Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-15 00:00:00

Позивач - [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою до першого відповідача - Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», другого відповідача - Державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України та третього відповідача - Управління ДАІ УМВС України в Закарпатській області, про визнання припиненим зобов'язань перед ПАТ «Дельта Банк» за яким просить суд: - визнати припиненим його зобов'язання перед ПАТ «Дельта Банк» за кредитними договорами № 428 /ФКВ-07 від 03.12.2007 року, № 428\\ФКВ-07-01 від 03 грудня 2007 на відновлювальну кредитну лінію на страхування предмета договору кредитування; - визнати припиненим права застави за договорами № 428/Z фкв-07 від 03.12.2007р. та № 428 ФКВ-07-01 від 03 грудня 2007 на відновлювальну кредитну лінію на страхування предмета договору кредитування ПАТ «Дельта Банк» на автомобіль марки КІА CERATO 1,6 МТ, легковий седан - В, 2007 р.в., номер шассі (кузова, рами) [NUMBER], об'єм двигуна 1599, колір сірий, р.н. [NUMBER], зареєстрований РЕВ Ужгородським МРВ України 30.11.2007 р., який належить йому на праві власності, на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER], виданого РЕВ Ужгородським МРВ від 30.11.2007р.; - зобов'язати Державне підприємство "Інформаційний центр" Міністерства юстиції зареєструвати припинення приватного обтяження рухомого майна (реєстраційний номер - 13940558 від 08.10.2013 р. ) - автомобіля марки КІА CERATO 1,6 МТ, легковий - седан - В. 2007 р.в., номер шассі (кузова, рами) [NUMBER], об'єм двигуна 1599, колір сірий, р.н. [NUMBER], зареєстрований РЕВ Ужгородським МРВ України 30.11.2007 р. належного [PERSON] ([INFO], що проживає за адресою: [ADDRESS], (на день застави [ADDRESS]) , паспорт серії [NUMBER], виданий 12.10.1998р. Ужгородським MB УМВС України в Закарпатській області, ідентифікаційний номер [NUMBER]) на праві приватної власності шляхом вилучення запису про обтяження з Державного реєстру обтяжень рухомого майна, накладеного на підставі договору застави № 428/Z фкв-07, 4929, 03.12.2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Ужгородського районного нотаріального округу Резвановою І.Д.; - зобов'язати управління ДАІ УМВС України в Закарпатській області виключити з облікової картки приватного транспортного засобу - автомобіля марки КІА CERATO 1,6 МТ , легковий седан - В, 2007 р.в., номер шассі (кузова, рами) [NUMBER], об'єм двигуна 1599, колір сірий, р.н [NUMBER], зареєстрований РЕВ Ужгородським МРВ України 30.11.2007 р. відомості про обтяження: «Особливі відмітки. Кредит «УкрпромБанк» у вигляді заборони на відчуження належного [PERSON] ([INFO], що проживає за адресою: [ADDRESS], паспорт серії [NUMBER], виданий 12.10.1998р. Ужгородським MB УМВС України в Закарпатській області, ідентифікаційний номер [NUMBER]) на праві власності транспортного засобу. За ухвалою від 22.04.2016 року судом було залучено до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів - МВ ДВС Ужгородського міськрайонного управління юстиції (Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Загорська, 10). В обґрунтування позову позивач зазначив наступне. 03.12.2007 року між ТОВ «Український промисловий банк» та позивачем був укладений кредитний договір № 428 /ФКВ-07, згідно якого банк надав йому кредит у розмірі 19049 дол. США на придбання автомобілю з процентною ставкою 10,5 річних, комісією за надання 1,5% від суми кредиту, 0,10 % комісія за управління кредитом на строк 84 місяці з датою повернення 1 грудня 2014 року та кредитний договір № 428\\ФКВ-07-01 від 03 грудня 2007 на відновлювальну кредитну лінію на страхування предмета договору кредитування В забезпечення зобов'язань укладений договір застави транспортного засобу № 428/Zфкв-07 від 03.12.2007р. між позивачем та ТОВ «Український промисловий банк», предметом якого є автомобіль марки КІА CERATO 1,6 МТ, 2007 р.в., кузов № [NUMBER], об'єм двигуна 1599, р.н. [NUMBER] , зареєстрований РЕВ Ужгородським МРВ України 29.11.2007 р., 30 листопада 2007 р., який належить йому на праві власності, на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER], виданого РЕВ Ужгородським МРВ від 30.11.2007р. Також було укладено договір поруки між вищевказаним банком та [PERSON] № 428/Z пор-07-01, згідно якого остання поручалась перед банком за належне виконання [PERSON] взятих на себе зобов'язань. Відповідно до вимог чинного законодавства відомості про наявність обтяження на зазначений автомобіль було внесено до Державного реєстру обтяжень рухомого майна та до облікової картки на транспортний засіб в Закарпатський МРЕВ, про що свідчить витяг з державного реєстру обтяжень рухомого майни № 47815174 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] виданого РЕВ Ужгородського МРВ УДАІ УМВС України в Закарпатській області. 30.06.2010 р. між ТОВ «Український промисловий банк» та ПАТ «Дельта банк» був укладений договір про передачу активів та кредитних зобов'язань Укрпромбанку на користь Дельта Банку. Про вказаний договір його сторони позивача не повідомили. Без повідомлення його про порушення судового провадження, 01.10.2013 р. Ужгородський міськрайсуд ухвалив рішення, позов ПАТ «Дельта Банк» задоволений. Стягнуто солідарно з позивача та [PERSON] заборгованість в сумі 148 392,23 грн. та судові витрати. Постановою про закінчення виконавчого провадження від 22.04.2015 р. винесеною Головним державним виконавцем міського відділу ДВС Ужгородського МРУЮ Роман В.Я. встановлено фактичне виконання в повному обсязі вище зазначеного рішення згідно з виконавчим документом. Виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 308/5204/13, виданого 28.01.2014р. Ужгородським міськрайонним судом закінчено. Таким чином, свої зобов'язання позивач виконав, що підтверджується також платіжними врученнями від 22.04.2015р. № 4122 та № 4123, тому заборгованості немає. Письмовими заявами від 01.07.2015р. і 30.04.2015р. позивач звертався до ПАТ «Дельта Банк» з проханням надати йому довідку про відсутність майнових претензій до нього та дозволу на зняття з обліку автомобіля. Однак ні довідки ні відповіді не отримав. Банк не подав заяву про припинення обтяження автомобіля до Державного реєстру обтяжень рухомого майна та заяви про припинення заборони відчуження автомобіля до УДАІ УМВС України. Відповідно до Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень", позивач неналежний суб'єкт подання заяви про припинення обтяження. Іншим шляхом неможливо відновити його порушене право власності на транспортний засіб, що й зумовило звернення до суду з відповідним позовом із посиланням на ст. 15, 321, 599, 593 ЦК України, ст. 28 Закону України «Про заставу», ч. 2, 3 ст. 43 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень". Позивач в судове засідання не прибув, незважаючи на той факт, що про час і місце розгляду справи був судом належним чином повідомлений. Перший відповідач в судове засідання повторно не прибув, незважаючи на той факт, що про час і місце розгляду справи його було повідомлено належним чином. Другий відповідач в судове засідання повторно не прибув, незважаючи на той факт, що про час і місце розгляду справи його було повідомлено належним чином. Від нього до суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. Третій відповідач в судове засідання повторно не прибув, незважаючи на той факт, що про час і місце розгляду справи його було повідомлено належним чином. Від третьої особи повідомлення про згоду на участь у справі до суду не надходило, тому у відповідності до ч. 3 ст. 36 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу без неї. Оскільки сторони та їх представники не прибули у судове засідання, судом у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що 03.12.2007 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 428 /ФКВ-07, згідно якого банк надав йому кредит у розмірі 19049 дол. США на придбання автомобілю з процентною ставкою 10,5 річних, комісією за надання 1,5% від суми кредиту, 0,10 % комісія за управління кредитом на строк 84 місяці з датою повернення 1 грудня 2014 року та кредитний договір № 428\\ФКВ-07-01 від 03 грудня 2007 на відновлювальну кредитну лінію на страхування предмета договору кредитування В забезпечення зобов'язань між Товариством з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк» та [PERSON] також був укладений договір застави транспортного засобу № 428/Zфкв-07 від 03.12.2007р., предметом якого є автомобіль марки КІА CERATO 1,6 МТ, 2007 р.в., кузов № [NUMBER], ідентифікатор [NUMBER], об'єм двигуна 1599, р.н. [NUMBER] , зареєстрований РЕВ Ужгородським МРВ України 29.11.2007 р., 30 листопада 2007 р., який належить заставодавцю на праві власності, на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER], виданого РЕВ Ужгородським МРВ від 30.11.2007р. Також було укладено договір поруки між вищевказаним банком та [PERSON] № 428/Z пор-07-01, згідно якого остання поручалась перед банком за належне виконання [PERSON] взятих на себе зобов'язань. 30.06.2010 р. між ТОВ «Український промисловий банк» та ПАТ «Дельта банк» був укладений договір про передачу активів та кредитних зобов'язань Укрпромбанку на користь Дельта Банку. Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 01.10.2013 року у справі № 308/5204/13-ц було задоволено позов ПАТ «Дельта Банк» до [PERSON] та [PERSON] про стягнення суми боргу, стягнуто солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором № 428/ФКВ-07 в сумі 148 392,23 грн. і судові витрати в розмірі 1 483,92 грн. При цьому судом було встановлено, що відповідач [PERSON] зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, внаслідок чого у нього перед позивачем виникла заборгованість в розмірі 148 392,23 грн., яка складається із наступного: - 120 141,66 грн. тіло кредиту; - 25 153,25 грн. - відсотки; - 3097,31 грн. - комісія за ведення кредиту. Як зазначено у ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Витягом з Державного реєстру обтяжень рухомого майна від 09.09.2015 року № 47815174 підтверджується внесення запису № 2 про наявність заборони відчуження щодо транспортного засобу, який належить позивачеві. Із свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER], виданого РЕВ Ужгородського МРВ УДАІ УМВС України в Закарпатській області також вбачається наявність запису: «Особливі відмітки. Кредит «УкрпромБанк». Відч. Заборон. Акт від НДЦ152368». Як вбачається із постанови про закінчення виконавчого провадження від 22.04.2015 р. ВП № 47085619, винесеної Головним державним виконавцем міського відділу ДВС Ужгородського МРУЮ Роман В.Я., ним було встановлене фактичне виконання в повному обсязі вищезазначеного рішення згідно з виконавчим листом № 308/5204/13, виданим 28.01.2014 року. Позивачем також надана суду копії платіжних доручень від 22.04.2015р. № 4122 на суму 148 392,23 грн. та від 22.04.2015 року № 4123 на суму 1483,92 грн. на стягнення боргу з [PERSON] Письмовими заявами від 01.07.2015р. і 30.04.2015р. позивач звертався до ПАТ «Дельта Банк» з проханням надати йому довідку про відсутність майнових претензій до нього та дозволу на зняття з обліку автомобіля. Перший відповідач - Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» подав суду заперечення від 06.04.2016 року за яким просить суд відмовити у повному обсязі у задоволенні позовних вимог позивача, оскільки подані позивачем в матеріали справи квитанції підтверджують факт сплати коштів, але не підтверджують факт повного виконання позичальником всіх зобов'язань за кредитним договором, що підтверджується довідкою та розрахунком заборгованості від 01.03.2016 року, наданими банком., згідно яких по кредитному договору № 428ФКВ-07 від 03.12.2007 року наявна заборгованість в розмірі 16 007,09 доларів США. Як вбачається із наданою суду довідки від 01.03.2016 року ПАТ «Дельта Банк» та розрахунку заборгованості за договором кредиту 428/ФКВ-07 від 03.12.2007 року у [PERSON] станом на 01.03.2016 року наявна прострочена заборгованість у розмірі 748 472,68 грн., яка складається із наступного: - тіло кредиту 11 659,15 доларів США, що в еквіваленті складає 315 902,36 грн.; - відсотки - 4 250,94 доларів США, що в еквіваленті складає 115 178,38 грн. Як вбачається із письмових заперечень другого відповідача - Державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України від 26.02.2016 року цей відповідач просить суд відмовити у задоволенні позову щодо нього, оскільки вважає, що жодним чином не порушував прав позивача, що також не доведено позивачем. Та звернув увагу суду, що Державне підприємство «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, як адміністратор Єдиних та Державних реєстрів інформаційної мережі Міністерства юстиції України виконував відповідні повноваження до 03.07.2015 року. Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Деякі питання адміністрування Державних та Єдиних реєстрів, держателем яких є Міністерство юстиції України» від 14.07.99 № 1272 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України № 424 від 15.06.2015), а також наказу Міністерства юстиції України «Деякі питання щодо визначення адміністратора Єдиних та Державних реєстрів, держателем яких є Міністерство юстиції України» від 25.06.2015 № 1059/5 (набрав чинності 03.07.2015), адміністратором Єдиних та Державних реєстрів, створення та забезпечення функціонування яких належить до компетенції Міністерства юстиції України визначено державне підприємство «Національні інформаційні системи» (далі - ДП «НАІС») код ЄДРПОУ 39787008, адреса місцезнаходження: вул. Артема, буд. 73, м. Київ, 04053). При цьому, на сьогоднішній день, реєстраторами Державного реєстру обтяжень рухомого майна, згідно наказу Міністерства юстиції України «Про визначення реєстраторів Державного реєстру обтяжень рухомого майна» від 07.07.2006 № 57/5, зареєстрованого в Мін'юсті 07.07.2006 за № 802/12676 (із змінами) (роздрукований з офіційного веб-ресурсу ttp://rada.gov.ua/ примірник додається) є державне підприємство «Національні інформаційні системи», державні нотаріальні контори та приватні нотаріуси. Таким чином, у Держінформ'юсту відсутні повноваження реєстратора Державного реєстру обтяжень рухомого майна зокрема, а тому внесення/вилучення будь-якої інформації до/з Єдиних та Державних реєстрів не належить до компетенції - Держінформ'юсту в цілому. Крім того, відповідно до наказу Міністерства юстиції України «Про ліквідацію державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України» від 11.09.2015 № 258/7, Держінформ'юст наразі перебуває в стані припинення. Тобто на час звернення позивача до суду з відповідним позовом 28 грудня 2015 року позов вже був пред'явлений до неналежного відповідача - Державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, клопотання від позивача про заміну неналежного відповідача у відповідності до ст. 33 ЦПК України до суду не надходило, відтак зазначені обставини є підставою для відмови у позові щодо цього відповідача. Судом за клопотанням позивача також було оглянуто судову справу № 308/5204/13-ц (провадження № 2/308/1632/13) та встановлено, що відповідно до позовної заяви від 20.03.2013 року № 31.4-09/2288/13 ПАТ «Дельта Банк» було заявлено до стягнення за позовом ПАТ «Дельта Банк» до [PERSON] та [PERSON] заборгованість за кредитним договором за станом на 01.03.2013 року у розмірі 148 392,23 грн., яка складається із наступного: - тіло кредиту - 120 141,66 грн.; - відсотки - 25 153,25 грн.; - комісія за ведення кредиту - 3 097,31 грн. Слід зазначити, що курс долара США, встановлений Національним банком України станом на 01.03.2013 року складав 799,30 грн. за 100 доларів США. Таким чином шляхом підрахунків судом встановлено, що у справі № 308/5204/13-ц (провадження № 2/308/1632/13) ПАТ «Дельта Банк» було заявлено до стягнення із [PERSON] та [PERSON] заборгованість за кредитним договором за станом на 01.03.2013 року у розмірі 148 392,23 грн., що складає 18 177,77 доларів США і 3 097,31 грн., та складається із: - тіло кредиту - 120 141,66 грн., що еквівалентно 15030,86 доларів США; - відсотки - 25 153,25 грн., що еквівалентно 3146,91 доларів США; - комісія за ведення кредиту - 3 097,31 грн. Як вбачається із розрахунку заборгованості за договором кредиту (а.с. 68-71), наданого першим відповідачем - ПАТ «Дельта Банк», позивачем - [PERSON] був сплачений кредит у загальній сумі 4 067,71 доларів США та 4 592,96 доларів США відсотків за цим кредитом. При цьому до квітня 2015 року, тобто до дня виконання рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 01.10.2013 року у справі № 308/5204/13-ц було сплачено за тілом кредиту: 696 доларів США, за відсотками 1 355,25 доларів США, та комісії 2 061,75 грн. Шляхом підрахунків судом встановлено, що позивачем загалом було сплачено банку: - тіло кредиту - 120 141,66 грн., що еквівалентно 15030,86 доларів США + 696,00 доларів США = 15 726,86 доларів США; - відсотки - 25 153,25 грн., що еквівалентно 3146,91 доларів США + 1 355,25 доларів США = 4 502,16 доларів США; - комісія за ведення кредиту - 3 097,31 грн. + 2 061,75 грн. = 5 159,06 грн. Що загалом складає за тілом та відсотками - 20 229,02 доларів США та 5 159,06 грн. за комісією, та свідчить про той факт, що банком було пред'явлено до стягнення 20.03.2013 року достроково всю суму боргу за тілом кредиту, відсотками та комісією, яку було у повному обсязі стягнуто на його користь 22.04.2015 року, проте як підтверджується розрахунком заборгованості за договором кредиту (а.с. 68-71), було переведено банком у долари США станом на 01.04.2015 року та погашено частково борг за тілом у розмірі 3 371,71 доларів США та відсотками - у розмірі 3 237,71 доларів США, що й призвело до виникнення заборгованості, якої насправді не існує, оскільки банком було заявлено до стягнення заборгованість у гривні, а не у доларах США, що є правом банку, проте не надає йому права повторно вимагати стягнення боргу із [PERSON] та поручителя, який був погашений у відповідно до зазначеного рішення суду. Проте, як зазначено у правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у справі № 6-157цс16 (постанова від 25.05.2016 року) виходячи із системного аналізу статей 525, 526, 599, 611 ЦК України та змісту кредитного договору можна зробити висновок про те, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє боржника та поручителя від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання й не позбавляє кредитора права на отримання штрафних санкцій, передбачених умовами договору та ЦК України, а також сплату боржником процентів, належних кредитору відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Статтею 526 ЦК України визначено загальні умови виконання зобов'язання, а саме: зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ст. 598 ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Відповідно до ст. 599 ЦК України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Отже, аналіз зазначених норм показує, що, припинення зобов'язання можливе за умови його належного виконання, що проведено належним чином. З огляду на викладене суд дійшов висновку, що банк має право відповідно до умов договорів та діючого законодавства донарахувати та пред'явити до стягнення із [PERSON] та [PERSON] лише відсотки та комісію за період з 02.03.2013 року по 22.04.2015 року (дати фактичної сплати боргу), а також штрафні санкції, що свідчить про той факт, що на цей час неможливо констатувати повне виконання зобов'язань за кредитними договорами № 428 /ФКВ-07 від 03.12.2007 року, № 428\\ФКВ-07-01 від 03 грудня 2007 на відновлювальну кредитну лінію на страхування предмета договору кредитування, відповідно відсутні підстави для визнання припиненими зобов'язань позивача перед ПАТ «Дельта Банк» за цими договорами, що виключає також задоволення інших позовних вимог, які є похідними від цієї позовної вимоги. У відповідності із статтею 88 ЦПК України витрати із сплати судового збору слід покласти на позивача.

Outcome: dismissed