Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-12 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з вказаним позовом, в якому просять визнати за [PERSON] права та обов'язки забудовника житлового будинку з господарським спорудами [ADDRESS], в порядку спадкування за законом після смерті [INFO] року [PERSON]; визнати за [PERSON] право власності на житловий будинок з господарськими спорудами [ADDRESS], в порядку спадкування за законом після смерті [INFO] року [PERSON]. В обґрунтування своїх вимог позивачі стверджують, що [INFO] року помер [PERSON]. Після його смерті залишилась спадщина: житловий будинок з господарськими спорудами, розташований в [ADDRESS] та незакінчений будівництвом житловий будинок, що розташований в [ADDRESS]. З метою отримання свідоцтва про право на спадщину, позивачі звернулись з заявою до приватного нотаріуса, але їм було відмовлено, у зв'язку з тим, що відсутні документи, що підтверджують виникнення, перехід та припинення речових прав на земельну ділянку; документи, що відповідно до законодавства надає право виконання будівельних робіт та технічний паспорт на об'єкт незавершеного будівництва. В зв'язку з вищенаведеним, позивачі змушені звернутись з вказаним позовом до суду Позивачі та їхній представник у судове засідання не з'явились, однак представником позивачів було надано до суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Представник відповідача, у судове засідання не з'явився, до суду надав заяву про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримав у повному обсязі (а.с. 93). Відповідно до ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши докази по справі суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON], помер [INFO] року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], зареєстрованого відділом реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, актовий запис №11191 (а.с. 19). Після смерті [PERSON] залишилась спадщина, а саме: житловий будинок з господарськими спорудами, що розташований в [ADDRESS] та незакінчений будівництвом житловий будинок, що розташований в [ADDRESS] Факт належності померлим [PERSON] при житті спадковим майном, підтверджується наступним: угодою про розподіл спадкового майна, посвідченої 12 червня 2002 року Восьмою Одеською державною нотаріальною конторою, зареєстрованої в реєстрі за №2-2412; свідоцтвом про право на спадщину за заповітом, виданого 04 грудня 1990 року Біляївською державною нотаріальною конторою Одеської області та зареєстрованого в реєстрі за №1-2338 (а.с. 14, 17-18). Позивачі є племінниками померлого, що підтверджується свідоцтвами про народження (а.с. 101, 132, 133), таким чином відповідно до ст. 1265 ЦК України позивачі є спадкоємцями п'ятої черги за законом після смерті [PERSON], померлого [INFO] року. Статтею 1258 ЦК України встановлено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Згідно спадкової справи №64/02-14 від 13 лютого 2015 року, позивачі [PERSON], [PERSON] є єдиним спадкоємцями за законом, інші спадкоємці відмовились від прийняття спадщини на користь позивачів (а.с. 95-165). З метою отримання свідоцтва про право на спадщину, позивачі звернулись з заявами до приватного нотаріуса Біляївського районного нотаріального округу Одеської області (а.с. 130, 131), однак позивачам було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після дядька [PERSON], у зв'язку з тим, що відсутні документи, що підтверджують виникнення, перехід та припинення речових прав на земельну ділянку; документи, що відповідно до законодавства надає право виконання будівельних робіт та технічний паспорт на об'єкт незавершеного будівництва (а.с. 11, 12). Листом №24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" Вищий Спеціалізований Суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ, зазначив, що Пунктом 8 ППВСУ від 30 травня 2008 року № 7 встановлено, якщо будівництво здійснювалося згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обов'язки входять до складу спадщини. Законодавством передбачено порядок прийняття в експлуатацію будівель інспекцією архітектурно-будівельного контролю за місцем їх розташування, який не може підмінятися судовим рішенням. Визнання права власності в порядку спадкування на недобудований будинок відповідно до чинного законодавства України неможливе. Потрібно визнати правильною практику судів щодо визнання за спадкоємцем майнових прав забудовника, як таких, що входять до складу спадщини. Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). В такому випадку слід зазначити, що будівництво житлового будинку [ADDRESS] [PERSON] дійсно здійснювалось згідно із законом, що підтверджується будівельним паспортом, зареєстрованим у виконавчому комітеті Біляївської районної ради за №339, із якого вбачається, що дійсно під будівництво вказаного будинку була виділена земельна ділянка, забудова дозволена та наявний проект забудови (а.с. 21-28). Щодо житлового будинку [ADDRESS], слід зазначити наступне. Листом №24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року "про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" Вищий Спеціалізований Суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ, зазначив, що відповідно до абз. 3 ч. 2 ст. 331 ЦК, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав. Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56,Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в Мін'юсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами). Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Отже, у разі відсутності державної реєстрації права власності на нерухоме майно, створене та оформлене в передбаченому законом порядку до набрання чинності Законом України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", спадкоємці, які прийняли спадщину, мають право на оформлення спадкових прав шляхом звернення до нотаріальної контори за видачею свідоцтва про право на спадщину. За змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах. Свідоцтво про право на спадщину, видане 12 червня 2002 року та зареєстроване в реєстрі за №2-2411 та угода про розподіл спадкового майна від 12 червня 2002 року, зареєстрована в реєстрі за №2-2412, були зареєстровані в по господарській книзі Яськівської сільської ради Біляївського району одеської області за 35/380, отже слід вважати, що [PERSON] дійсно мав право власності на житловий будинок [ADDRESS] Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися в наслідок його смерті. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 174 ЦПК України визнання відповідачами позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. При таких обставинах позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Outcome: approved