Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-07 00:00:00

28.05.2014 року позивач Товариство з обмеженою відповідальністю "Богдан-Лізинг" звернулося до Апеляційного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 30 травня 2014 року цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Богдан-Лізинг" до [PERSON] про стягнення заборгованості відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" підсудність цивільної справи визначено Дарницькому районному суду м. Києва. 10 червня 2014 року на адресу Дарницького районного суду м. Києва надійшла цивільна справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Богдан-Лізинг" до [PERSON] про стягнення заборгованості та в порядку ст. 11.1 ЦПК України передана у провадження судді Лужецької О.Р. Як вбачається зі змісту позовної заяви 13.09.2011 року між позивачем та ТОВ «Пассаж-Ялта» був укладений Договір фінансового лізингу, предметом якого є надання в платне володіння та користування на умовах фінансового лізингу Лізингоодержувачу майна згідно специфікації для власного користування Лізингоодержувача на визначений строк, за умови сплати останнім періодичних лізингових платежів. Також 13.09.2011 року між позивачем та [PERSON] (далі - Відповідач) було укладено Договір поруки до Договору фінансового лізингу, за яким поручитель зобов'язався нести перед кредитором боржника в повному обсязі солідарну відповідальність за невиконання боржником зобов'язання . На виконання договору18.10.2011 року позивач передав ТОВ «Пассаж-Ялта» новий гусеничний екскаватор Doosan та новий скальний ковш RP 3037, загальна вартість предмету лізингу на момент передачі склала 1 320 000 грн. Але в порушення умов цього договору відповідачі перестали виплачувати лізингові платежі по договору, утворилася заборгованість, в добровільному порядку погашення заборгованості не відбулося. У зв'язку з зазначеним позивач був змушений звернутися до суду та просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість в сумі 58 852 грн. 24 коп. та судовий збір у розмірі 588, 51 грн. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлявся поштою за допомогою телефонограми Дарницького районного суду м. Києва та кур'єрської служби доставки «Ікс-Пост», про причини неявки суду не повідомив. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, суд відповідно до ч. 4 ст. 169, ст. 224 ЦПК України за згодою позивача суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Вивчивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 13.09.2011 року між позивачем та ТОВ «Пассаж-Ялта» був укладений Договір фінансового лізингу № 174/11-АВТ, предметом якого є надання в платне володіння та користування на умовах фінансового лізингу Лізингоодержувачу майна згідно специфікації для власного користування Лізингоодержувача на визначений строк, за умови сплати останнім періодичних лізингових платежів (а.с.10-22). 13.09.2011 року ТОВ "Богдан-Лізинг" та ТОВ «Пассаж-Ялта» погодили внесення змін та доповнень до Договору фінансового лізингу № 174/11-АВТ від 13.09.2011 року та графіку сплати лізингових платежів (а.с. 23-24). Судом встановлено, що 13.09.2011 року між позивачем та [PERSON] було укладено Договір поруки до Договору фінансового лізингу № 174/11-АВТ від 13.09.2011 року, за яким поручитель зобов'язався нести перед кредитором боржника в повному обсязі солідарну відповідальність за невиконання боржником зобов'язань за Договором фінансового лізингу № 174/11-АВТ від 13.09.2011 року (а.с. 25-26). На виконання договору Договору фінансового лізингу № 174/11-АВТ від 13.09.2011 року позивач передав ТОВ «Пассаж-Ялта» новий гусеничний екскаватор Doosan та новий скальний ковш RP 3037, загальна вартість предмету лізингу на момент передачі склала 1 320 000 грн., що підтверджується актом приймання - передачі Предмету лізингу від 18.10.2011 року (а.с. 27-28). Як вбачається з матеріалів справи, позивачем за кожний розрахунковий період ТОВ «Пассаж-Ялта» виставлялись рахунки на оплату лізингового платежу, що залишились повністю чи частково неоплаченими ( а.с. 33, 34). Станом на 26.05.2014 року заборгованість відповідача за зобов'язанням склала 58 851 грн. 24 коп., з яких: заборгованість по платежу, що відшкодовує частину вартості предмета лізингу - 43 996 грн. 10 коп., винагорода - 12 901 грн. 03 коп., пеня - 743 грн. 42 коп., індекс інфляції 1 240 грн. 69 коп. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (частина 1 ст. 530 Цивільного кодексу України). Якщо кожна із сторін у зобов'язанні має одночасно і права і обов'язки, вона вважається боржником у тому, що вона зобов'язана вчинити на користь другої сторони. Згідно з ст.610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У відповідності до ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Станом на 26.05.2014 року ТОВ «Пассаж-Ялта» не сплатило Лізингодавцеві платіж за період з 04.02.2014 року по 03.05.2014 року у сумі 43 996 грн. 10 коп. Відповідно ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору. У відповідності до п.6.1.4 Договору фінансового лізингу № 174/11-АВТ від 13.09.2011 року у випадку прострочення сплати лізингового платежу або сплати його не в повному обсязі, Лізингоодержувач сплачує Лізингодавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період прострочення від несплаченої суми платежів за кожен день прострочення від дня виникнення такого прострочення до повного погашення заборгованості та відшкодовує збитки, завдані Лізингодавцю понад зазначену пеню. Відповідно до ст. 553 ЦК України, поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Частини 1 та 2 ст. 554 ЦК України встановлює, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. При цьому, відповідно до ч. 2. ст. 554 ЦК України, поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Згідно вимог ст. ст. 27, 28, 29, 30 ЦПК України засобами доказування в цивільній справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. За таких обставин, суд дійшов висновку, що позивач довів ті обставини, на які посилався, як на підставу своїх позовних вимог. Відповідачем жодних заперечень по суті позову не надійшло. Відповідно до п. 1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного, ст.ст. 22, 525, 526, 536, 549, 553, 554, 610, 611, 806, 1048 ЦК України, ЗУ "Про фінансовий лізинг",

Outcome: approved