Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-30 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін: [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , в якому просить визнати за ним право власності на домоволодіння, що знаходиться в [ADDRESS] , до якого входить: житловий будинок, літня кухня, навіс, стайня, вбиральня, криниця, ворота, огорожа, що належало його покійному батькові [PERSON] . Свої вимоги мотивує тим, що [INFO] в м. Долина помер його батько [PERSON] . На день смерті останнього згідно із записом в погосподарській книзі № 1, об`єкт господарського обліку 0083-1 за 2011-2015 роки, за ним числилося будинковолодіння, що знаходиться в [ADDRESS] . В даному будинковолодінні батько проживав та був зареєстрований. Разом з ним у будинку проживали, проживають та зареєстровані його дружина [PERSON] , він, син [PERSON] , невістка [PERSON] та внуки [PERSON] та [PERSON] . Після смерті його батька відкрилась спадщина і він являється спадкоємцем першої черги за законом, оскільки батько за життя заповіту не складав. Також за законом спадкоємцями першої черги є його мати [PERSON] та його брати [PERSON] і [PERSON] , які на спадкове майно не претендують. Однак, при оформленні спадщини ним було виявлено розбіжності у написанні прізвищ в їх свідоцтвах, що мало б засвідчити факт родинного зв`язку, а саме: у свідоцтві про смерть його батька та у свідоцтві про народження його батька в графі прізвище вказано [PERSON] , а в свідоцтві про одруження його батьків в графі прізвище після одруження чоловіка та дружини вказано [PERSON] та [PERSON] . У свідоцтві про його народження в графі прізвище вказано [PERSON] , і у графі батько вказано [PERSON] , у графі мати - [PERSON] . 04.04.2017 Долинським районним Івано-Франківської області ухвалено рішення, відповідно до якого встановлено факт, що померлий [INFO] в м. Долина Івано-Франківської області [PERSON] та [PERSON] , [INFO] , є його, [PERSON] , [INFO] , батьками. Для оформлення спадщини він звернувся до приватного нотаріуса Долинського нотаріального округу Барабаш Р.С. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, проте остання, розглянувши його заяву, відмовила йому у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, що знаходиться в [ADDRESS] , у зв`язку з тим, що ним не пред`явлено документів власності на спадкове майно за померлим, та запропонувала звернутись до суду з позовною заявою про визнання права власності на спадкове майно. Враховуючи те, що за життя батько [PERSON] не оформив право власності на спадкове будинковолодіння, у нього не було і технічного паспорта на нього, тому він звернувся в ОКП «Івано-Франківське ОБТІ», яке виготовило йому технічний паспорт на домоволодіння в [ADDRESS] та видало довідку № 15 про те, що домоволодіння за вказаною адресою має наступні характеристики, а саме станом на 29.01.2020 (на час проведення технічної інвентаризації) до складу домоволодіння входить: літ. А - житловий будинок, літ, Б - літня кухня, літ. Б - навіс, літ. Г - стайня, літ. Д - вбиральня, №1 криниця, № 2 ворота, № 3 огорожа. Відповідно до даної довідки реєстрація права власності на дане будинковолодіння в ОКП «Івано-Франківське ОБТІ» не проводилась. Оскільки в позасудовому порядку він не має можливості оформити право власності на вказане спадкове домоволодіння, то змушений звернутись до суду з позовною заявою про визнання на нього права власності. Сторони та представник позивача в судове засідання не з`явилися, однак кожен з них у своїх письмових заявах просили справу розглядати у їх відсутності. Позивач та його представник позов підтримали та просили його задовольнити з підстав, викладених у ньому, відповідачі позовні вимоги визнали повністю та не заперечували проти їх задоволення. Також відповідачі [PERSON] та [PERSON] додатково зауважили суду, що не зверталися та не будуть звертатися до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] в м. Долина, а також до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, а відповідачка [PERSON] зазначила, що вона відмовилася від прийняття спадщини, на неї не претендує, не заперечує, щоб право власності на спадкове майно було визнане за спадкоємцем, який прийняв спадщину. Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі: ухвалою суду від 22.05.2020 відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання за участю сторін. 15 червня 2020 року та 28 серпня 2020 року до суду від представника позивача надійшли заяви про розгляд справи у його відсутності та відсутності його довірителя, а від відповідачів надійшли заяви про визнання позову, в яких кожен з них, в тому числі, просив закінчувати справу без їх участі. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, про що складено відповідну довідку. Виходячи з поданих заяв, судом розглядається справа за наявними доказами у відсутності сторін та представника позивача без фіксування звукозаписувальним технічним засобом. Ухвалою суду від 18.06.2020 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Частиною 1 статті 206 ЦПК України встановлено, що відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно з вимогами ч. 4 ст. 206 ЦПК України, судом перевірено, що заяви відповідачів про визнання позову не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб. Враховуючи, що відповідачі позов визнали, визнання ними позову не суперечить інтересам сторін, тому суд приймає визнання позову відповідачами та приходить до висновку про можливість ухвалення рішення про задоволення позову. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин: [INFO] помер [PERSON] , про що свідчить свідоцтво про смерть серії [NUMBER] , видане 28.11.2011 виконкомом Старомізунської сільської ради Долинського району Івано-Франківської області (а.с.5). Як вбачається з довідки № 412 від 12.05.2020, виданої Старомізунським старостинським округом Вигодської селищної ради, згідно із записом у погосподарській книзі №1, об`єкт погосподарського обліку 0083-1 за 2011-2015 роки, за [PERSON] числиться будинковолодіння, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с.7). Таким чином, внаслідок смерті [PERSON] відкрилася спадщина, часом відкриття якої є день його смерті. Заповіт померлим не складався. До складу спадщини увійшли майнові права на майно, яке йому належало, а саме на будинковолодіння №16 за вказаною адресою. Відповідно до довідки №414 від 12.05.2020, виданої Старомізунським старостинським округом Вигодської селищної ради, згідно із запису в погосподарській книзі №1, об`єкт погосподарського обліку 0083-1 за 2011-2015 роки, [PERSON] , який помер [INFO] , постійно проживав за адресою: [ADDRESS] . На день його смерті на житловій площі було зареєстровані по місцю проживання також: дружина - [PERSON] , син - [PERSON] , невістка - [PERSON] , внук - [PERSON] , внука - [PERSON] (а.с.6). Тобто, на момент смерті з померлим [PERSON] в зазначеному вище будинку був зареєстрований та проживав позивач, який фактично прийняв спадщину після смерті батька, як спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, оскільки він протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, не заявив про відмову від неї. Крім позивача на момент смерті спадкодавця також була зареєстрована і його дружина (мати позивача) [PERSON] , відповідачка у справі, однак відповідно до заяви про відмову від спадщини, посвідченої приватним нотаріусом Долинського районного нотаріального округу Барабаш Р.С., зареєстровано в реєстрі за №900, вона відмовилася від спадщини, зазначила, що спадщину вона не приймала та на неї не претендує, не заперечила, щоб свідоцтво про право власності на майно було видане спадкоємцям, які прийняли спадщину (а.с. 47). Факт родинних відносин між позивачем та покійним [PERSON] підтверджується рішенням Долинського районного суду від 04.04.017, відповідно до якоговстановлено факт, що померлий [INFO] в м. Долина Івано-Франківської області [PERSON] та [PERSON] , [INFO] , є батьками [PERSON] , [INFO] (а.с.8). Отже, [PERSON] є сином померлого [PERSON] та спадкоємцем першої черги за законом, який прийняв спадщину у встановленому законом порядку. Інші спадкоємці першої черги - відповідачі у даній справі відповідно або відмовилися від своєї частки у спадковому майні, або ж не приймали її та наміру приймати не мають, про що повідомили у своїх письмових заявах. Як уже вказувалося вище, після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на будинковолодіння в [ADDRESS] . Відповідно до технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] , виготовленого 29.01.2020 за замовленням [PERSON] , будинковолодіння №16 за даною адресою складається з: житлового будинку загальною площею 53,9 кв.м, житловою - 38,1 кв.м, допоміжною - 15,8 кв.м (літ. А), літньої кухні (літ. Б), навісу (літ. В), стайні (літ. Г), вбиральні (літ. Д), криниці, воріт, огорожі (№№ 1, 2, 3) (а.с.10-12). Згідно з даними довідки № 15 від 29.01.2020 ОКП Івано-Франківського ОБТІ, яка, крім технічних характеристик домоволодіння [ADDRESS] (складу домоволодіння), містить також вказівку на те, що реєстрація права власності на дане будинковолодіння в ОКП "Івано-Франківське ОБТІ" не проводилась (а.с.13). 14 травня 2020 року приватний нотаріус Долинського районного нотаріального округу Барабаш Р.С. за результатами звернення [PERSON] про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, повідомила йому про те, що для видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті його батька [PERSON] , який помер [INFO] , необхідно мати документи власності на спадкове майно за померлим, і у випадку їх відсутності вказує на необхідність звернутися до суду для визнання за ним права власності на спадкове майно (а.с.9). Таким чином, між сторонами виник спір з приводу визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] . Оцінка суду: проаналізувавши доводи сторони позивача, викладені в позові, прийнявши визнання позову відповідачами, дослідивши письмові докази в їх сукупності, з`ясувавши таким чином фактичні обставини справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з такого. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. як вбачається з положень ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Позивачем доведено належними та допустимими доказами, що [INFO] помер його батько [PERSON] . На день смерті останньому належало домоволодіння [ADDRESS] . Згідно зі ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особі, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1223 ЦК Кодексу, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Тобто, у разі відсутності заповіту, спадкування здійснюється за законом. Судом встановлено, що заповіт [PERSON] не складав. Статтею 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Як вбачається з ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. В судовому засіданні встановлено, що на день смерті [PERSON] у будинку [ADDRESS] разом з ним були зареєстровані , зокрема ,його син [PERSON] та дружина [PERSON] . Згідно з ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадщину, що залишилась після смерті [PERSON] , відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, прийняв його син [PERSON] , як спадкоємець першої черги за законом, який на день смерті свого батька був зареєстрований і проживав разом з ним і в строк, передбачений ст. 1270 ЦК України не заявив про відмову від спадщини. Відповідачка [PERSON] , яка на день смерті [PERSON] також була зареєстрована у вказаному вище будинку від прийняття спадщини відмовилася, подавши відповідну заяву нотаріусу, в якій вказала, що спадщину вона не приймала та не заперечила, щоб свідоцтво про право на спадщину на майно було видане спадкоємцям, які прийняли спадщину, тобто її сину [PERSON] , позивачу по справі. Таким чином, позивач є спадкоємцем першої черги за законом на майно покійного батька [PERSON] , що знаходиться по [ADDRESS] , факт родинних зв`язків між якими підтверджений наданими суду документами, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, тому вважається таким, що прийняв спадщину. Інших спадкоємців, в тому числі з правом на обов`язкову частку у спадщині, які б прийняли спадщину, суд не встановив. Дружина спадкодавця [PERSON] відмовилися від прийняття спадщини, а сини [PERSON] і [PERSON] спадщину не прийняли, всі відповідачі у свої заявах суду позов визнали повністю. Як визначено ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно зі ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно. Позивач прийняв спадщину, однак приватний нотаріус Долинського районного нотаріального округу Барабаш Р.С. відмовила йому у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на будинковолодіння [ADDRESS] , оскільки в нього відсутні документи про право власності померлого [INFO] батька [PERSON] на дане спадкове майно. Згідно з п.4.18 Глави 10 "Видача свідоцтв про право на спадщину" розділу ІІ "Порядок вчинення окремих видів нотаріальних дій" Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, нотаріус отримує інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно шляхом безпосереднього доступу до нього. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Як роз`яснено у п.23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. За таких обставин, враховуючи, що [PERSON] звернувся для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, однак у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів не має змоги оформити свої спадкові права, так як за життя спадкодавець [PERSON] не отримав правовстановлюючих документів на спірне нерухоме майно, суд приходить до висновку, що є достатні підстави, щоб заявлений позов задовольнити та визнати за [PERSON] право власності на домоволодіння [ADDRESS] , до складу якого входить: житловий будинок (літ. А), літня кухня (літ. Б), навіс (літ. В), стайня (літ. Г), вбиральня (літ. Д), криниця, ворота, огорожа (№№ 1, 2, 3), що належало його покійному батькові [PERSON] , який помер [INFO] . На підставі викладеного, ст. 1 Першого Протоколу від 20.03.1952 року до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 04.11.1950 року, ст.ст. 16, 1216, 1217, 1220, 1223, 1258, 1261, 1268, 1296, 1297 ЦК України, ст.ст. 13, 78, 81, 200, 206, 247 ЦПК України, п.4.18 Глави 10 "Видача свідоцтв про право на спадщину" розділу ІІ "Порядок вчинення окремих видів нотаріальних дій" Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, та

Outcome: approved