору позивальник отримав кредит у сумі 22000 гривень 00 копійок і зобовязався повернути одержаний кредит в повному обсязі та у терміни встановлені кредитним договором. Строк дії договору становить 12 календарних місяців, до 21 лютого 2019 року. Відповідно до п.3.2 кредитного договору процентна ставка за користування кредитом становить 0,001% річних. Відповідно до п.2.5 кредитного договору плата за надання кредиту становить 24,71 грн. щоденно. Кредитний договір між сторонами укладено у відповідності до ст. 638 ЦК України, згідно якої договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі дійшли згоди по всіх істотних умовах Договору. Кредитний договір скріплений особистим підписом Позичальника, що свідчить про його згоду з умовами отримання та повернення кредиту. Таким чином, у відповідності зі ст. 526 ЦК України з боку [PERSON]О, як позичальника, стосовно позивача КС «Істок» як кредитора, виникло зобов'язання, згідно якого позичальник зобов'язаний повернути одержані кредити в повному обсязі та сплачувати відсотки за кредитами та інші передбачені договорами нарахування в терміни, встановлені кредитним договором. Позивач належним чином виконав зобов'язання, передбачені умовами договору №ДКВ-2598 від 21.02.2018 року, що стверджується копією видаткового касового ордеру № 509 від 21.02.2018 р. на суму 22000 грн. Згідно п. 4.1. кредитного договору Позичальник зобов'язався щомісячно сплачувати платеж, вказані в Графіку повернення кредиту та сплати зобов'язань, що наведено у додатку до Кредитних договорів, які є невід'ємною частиною вище вказаних договорів. Згідно п.4.3. кредитного договору платежі проводяться позичальником згідно з Графіком у повному обсязі шляхом внесення готівкою в касу або на начений у договорах рахунок. Відповідач несвоєчасно та не в повному обсязі здійснював оплату по кредитними договорами, систематично порушуючи умови Кредитного договору. Пунктом 6.2.2. кредитного договору передбачено, що у разі затримання позичальником сплати частини кредиту та/або процентів більш як на один календарний місяць, а за споживчим кредитом, абезпеченим іпотекою, та за споживчим кредитом на придбання житла лонайменше - на три календарні місяці; Кредитор, з урахуванням вимог, передбачених ст. 16 Закону України "Про споживче кредитування", набуває право: вимагати від Позичальника дострокового повного погашення Кредиту та нарахованих лати та відсотків згідно умов Договору до дня повного виконання зобов'язань а Договором; вимагати відшкодування збитків, завданих Кредитору - наслідок невиконання або неналежного виконання Позичальником умов цього Договору; вимагати від поручителів дострокового повного погашення хредиту та нарахованих плати та відсотків, згідно умов Договору. Якщо протягом тридцяти календарних днів, а за споживчим кредитом, забезпеченим лотекою, та за споживчим кредитом на придбання житла - шістдесяти календарних днів з дня одержання повідомлення про таку вимогу від кредитора, позичальник не погасив кредит та/або нараховані проценти та плату, Кредитор набуває право звернутись до суду для стягнення в примусовому порядку. Якщо протягом цього періоду позичальник усуне порушення умов договору про надання споживчого кредиту, вимога кредитора втрачає чинність. Відповідно до п.6.3 кредитного договору сторони погодили, що досудовий порядок врегулювання спору по даному договору, вказаний в пункті 6.2.2. договору є вичерпним. У звязку з порушенням умов кредитного договору, з несвоєчасним погашенням кредитів згідно з Графіком, на виконання заходів досудового спору, визначених п.п. 6.2.2. кредитного договору, 27 липня 2018 відповідачу [PERSON] на адресу реєстрації: 21019, с. Володіївці,вул. Новоселів, 21 Чернівецького району Вінницької області було направлено повідомлення про наявність заборгованості за кредитним договором та з вимогою її погашення (а.с. 36). Лист, адресований [PERSON], було повернуто з відміткою «за закінченням встановленого строку зберігання» (а.с. 37). [PERSON] власноручно написана заяву, відповідно до якої ним взято на себе зобовязання сплачувати щомісячний платіж по кредиту №ДКВ-2598 від 21.02.18 в термін до повного його закриття через касу КС "Істок", після закінчення контракту із Збройними Силами України (а.с. 41). Однак, вказані звернення було залишено без відповіді, заява без реалізації та борг по сьогоднішній день відповідачем не погашено. Вище наведені обставини свідчать про невиконання відповідачем умов кредитного договору, тобто про порушення зобовязань, встановлених умовами кредитного договору. Відповідно до п.6.2.2. кредитного договору в разі затримання позичальником сплати частини кредиту та/або відсотків більш як на один календарний місяць кредитор набуває права вимагати від Позичальника зого погашення кредиту та нарахованих плати та відсотків згідно умов договору до дня повного виконання зобовязань за договором; вимагати відшкодуваня збитків, завданих Кредитору внаслідок невиконання або неналежного виконання Позичальником умов цього Договору; вимагати від поручителів дострокового повного погашення Кредиту та нарахованих плати та відсотків згідно умов Договору. 21 лютого 2018 року сторонами внесено зміни в кредитний договір №2598, шляхом укладання додаткового договору №1 до кредитного договору (а.с. 24), згідно якого плата становить 98,85 грн. щоденно, та який є невід'ємною частиною Кредитного договору № 2598. Відповідно до п. 1.1. кредитного договору позичальник зобов'язаний повернути кредит у сумі 22000 ( двадцять дві тисячі) грн. 00 коп. Відповідно до пункту 4.1. кредитного договору сплата кредиту, плати та відсотків здійснюється згідно графіку. Відповідно до графіку позичальник зобовязаний здійснювати щомісячний платіж по датам, що зазначені у графіку, у розмірі 2585 грн., складається з частини основної суми кредиту та нарахованої плати за фактичну кількість днів в місяці між плановими датами, починаючи з дати надання кредиту. Станом на 18 грудня 2018 року відповідачу належало сплатити за графіком 10 (десять) платежів по 2585 грн. 00 коп., а всього на загальну суму 25850 грн. 00 коп. Однак,відповідачем замість десяти платежів здійснено лише чотири платежі на загальну суму 10340 грн. 00 коп., з якої 7695 грн. 78 коп. є основною сумою кредиту та 2644 грн. 22 коп. є платою. Таким чином, позичальником сплачено 7695,78 грн. основної суми а) кредиту. Отже, залишок основної суми (тіла кредиту) становить: 22000,00 грн. - 7695,78 грн. = 14 304,22 грн. Згідно п. 2 ст. 21 Закону України «Про кредитні спілки» Кредитна спілка має право самостійно \~ \~ \~ \~встановлювати: розмір плати (процентів) за користування кредитами, наданими кредитною спілкою; ціни (тарифи) на послуги, що надаються кредитною спілкою. Відповідно до п.п.2.5.-2.6. Кредитного договору ДКВ-2598 від 21.02.18р., позичальник зобов'язаний сплатити плату у розмірі 24,71 грн. щоденно за фактичний термін користування кредитом. Відповідно до п. 1 Додаткового договору від 21.02.2018р. № 1 до кредитного договору плата складає 98,85 грн. щоденно з дня укладання додаткового договору у зв'язку з порушенням позичальником графіку повернення кредиту та сплати зобов'язань. Відповідно до п.2.6. кредитного договору нарахування плати починається з дня фактичного отримання Позичальником грошових кошті та снюється щомісячно, виходячи з фактичної кількості днів у місяці до дня повного погашення кредиту. Таким чином, період за який нараховується заборгованість у вигляді плати, розмір якої визначено вищезазначеним додатковим договором до кредитного договору ДКВ-2598 від 21.02.18р. становить 146 днів - з 26 липня 2018 р. по 18 грудня 2018 року включно. Отже, за період з 26 липня 2018 р. по 18 грудня 2018 р. нарахована плата за кредитним договором ДКВ-2598 від 21.02.18р. у розмірі: 98,85 грн. к.д. + 24,71 грн. х 154 к.д = 14 432,10 + 3805,34 = 18237,44 грн. Прострочена заборгованість по платі по Кредитному договору ДКВ-2598 від 21.02.2018 р. складає: 18237,44 грн. (нараховано ) - 2644,22 грн. (погашено) = 15593,22 грн.(заборгованість). Відповідно до п.п.3.1.-3.2. Кредитного договору позичальник дов'язаний сплатити відсотки (проценти) у розмірі 0,001% річних за фактичний термін користування кредитом. Відповідно до п.3.3. Кредитного договору, при розрахунках за Договором приймається рік, що містить 365 календарних днів. Відповідно до п. 3.4. кредитного договору, базою для нарахування відсотків є сума кредиту, вказана в п.1.1. кредитного Договору. Період, за який зараховуються відсотки становить 300 календарних днів - з 26 липня 2018 р. по 18 грудня 2018 р. включно. Відсотки за кредитним договором нараховуються за наступною формулою. Сума кредиту х відсоткова ставка х кількість днів у періоді/ кількість календарних днів за рік (22000 грн. х 0,001% х 300 : 365дн.= 0,18 %). Отже, прострочена заборгованість по кредитному договору ДКВ-2598 від 21.02.18 р. складає: залишок основної суми (тіла кредиту) 14304,22 грн. + заборгованість по відсотках 0,18 грн. + прострочена заборгованість по платі за надання кредиту 15593,22 грн. = 29897,62 грн. 14304,22 грн. + 0,18 грн. + 15593,22 грн. = 29897,62 грн. У разі порушення умов Кредитного договору Позичальник несе відповідальність, передбачену ст. 625 Цивільного Кодексу України. Позичальник, який прострочив виконання грошового зобов'язання на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення та 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором або законом. Відповідно до п. 4.7. Кредитного договору у разі порушення Позичальником виконання зобов'язань зі сплати платежів за Договором, можуть настати правові наслідки, встановлені Договором або законно. Відповідно до п 4.7.3. Кредитного договору повернення позичальником суми боргу (основної суми кредиту, плати та процентів) з урахуванням встановленого індексу інфляції та 100% річних від простроченої суми за весь час прострочення сплати зобов'язань за Договором, згідно ст. 625 ЦК». 100% річних від простроченої суми, визначених п. 4.7.3. кредитного договору ДКВ-2598 від 21.02.18р., розраховується за наступною формулою: 29897 грн. 62 коп. (прострочена сума)х100%х146/365 (кількість днів прострочення 100% річних, тобто з 26.07.2018 року по 18.12.2018 року)=11959 грн. 05 коп. Інфляційні нарахування розраховуються за формулою: Ін = Прострочена сума х (сукупний індекс інфляції за період -105)/100, де прострочена сума = 29897,62 грн., індекс інфляції за період = 105 та дорівнюють 29897,62 грн. х(105-100)/100 = 1494,88 грн. Пунктом 4.7.3. кредитного договору передбачено відповідальність у вигляді штрафу в розмірі 1000 (одна тисяча) грн. за порушення сплати кожного платежу, згідно Графіку платежів. Як було зазначено вище, станом на 18.12.2018 року позичальник зобовязаний був сплатити за Графіками: по договору № ДКВ-2598 від 21.02.18р.: -10 (десять) платежів по 2585 грн. 00 коп., на загальну суму 25850 грн. 00 коп. Однак, позичальником замість 10 платежів здійснено лише 4 платежа на загальну суму 10340,00 грн., з якої 7695,78 грн. - основної суми кредиту та 2644,22 грн. плати. Таким чином, штраф за договором договором №ДКВ-2598 від 21.02.2018 року за період з 26 липня 2018 р. по 18 грудня 2018 р. становить 5 несплачених платежів х 1000 грн. = 5000 грн. Таким чином, загальна заборгованість за кредитним договором №ДКВ-2598 від 21.02.2018 р. за період з 26 липня 2018 р. по 18 грудня 2018 р. становить 48351 грн. 55 коп., з яких: заборгованість за основною сумою кредиту = 14304,22 грн.; заборгованість за платою =15593,22 грн.; заборгованість по відсотках =0,18 грн.; інфляційні нарахування = 1494,88 грн.; 100 відсотків річних, згідно ст. 625 ЦК та п. 4.7.3. кредитного договору = 11959,05 грн.; штраф згідно п.4.7.2. кредитного договору = 5000 грн. Згідно ч.2. ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати часткового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України. Дана норма ЦК України повністю кореспондується із п.п.6.2.1., 6.2.2. Кредитного договору щодо права позичальника вимагати дострокового погашення кредиту, нарахованих відсотків, сплати інших платежів, передбачених договором у разі затримання позичальником сплати частини кредиту та/або процентів більш як на один календарний місяць. Відповідно до п.29 Постанови №5 Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року «Про практику всування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», при вирішенні спорів про дострокове повернення кредиту суд має враховувати положення статей 1050, 1054 ЦК України і виходити з того, що якщо договором встановлено обов'язок позичальника повернути кредит частинами (із розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, та сплати процентів, належних йому від суми кредиту. Передбачене статтею 1050 ЦК України право кредитодавця вимагати від позичальника дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, є самостійним. Реалізація такого права жодним чином не залежить від пред'явлення кредитодавцем вимог про розірвання кредитного договору відповідно до положення статті 651 ЦК України. Згідно статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, Відповідач порушує зобов'язання за даним договором. Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов'язання. Згідно ч.2 ст.615 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. Згідно ст. 617 ЦК України відсутність у боржника необхідних коштів не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов'язання. Відповідно до частини другої статті 1054 та частини другої статті 1050 Цивільного кодексу України наслідками порушення боржником зобовязання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право Заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Відповідно до ч.1 ст.598 ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Відповідно до ст.599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Не виконуючи належним чином зобовязання за вказаним договором Відповідач порушив зазначені вище норми законодавства та умови кредитного договору. Частиною 1 статті 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Частиною 1 статті 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику /грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем/ у строк та в порядку, встановлені договором. Частиною 1 статті 1048 ЦК України встановлено, що Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Відповідно до ст.536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до частини 2 ст.1054 та частини 2 ст.1050 Цивільного Кодексу України наслідками порушення боржником зобовязання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. За змістом ст. 22 ЦК України збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зав'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). На підставі вказаних норм закону, враховуючи, що відповідач не виконав свої зобов'язання щодо погашення суми кредиту, що є істотним порушенням договору кредиту, укладених між сторонами, оскільки КС «Істок» внаслідок такого порушення позбавлений можливості отримати суму кредиту та суму відсотків за користування даним кредитом, на що позивач розраховував при укладенні договору, суд вважає, що з відповідача необхідно стягнути на користь позивача заборговану суму відповідно до кредитного договору. Відповідно до ч.1 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до вимог ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до вимог ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Частиною 6 статті 81 ЦПК України встановлено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Позивачем відповідно до вимог ч.1 ст.81 ЦПК України належним чином доведено обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог щодо стягнення кредитної заборгованості. На підставі вказаних норм закону, враховуючи, що відповідач не виконав свої зобов'язання щодо погашення суми кредиту, що є істотним порушенням договору кредиту, укладених між сторонами, оскільки КС «Істок» внаслідок такого порушення позбавлений можливості отримати суму кредиту та суму відсотків за користування даним кредитом, на що позивач розраховував при укладенні договору, суд вважає, що з відповідача необхідно стягнути на користь позивача заборговану суму відповідно до кредитного договору. При винесенні рішення, суд керується статтею 13 ЦПК України, щодо розгляду судом справ в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Відповідно до ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних із розглядом справи. При вирішенні питання про стягнення із відповідача на користь КС «Істок» судових витрат, судом враховується те, що відповідачем не подано до суду відзиву (зокрема, щодо визнання позовних вимог про стягнення кредитної заборгованості в розмірі 48351 гривня 55 копійок), що виключає можливість вирішення питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, як те передбачено частиною першою статті 142 ЦПК України. Частиною 1 статті 141 ЦПК України встановлено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Матеріалами справи підтверджено сплату позивачем при зверненні до суду судового збору в розмірі 1921 гривні 00 копійок, про що свідчать квитанції Р_АВ201298SАМ_4709648, платіж №4785692 від 19.12.2018 (а.с. 1) та №3821-0650-5732-0321 від 13.03.2019 року (а.с.68). З врахуванням того, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, суд в силу ст.141 ЦПК України приходить до висновку про присудження КС «Істок» судових витрат, зокрема, судового збору, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Вище викладене дає суду підстави для задоволення позовних вимог і в частині стягнення з відповідача на користь КС «Істок» понесених ним при зверненні до суду судових витрат, зокрема, судового збору. На підставі ст., ст.525, 526, 538, 549- 551,611, 614, 1048, 1049, 1054 ЦК України,

Outcome: approved