Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-12 00:00:00

5 вересня 2018 року позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. В обгрунтування позову позивач зазначив, що він є сином [PERSON]. На даний час він не працює та не має будь-якого доходу, оскільки продовжує навчатись у Національному технічному університеті України "Київський політехнічний інститут імені Ігоря Сікорського" на факультеті інформатики та обчислювальної техніки денної форми навчання. Проживаючи в гуртожитку, він сплачує за проживання грошові кошти та несе тягар інших матеріальних витрат, пов'язаних із навчанням. У зв'язку із навчанням позивач потребує матеріальної допомоги, а мати не може в повній мірі забезпечити необхідні матеріальні потреби. В зв'язку із цими обставинами позивач потребує матеріальної допомоги на час свого навчання. Відповідач коштів на його утримання і навчання в добровільному порядку не надає, що і стало приводом для звернення позивача до суду із позовом та заявлення вимоги про стягнення з відповідача на його користь аліментів на період навчання в розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для осіб відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з дня подачі позову до суду і до закінчення навчання. В підготовче судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, хоча був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи належним чином. В поданій до суду заяві позивач просив справу розглянути без його участі, а позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в підготовче судове засідання, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, не з'явився. Подав до суду заяву, в якій визнав позов та не заперечив проти його задоволення судом. Відповідно до ч.3 ст.200 Цивільного процесуального кодексу України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому відповідно до ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Так, відповідно до ч.1 ст.5 Цивільного процесуального кодексу України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], є сином [PERSON] (а.с.5, 6) та в даний час навчається у Національному технічному університеті України "Київський політехнічний інститут імені Ігоря Сікорського" на факультеті інформатики та обчислювальної техніки денної форми навчання, термін навчання до 30 червня 2021 року (а.с.9). Як вбачається із ордеру Національного технічного університету України "Київський політехнічний інститут імені Ігоря Сікорського" позивач [PERSON] проживає в гуртожитку, у зв'язку з чим несе грошові витрати за проживання (а.с.10-16). Позивач [PERSON] не має власного заробітку і потребує матеріальної допомоги на час свого навчання, а відповідач [PERSON] працює у відомчій воєнізованій охороні на залізниці в місті Коростені Житомирської області, тому спроможний надавати матеріальну допомогу. Згідно зі ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.1 ст.199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Вказане аліментне зобов'язання - це правовідносини, підставою виникнення яких є сукупність таких юридичних фактів, як: 1) продовження навчання дочкою, сином після досягнення повноліття; 2) недосягнення дочкою, сином встановленого законом віку 23 років; 3) потреба дочки, сина у зв'язку з навчанням в матеріальній допомозі; 4) можливість батьків надавати матеріальну допомогу. Вказані юридичні факти у своїй сукупності утворюють юридичний склад, необхідний і достатній для виникнення аліментного зобов'язання по утриманню батьками своїх повнолітніх дочки, сина, які продовжують навчання. Якщо відсутня хоч би одна з умов, встановлених ч.1 ст.199 Сімейного кодексу України, то аліментне зобов'язання по утриманню батьками своїх повнолітніх дочки, сина, які продовжують навчання, не виникає. Зазначені обставини також вказані у п.20 постанови Пленуму Верховного Суду Українивід 15 травня 2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", де роз'яснено, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Тобто однією із умов стягнення аліментів на повнолітню дитину є його потреба у зв'язку з навчанням у матеріальній допомозі; можливість відповідача надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ст.182 Сімейного Кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Виходячи з досліджених матеріалів справи, суд вважає, що відповідач має можливість утримувати свого повнолітнього сина [PERSON], який продовжує навчання у вищому учбовому закладі, на денній формі навчання, і, таким чином потребує матеріальної підтримки від батька. Визначаючи розмір аліментів суд враховує матеріальне становище сторін та повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, а також той факт, що фактично позивач знаходиться лише на утриманні матері. З огляду на викладене суд дійшов висновку, що вимога про стягнення аліментів на період навчання підлягає задоволенню. В порядку ст.141 Цивільного процесуального кодексу України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі 704 грн 80 копійок.

Outcome: approved