Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-23 00:00:00

позивач звернувся до суду із позовом до Київської міської ради за участю третіх осіб Шостої Київської державної нотаріальної контори, [PERSON] , [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом. Свої вимоги мотивував тим, що 07 березня 1985 року державним нотаріусом Сьомої Київської державної нотаріальної контори Ромасенко В.Ф. посвідчено договір купівлі продажу, відповідно до якого [PERSON] продав [PERSON] житловий будинок з відповідними господарчими будівлями, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] . 16 жовтня 2014 року Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Анісковою Надією Анатоліївною посвідчено договір купівлі-продажу 454/10000 часток земельної ділянки, відповідно до якого [PERSON] продав [PERSON] та [PERSON] частку у праві спільної часткової власності, яка становить 454/10000 від площі 0,0926 га земельної ділянки, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . 12 січня 2007 року державним нотаріусом Десятої Київської державної нотаріальної контори Домашенко В.В. посвідчено заповіт, складений [PERSON] , за яким він належні йому на праві особистої власності житловий будинок з відповідними господарчими будівлями, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] та земельну ділянку площею 0,0926 га, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] заповів [PERSON] . [INFO] помер [PERSON] . 27 липня 2016 року державним нотаріусом Шостої Київської державної нотаріальної контори Прокопенко Н.Ф. видано [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , на 9546/10000 часток земельної ділянки від площі 0,0926 га, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . 04 липня 2019 року державним нотаріусом Шостої Київської державної нотаріальної контори Прокопенко Н.Ф. винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, відповідно до якої відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] на житловий будинок з відповідними господарчими будівлями, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа, що підтверджує право власності спадкодавця на спадкове майно. У зв`язку з чим просить визнати за [PERSON] , [INFO] , право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , на житловий будинок загальною площею 55,4 кв.м, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 10 вересня 2019 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та постановлено розгляд справи проводити у порядку загального позовного провадження. 15 листопада 2019 року ухвалою суду витребувано у Київського державного нотаріального архіву (03151, просп. Повітрофлотський, 76-г, м. Київ) належним чином завірені матеріали договору купівлі-продажу № 3-943 від 07 березня 1985 року, укладений між [PERSON] , який діяв від іменні [PERSON] , на підставі довіреності, та [PERSON] , посвідченого державним нотаріусом Сьомої Київської державної нотаріальної контори Ромасенко Н.Ф. Крім того, 15 листопада 2019 року ухвалою суду витребувано у Шостої Київської державної нотаріальної контори (01021, вул. Інститутська, 13-а, м. Київ) належним чином завірені матеріали спадкової справи № 121/16, відкритої після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Також, 15 листопада 2019 року ухвалою суду витребувано у Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Аніскової Надії Анатоліївни (02156, вул. Шолом-Алейхема, 5, оф. 147, м. Київ) належним чином завірені матеріали договору купівлі-продажу № 1918 від 16 жовтня 2014 року. 15 листопада 2019 року ухвалою суду витребувано у Київського міського бюро технічної інвентаризації та реєстрації прав власності на об`єкти нерухомого майна (01001, м. Київ, вул . Трьохсвятительська 4-В) належним чином завірені матеріали інвентаризаційної справи на будинок [ADDRESS] . 22 січня 2019 року протокольною ухвалою суду залучено [PERSON] до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору. Крім того, 22 січня 2019 року протокольною ухвалою суду підготовче провадження у справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні. 24 червня 2020 року розгляд справи закінчено ухваленням рішення по суті вимог. Позивач у судове засідання не з`явився, про місце і час розгляду справи повідомлений належним чином. Представництво інтересів здійснював [PERSON] . Представник позивача у судове засідання не з`явився, про місце і час розгляду справи повідомлений належним чином. До суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про місце і час розгляду справи повідомлений належним чином. Причини неявки суду не повідомив. Представник третьої особи Шостої Київської державної нотаріальної контори у судове засідання не з`явився, про місце і час розгляду справи повідомлений належним чином. До суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. Треті особи [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з`явилися, про місце і час розгляду справи повідомлені належним чином. Причини неявки суду не повідомили. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України відповідно до положень ч. 11 ст. 128 ЦПК України. За таких обставин суд вважає за можливе справу по суті розглянути за відсутності сторін в судовому засіданні на підставі наявних справі доказів без фіксування судового засідання технічними засобами на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши в судовому засіданні матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні правовідносини. 07 березня 1985 року державним нотаріусом Сьомої Київської державної нотаріальної контори Ромасенко В.Ф. посвідчено договір купівлі продажу, відповідно до якого [PERSON] продав [PERSON] житловий будинок з відповідними господарчими будівлями, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с. 134-135, том 1). 16 жовтня 2014 року Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Анісковою Надією Анатоліївною посвідчено договір купівлі-продажу 454/10000 часток земельної ділянки, відповідно до якого [PERSON] продав [PERSON] та [PERSON] частку у праві спільної часткової власності, яка становить 454/10000 від площі 0,0926 га земельної ділянки, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с. 146-147, том 1). 12 січня 2007 року державним нотаріусом Десятої Київської державної нотаріальної контори Домашенко В.В. посвідчено заповіт, складений [PERSON] , за яким він належні йому на праві особистої власності житловий будинок з відповідними господарчими будівлями, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] та земельну ділянку площею 0,0926 га, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] заповів [PERSON] (а.с. 14, том 1). [INFO] помер [PERSON] (а.с. 19, том 1). 27 липня 2016 року державним нотаріусом Шостої Київської державної нотаріальної контори Прокопенко Н.Ф. видано [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , на 9546/10000 часток земельної ділянки від площі 0,0926 га, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с. 22, том 1). 04 липня 2019 року державним нотаріусом Шостої Київської державної нотаріальної контори Прокопенко Н.Ф. винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, відповідно до якої відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] на житловий будинок з відповідними господарчими будівлями, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа, що підтверджує право власності спадкодавця на спадкове майно (а.с. 23, том 1). Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно із ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст.1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. За змістом ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відповідно до ст. 67 Закону України "Про нотаріат" свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. Згідно положень пункту 23 постанови Пленуму Верховного суду № 7 від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, в установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Як передбачено п.4.18 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, який затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5, якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки),нотаріус вимагає, крім правовстановлюючого документа, витяг з Реєстру прав власності. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Відповідно до абз. 3 ч. 2 ст. 331 ЦК, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав. Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в Мін`юсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами). Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Отже, у разі відсутності державної реєстрації права власності на нерухоме майно, створене та оформлене в передбаченому законом порядку до набрання чинності Законом України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", спадкоємці, які прийняли спадщину, мають право на оформлення спадкових прав шляхом звернення до нотаріальної контори за видачею свідоцтва про право на спадщину. Судом встановлено право власності [PERSON] на спірне нерухоме майно, оскільки на момент придбання спірного житлового будинку нормативні акти не передбачали державну реєстрацію права власності, договір купівлі-продажу укладено с дотриманням вимог діючого законодавства. Оформити спадкові права в порядку, встановленому статтею 1297 ЦК України позивач не може через відсутність правоустановчих документів на нерухоме майно, що унеможливлює видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом. З урахуванням викладеного суд приходить висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] до Київської міської ради за участю третіх осіб Шостої Київської державної нотаріальної контори, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом повністю: визнати за [PERSON] , [INFO] , право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , на житловий будинок загальною площею 55,4 кв.м, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] .

Outcome: approved