Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-28 00:00:00

Позивач [PERSON] акціонерне товариство «Банк Форвард" звернувся в суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором про надання та використання платіжної картки, мотивуючи свої вимоги тим, що ПАТ "[PERSON] Стандарт", правонаступником якого стало [PERSON] акціонерне товариство «Банк Форвард" із [PERSON] був укладений договір про надання та використання платіжної картки № 101093716 наступним чином. 24.07.2012 року відповідач звернувся до банку з підписаною ним заявою № 98657644, яка в п.3 містить пропозицію (оферту) про надання та використання платіжної картки. Банк 29.10.2012 року прийняв пропозицію відповідача і уклав з відповідачем договір шляхом здійснення дій, які відповідно до п. 4.2. заяви вважаються акцептом оферти відповідача, а саме, відкрив відповідачу поточний рахунок № 26254002353848 та випустив на ім'я відповідача платіжну картку. Таким чином було укладено договір, що відповідає ч. 2 ст. 642 ЦК України. Банк свої зобовязання за відповідним договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. В свою чергу відповідач свої зобовязання за договором не виконав, в звязку з чим у нього виникла заборгованість. 29.08.2015 року, а потім 28.07.2016 року банк направив відповідачу заключний рахунок - виписку із вимогою погасити заборгованість за договором про картку в сумі 21\~023,06 грн. Згідно п.4.18. умов по картках, погашення заборгованості повинне бути здійснене клієнтом у строк не пізніше 30 (тридцяти) календарних днів від дня виставлення заключного рахунку-виписки (тобто формування і направлення клієнту). Відповідач в порушення умов договору свої зобов'язання належним чином не виконав в результаті чого станом на 23.12.2016 року має прострочену заборгованість в сумі 21224 грн. 67 коп., що складається із заборгованості за договором в сумі 21023,06 коп. та нарахованих три проценти річних в сумі 201 грн. 61 коп., які позивачпросить стягнути з відповідача та стягнути сплачені позивачем судові витрати. В судове засідання представник позивача не зявився, звернувшись до суду з письмовою заявою згідно якої свої вимоги підтримав, прохає їх задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з'явився, був повідомлений про дату, час та місце проведення судового засідання своєчасно за адресою місця його реєстрації, про причини своєї неявки у судове засідання не повідомив. На підставі статті 169 Цивільного процесуального кодексу України, якщо суд не має відомостей про причини неявки відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних в ній даних та доказів. Відповідно до статті 224 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлень про причини неявки або якщо зазначені причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зясувавши обставини справи дослідивши докази в порядку заочного провадження суд вважає за необхідне позов задовольнити. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Встановлено, що ПАТ "[PERSON] Стандарт", правонаступником якого стало [PERSON] акціонерне товариство «Банк Форвард" із [PERSON] був укладений договір про надання та використання платіжної картки №101093716 наступним чином. 24.07.2012 року відповідач звернувся до банку з підписаною ним заявою № 98657644, яка в п.3 містить пропозицію(оферту) про надання та використання платіжної картки. Банк 29.10.2012 року прийняв пропозицію відповідача і уклав з відповідачем договір шляхом здійснення дій, які відповідно до п. 4.2. заяви вважаються акцептом оферти відповідача, а саме, відкрив відповідачу поточний рахунок № 26254002353848 та випустив на ім'я відповідача платіжну картку. Таким чином було укладено договір, що відповідає ч. 2 ст. 642 ЦК України. Відповідно до п. 3 підписаної відповідачем заяви, договір про картку укладений на умовах викладених в цій заяві, тарифах по картках банку та умовах надання і обслуговування платіжних карток банку. Відповідно до п. 4.4 заяви клієнт розуміє і погоджується з тим, що складовою та невід'ємною частиною договору про картку є умови по карткам ( діючі тарифи по карткам клієнт отримує у день отримання картки, а також діючі тарифи та умови по карткам, розміщені на офіційному сайті банку в мережі Інтернет, з якими Клієнт може в будь-який час ознайомитися ( п. 2.17. Умов по карткам ). При укладенні договору про картку тарифи, затверджені 2012 року, змінені за погодженням сторін у відповідності до п.п. 2.11- 2.14 Умов по картках та затверджені у змінений редакції 2015 року. Згідно ст. 639 ЦК України договір може бути укладений в будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Згідно ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений в письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Виходячи із зазначених положень закону договір укладений в письмовій формі, оскільки його умови зафіксовані в заяві, умовах по картках та тарифах. При цьому, відповідно до підписаної ним заяви, відповідач сам запропонував вважати вказані документи невід'ємними частинами договору. Оскільки Договір укладено не шляхом підписання єдиного документу, а шляхом подання заяви відповідачем до банку, то один примірник Заяви відповідача залишилися у нього, а ще один у банку (що підтверджено в п.11 Заяви). Відповідно до п.4.4 заяви відповідач з умовами по карткам та тарифами ознайомлений, повністю погоджується, їх зміст розуміє та їх положень зобовязується неухильно дотримуватися. Відповідно до п.4.1. умов по картках, які є невід'ємною частиною договору заборгованість клієнта перед банком за цим договором (далі Заборгованість ) виникає в результаті : надання банком клієнту кредиту; нарахування банком процентів,що належать до сплати клієнтом за користування кредитом; нарахуванням банком плат і комісійних винагород, що належать до сплати Клієнтом; виникнення інших грошових зобов'язань клієнта перед банком , визначених договорами про картку (у тому числі тарифами та/або умовами по картках ). Відповідно до п.6 заяви, відповідач зобов'язався у випадку отримання кредиту в рамках договору про картку погасити такий кредит відповідно до умов по картках, а також сплатити банку відсотки за користування кредитом та інші платежі, передбачені діючими в банку тарифами. Згідно п.8.9. умов по картках, банк має право стягувати з клієнта проценти за користування кредитом, плати, комісійні винагороди, а також інші платежі ( в т.ч. штрафи/пені ), передбачені договором про картку (у тому числі умовами по карткам та /або тарифами ). Відповідно до пункту 8.16 умов по картках, банк має право на власний розсуд визначити момент витребування кредиту та в будь-який момент часу вимагати від клієнта погашення заборгованості в повному обсязі шляхом формування й направлення клієнту заключного рахунку виписки документу, що містить вимогу банку до клієнта про повне погашення клієнтом всієї заборгованості за договором про картку (п.1.15 Умов по картках ). Сума, вказана в заключному рахунку - виписці, є повною сумою заборгованості на дату його виставлення клієнту (п.4.19. Умов по карткам). Погашення заборгованості на підставі виставленого банком клієнту заключного рахунку - виписки проводиться шляхом розміщення клієнтом на рахунку грошових коштів в обсязі, достатньому для погашення заборгованості (п. 4.21. Умов по карткам ). У відповідності з ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Відповідач в порушення умов договору свої зобов'язання належним чином не виконав в результаті чого станом на 23.12.2016 року має прострочену заборгованість в сумі 21224,67 грн., що складається із заборгованості за договором про картку в сумі 21023,06 грн. та нарахованих три проценти річних в сумі 201,61 грн. Суд вважає встановленою наявність фактів, якими обґрунтовуються вимоги позивача, тому що вони доводяться наведеними доказами, які суд бере до уваги. Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник ) зобовязана вчинити на користь другої сторони ( кредитора ) певну дію ( передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо ) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Зобовязання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ч. 3 ст. 549 ЦК України, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Згідно п. 3 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. У відповідності до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. За таких обставин позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, на користь позивача з відповідача необхідно стягнути понесені ним судові витрати.

Outcome: approved