Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-22 00:00:00

До Приморського районного суду м. Одеси з позовною заявою звернувся [PERSON] до ТОВ «Шанс-2013», за участю третіх осіб без самостійних вимог на предмет спору - громадянина Сполучених Штатів Америки [PERSON] , Приватного нотаріуса\~Одеського міського\~нотаріального округу\~Білоусової Наталії\~Володимирівни, про визнання удаваними договорів купівлі-продажу квартири [ADDRESS] , укладеного 23.04.2014р. між ТОВ «Шанс-2013» і [PERSON] , посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Білоусовою Н.В., визнавши, що в дійсності між сторонами укладений договір про передачу представнику [PERSON] оплаченої квартири за Договором про дольову участь у будівництві № 51 від 10.01.2006р., що укладався між [PERSON] та ТОВ «Центр-Будінвест», без додаткових виплат; договору купівлі-продажу квартири [ADDRESS] , укладеного 23.04.2014р. між ТОВ «Шанс-2013» і [PERSON] , посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Білоусовою Н.В., визнавши, що в дійсності між сторонами укладений договір про передачу представнику [PERSON] оплаченої квартири за Договором про дольову участь у будівництві № 52 від 10.01.2006р., що укладався між [PERSON] та ТОВ «Центр-Будінвест», без додаткових виплат; договору купівлі-продажу квартири [ADDRESS] , укладеного 23.04.2014р. між ТОВ «Шанс-2013» і [PERSON] , посвідченого приватним нотаріусом Одеського міською нотаріального округу Білоусовою Н.В., визнавши, що в дійсності між сторонами укладений договір про передачу оплаченої квартири за Договором про дольову участь у будівництві, що укладався між [PERSON] та ТОВ «Центр-Будінвест», без додаткових виплат. В обґрунтування позовних вимог представником позивача в позовній заяві зазначено, що 23 квітня 2014 року між ТОВ «Шанс-2013» та [PERSON] було укладено чотири договори купівлі-продажу, за якими ТОВ «Шанс-2013» передало у власність [PERSON] квартири [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] та [ADDRESS] , а [PERSON] зобов`язався сплатити за них грошові кошти продавцю (ТОВ «Шанс-2012 ») до 31 грудня 2014 року з можливістю сплати зазначеної суми частками. Як стверджує представник позивача, наведені договори купівлі-продажу квартир [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] є удаваними та укладались з метою «маскувати» правочини з передачі раніше оплачених квартир за Договорами про дольову участь у будівництві, що укладались між [PERSON] , [PERSON] та ТОВ «Центр-Будінвест». Представник позивача у позовній заяві зазначає, що на початку 2014 року [PERSON] дізнався, що об`єкт будівництва, в якій він інвестував власні кошти, здано в експлуатацію з присвоєнням нової адреси: [ADDRESS] . Зв`язавшись з посадовими особами ТОВ «Центр-Будінвест» [PERSON] повідомили, що в зв`язку зі структурними змінами об`єкти будівництва, в який він та [PERSON] інвестували кошти, зареєстровані в реєстрі речових прав на нерухоме майно за ТОВ «Шанс-2013» та будуть передані йому не за актами приймання-передачі, а безоплатно в іншій спосіб. Укладання із ТОВ «Шанс-2013» саме оплатних договорів купівлі-продажу мотивувалось посадовими особами ТОВ «Шанс-2013» неможливістю за національним податковим законодавством безоплатно передати [PERSON] право власності на раніше оплачені квартири, оскільки юридична особа ТОВ «Шанс-2013» зареєструвала за собою право власності та має сплатити чималі податки за безоплатну передачу нерухомості. Посилаючись на наведене, представник позивача зазначає, що укладаючи 23.04.2014 року оплатні договори купівлі-продажу квартир [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] з відстрочкою оплати вартості, між сторонами насправді встановлювались інші правовідносини передача раніше оплачених квартир без додаткових виплат. Додатково, про удаваність договорів купівлі-продажу квартир від 23.04.2014 року, на думку представника позивача, свідчить той факт, що до моменту подання позовних заяв про стягнення заборгованості з [PERSON] ТОВ «Шанс-2013» жодних претензій до [PERSON] не пред`являло, з заявами про розірвання договорів з підстав несплати також не зверталося та не скористалося правом застави товару. Також в позовній заяві представник позивач в порядку ст. 93 ЦПК України просив зобов`язати керівника ТОВ «Шанс-2013» надати у формі заяви свідка відповіді на наступні питання: 1) Чи проводились попередні переговори між посадовими особами Товариства з обмеженою відповідальністю "Шанс-2013" та [PERSON] щодо купівлі-продажу квартир [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] та узгодження відповідних умов ціна, строки оплати, тощо? Якщо так, то чим це підтверджується? 2) Чи укладались між Товариством з обмеженою відповідальністю "Шанс-2013" та [PERSON] договори/угоди щодо забезпечення виконання [PERSON] зобов`язань за договорами купівлі-продажу квартир [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , № 65 від 23.04.2014 року? 3) Який документ (договір, угода, тощо) став підставою набуття Товариством з обмеженою відповідальністю "Шанс-2013" права власності на квартири [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] ? 4) Чи сплачено Товариством з обмеженою відповідальністю "Шанс-2013" забудовнику Товариству з обмеженою відповідальністю «Центр-Будінвест» вартість квартир [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] та чим це підтверджується? 5) Яка загальна кількість квартир (крім квартир [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] ), нежитлових приміщень та машиномісць передана забудовником Товариством з обмеженою відповідальністю «Центр-Будінвест» Товариству з обмеженою відповідальністю "Шанс-2013"? 6) Яка загальна кількість квартир, нежитлових приміщень та машиномісць передана забудовником Товариством з обмеженою відповідальністю «Центр-Будінвест» керівнику Товариства з обмеженою відповідальністю "Шанс-2013" [PERSON] ? Одночасно із позовною заявою представником позивача було подано клопотання про витребування доказів. Ухвалою суду від 28 грудня 2019 року відкрито провадження у справі, призначено розглядати справу в порядку загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання на 10 лютого 2020 року. 03 лютого 2021 року до суду від представника ТОВ «Шанс-2013» надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого ТОВ «ШАНС-2013» не визнає позовні вимоги [PERSON] в повному обсязі, вважає їх необґрунтованими та безпідставними. Заперечуючи проти задоволення позову, представник відповідача зазначає, що відповідно до вимог ст. 235 ЦК України та правової позиції, викладеної в ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21.06.2017 року у справі № 204/4407/16-ц, від 22.05.2013 року у справі № 6-5673св13, від 24 липня 2013 року у справі № 6-14678св13) та у п.\~25\~Постанови Пленуму\~Верховного суду\~України від\~06.11.2009\~року №\~9\~«Про судову\~практику розгляду\~цивільних справ\~про визнання\~правочинів недійсними»,\~заявляючи вимогу\~про визнання\~правочину удаваним,\~позивач має\~довести: факт укладання правочину, що на його думку є удаваним; спрямованість волі сторін в удаваному правочині на встановлення інших цивільно-правових відносин, ніж тих, які передбачені правочином, тобто відсутність у сторін іншої мети, ніж приховати насправді вчинений правочин; настання між сторонами інших прав та обов`язків, ніж ті, що передбачені удаваним правочином. За переконанням представника відповідача, [PERSON] , в порушення вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України, вказаних обставин не доведено. Зокрема, не доведено, що він разом з ТОВ «ШАНС-2013» (а не\~з іншими,\~«пов`язаними» з\~ним особами\~або учасниками\~цих осіб), свідомо,\~з певною\~метою,\~документально оформили\~та нотаріально\~посвідчили договір\~купівлі-продажу,\~але насправді\~між ними (а\~не з\~іншими особами,\~зокрема,\~ [PERSON] ,\~або «пов`язаними»\~особами або\~учасниками цих\~осіб) існують інші правовідносини. Також представник відповідача зазначає, що [PERSON] не надано жодного належного доказу на підтвердження своїх тверджень про начебто придбання саме ним квартир [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] у ТОВ «Центр-Будінвест» (ані договорів з ТОВ «Центр-Будінвест», ані доказів їх оплати). Предметом спору у вказаній справі є визнання удаваними договорів від 23.04.2014 року купівлі-продажу квартир [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , укладених між ТОВ «ШАНС-2013» і [PERSON] , а отже ані надані позивачем договори №№ 51, 52 Про дольову участь будівництва житла від 10.01.2006р., укладені між ТОВ «Центр-Будінвест» та [PERSON] , ані наданий позивачем договір № 79 Про дольову участь будівництва житла від 10.01.2006р., укладений між ТОВ «Центр-Будінвест» та [PERSON] , не мають жодного доказового значення до вказаної справи та не стосуються предмету доказування у даній цивільній справі. За переконанням представника відповідача, якщо [PERSON] та [PERSON] укладалися договори про дольову участь у будівництві квартир із Товариством з обмеженою відповідальністю «Центр-Будінвест», то у випадку невиконання своїх обов`язків згідно вказаних договорів відповідати має ТОВ «Центр-Будінвест», а не ТОВ «ШАНС-2013», яке на себе не брало ніякого обов`язку за вказаними договорами та не є його стороною, а [PERSON] та [PERSON] мали право пред`явити свої вимоги ТОВ «Центр-Будінвест» у порядку, встановленому законом. Доказів, на його думку, звернення до ТОВ «Центр-Будінвест» з вимогами щодо передачі начебто оплачених квартир [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] позивачем суду не надано. Також, за твердженням представника відповідача, є безпідставними посилання представника [PERSON] в якості обґрунтування удаваності договорів купівлі-продажу квартир від 23.04.2014 року на те, що до моменту подання позовних заяв про стягнення заборгованості з [PERSON] ТОВ «Шанс-2013» жодних претензій до [PERSON] не пред`являло, з заявами про розірвання договорів з підстав несплати також не зверталося та не скористалося правом застави товару, оскільки такі дії є виключно правом ТОВ «ШАНС-2013», а не його обов`язком. Щодо відсутності у ТОВ «Шанс-2013» на момент укладення між ТОВ «Шанс-2013» і [PERSON] договору купівлі-продажу спірних квартир прав на відчуження зазначеного майна представник відповідача зазначає, що таке право було перевірено приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Білоусовою Н.В. та зазначено у п. 1 договорів купівлі-продажу. ТОВ «Шанс-2013» придбало квартири [ADDRESS] , [ADDRESS] та [ADDRESS] у Товариства з обмеженою відповідальністю «Центр-Будінвест» у законний спосіб на підставі договорів №№ 106-108 купівлі-продажу майнових прав на об`єкт нерухомого майна від 01.07.2013 року, укладених між Товариством з обмеженою відповідальністю «Центр-Будінвест» та Товариством з обмеженою відповідальністю "Шанс-2013", оплативши їх повну вартість. Дійсна воля\~ТОВ «Шанс-2013» була направлена на продаж [PERSON] квартир № [ADDRESS] , [ADDRESS] та [ADDRESS] та отримання за них грошових коштів у встановлений за домовленістю сторін строк. З урахуванням наведеного, позивачем не доведено жодним доказом своїх тверджень про те, що волевиявлення сторін під час укладення спірних договорів було направлено на укладення правочину з передачі оплачених квартир за договором про дольову участь у будівництві, адже, доказів укладення договорів про дольову участь у будівництві спірних квартир з [PERSON] , ані доказів оплати квартир [PERSON] , в порушення ст.ст. 76-81 ЦПК України, позивачем не надано, а крім того, договори про дольову участь у будівництві, як стверджує позивач, були укладені з ТОВ «Центр-Будінвест», а договори купівлі-продажу квартир [ADDRESS] , [ADDRESS] та 65 від 23.04.2014 року були укладені з іншою юридичною особою ТОВ «Шанс-2013», у зв`язку з чим у оспорюваних правочинах та у правочинах, які, за твердженням позивача, насправді були вчинені та для приховання яких, за твердженням позивача, були укладені договори купівлі-продажу від 23.04.2014 року, різний суб`єктний склад їх учасників, у зв`язку з чим відсутні правові підстави для застосування до них ст. 235 ЦК України, яка є правовою підставою заявленого позову. Разом із відзивом на позов директор ТОВ «Шанс-2013» Маркунтович В.Ф. надав заяву свідка згідно ст. 93 ЦПК України, в якій надав відповіді на поставлені представником позивача питання у позовній заяві, а також копії відповідних письмових доказів. 10 лютого 2020р. до суду від представника позивача надійшла заява про збільшення розміру позовних вимог, в якій він додатково до раніше заявлених позовних вимог, просив суд визнати недійсним договір № 106 купівлі-продажу майнових прав на об`єкт нерухомого майна, укладений 01 липня 2013 року між ТОВ «Центр-Будінвест» та ТОВ «Шанс-2013», з урахуванням усіх додаткових угод/додатків; визнати недійсним договір № 107 купівлі-продажу майнових прав на об`єкт нерухомого майна, укладений 01 липня 2013 року між ТОВ «Центр-Будінвест» та ТОВ «Шанс-2013», з урахуванням усіх додаткових угод/додатків; визнати недійсним договір № 108 купівлі-продажу майнових прав на об`єкт нерухомого майна, укладений 01 липня 2013 року між ТОВ «Центр-Будінвест» та ТОВ «Шанс-2013», з урахуванням усіх додаткових угод/додатків. В обґрунтування додатково заявлених позовних вимог представник позивача посилається на те, що договори купівлі-продажу майнових прав між ТОВ «Центр-Будінвест» та ТОВ «Шанс-2013» на квартири [ADDRESS] , [ADDRESS] та [ADDRESS] (будівельна адреса: [ADDRESS] ) порушує законні права [PERSON] та [PERSON] на ці квартири, оскільки вказані квартири були придбані ними за договорами про дольову участь у будівництві від 10.01.2006р., а об`єкти інвестування були повністю оплачені ними готівковими коштами. Оскільки ТОВ «Центр-Будінвест» вчинило відчуження квартир без отримання на це згоди [PERSON] та [PERSON] , які мають права на ці квартири за раніше укладеними договорами, спірні договори купівлі-продажу майнових прав на об`єкт нерухомого майна №№ 106-108 від 01.07.2013р., що укладені між ТОВ «Центр-Будінвест» та ТОВ «Шанс-2013», мають бути визнані недійсними. 10 лютого 2020р. до суду від представника відповідача надійшло заперечення проти клопотання про витребування доказів, в якому він просить відмовити в задоволенні пунктів 3-8 прохальної частини клопотання про витребування доказів, посилаючись на їх безпідставність. У підготовче засідання 10 лютого 2020 року з`явились представник позивача та представник відповідача. Судом роз`яснено сторонам права. Представник позивача позовні вимоги підтримав, представник відповідача позовні вимоги не визнав. У зв`язку з заявою позивача про збільшення розміру позовних вимог у підготовчому засіданні оголошено перерву на 02 квітня 2020 року. До суду 21 лютого 2020р. звернувся [PERSON] , як третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, із позовною заявою, в якій просив суд визнати недійсним договір № 107 купівлі-продажу майнових прав на об`єкт нерухомого майна, укладений 01 липня 2013 року між ТОВ «Центр-Будінвест» та ТОВ «Шанс-2013», з урахуванням усіх додаткових угод/додатків; визнати недійсним договір № 108 купівлі-продажу майнових прав на об`єкт нерухомого майна, укладений 01 липня 2013 року між ТОВ «Центр-Будінвест» та ТОВ «Шанс-2013», з урахуванням усіх додаткових угод/додатків. 24 березня 2020р. на електронну адресу суду від представника відповідача надійшов відзив на заяву про збільшення розміру позовних вимог, а також клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з введенням в Україні карантину. У відзиві на заяву про збільшення розміру позовних вимог представник відповідача зазначає про те, що [PERSON] не доведено факту порушення вчиненням оспорюваних правочинів його прав та законних інтересів. Посилання представника [PERSON] на придбання Мархасіним Міхілєм квартир [ADDRESS] , [ADDRESS] та [ADDRESS] у ТОВ «Центр-Будінвест» не підтверджено жодним належним доказом (ані договорами, укладеними між ним та ТОВ «Центр-Будінвест», ані доказами їх оплати), а отже такі твердження на сьогоднішній день є припущеннями, на яких, в силу ч. 6 ст. 81 ЦПК України, не може ґрунтуватися доказування. Також зазначено, що заява свідка [PERSON] від 06.12.2019р. є неналежним доказом у вказаній справі та, зокрема, неналежним доказом підтвердження обставин начебто придбання 10.01.2006р. [PERSON] квартири [ADDRESS] у ТОВ «Центр-Будінвест», а щодо квартир [ADDRESS] та [ADDRESS] за вказаною адресою [PERSON] зазначає, що щодо таких квартир були укладені договори про дольову участь у будівництві між ним та ТОВ «Центр-Будінвест», а ні між [PERSON] та ТОВ «Центр-Будінвест». [PERSON] не є особою, яка в розумінні ч. 1 ст. 56 ЦПК України має право звертатися до суду із заявою про захист прав, свобод та інтересів інших осіб, зокрема [PERSON] . У зв`язку з викладеним посилання представника [PERSON] на порушення прав іншої особи в обґрунтування своєї позовної заяви є безпідставним. 24 березня 2020 року від представника відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. 30 березня 2020р. на електронну адресу суду від представника позивача надійшло клопотання про відкладення судового засідання у зв`язку із всесвітньою пандемією COVID-19. У підготовче засідання 02 квітня 2020 року належним чином сповіщені учасники справи не з`явились. Від представника позивача та представника відповідача надійшли заяви про відкладення підготовчого засідання. Підготовче засідання відкладено на 28 травня 2020 року. 25 травня 2020 року до суду від представника позивача надійшло клопотання про витребування доказів. 25 травня 2020 року до суду від представника позивача надійшли відповідь на відзив на позовну заяву та відповідь на відзив на заяву про збільшення розміру позовних вимог. 26 травня 2020 року до суду від представника відповідача надійшов відзив на заяву про збільшення позовних вимог. 26 травня 2020 року до суду від представника відповідача надійшло клопотання про витребування доказів. У підготовче\~засідання 28\~травня 2020\~року з`явились\~представник позивача\~та представник\~відповідача.\~Представник відповідача\~звернувся до\~суду з\~клопотанням про\~відкладення підготовчого\~засідання для\~можливості ознайомлення\~із позовною\~заявою [PERSON] та\~висловлення своєї\~правової позиції\~щодо цього\~позову,\~у зв`язку\~з чим\~у підготовчому\~засіданні було\~оголошено перерву\~на 16\~червня 2020\~року. 16 червня 2020 року до суду від представника відповідача надійшли письмові заперечення проти прийняття позову третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, [PERSON] , в якій він просив відмовити у її прийнятті до спільного розгляду із первісним позовом та повернути її заявнику, посилаючись на те, що позовні вимоги [PERSON] є ідентичними вже заявленим позовним вимогам [PERSON] , а отже не являються самостійними, виникли із інших правовідносин та позовна заява не відповідає вимогам ст.ст. 175, 177 ЦПК України. У підготовчому засіданні 16 червня 2020 року представник позивача проти задоволення заяви третьої особи із самостійними вимогами на предмет спору [PERSON] про визнання недійсними договорів купівлі-продажу майнових прав не заперечував. У підготовчому засіданні 16 червня 2020 року представник відповідача проти задоволення заяви третьої особи із самостійними вимогами на предмет спору про визнання недійсними договорів купівлі-продажу майнових прав [PERSON] заперечував, просив відмовити в його прийнятті, оскільки предмет позовної заяви третьої особи не пов`язаний з первісною позовною заявою. У підготовчому засіданні 16 червня 2020 року представник третьої особи позовну заяву третьої особи з самостійними вимогами підтримав, просив задовольнити у повному обсязі та розглядати разом з первісною позовною заявою. Ухвалою суду від 16 червня 2020 року у прийнятті позовної заяви третьої особи із самостійними вимогами [PERSON] до ТОВ «Шанс-2013» про визнання недійсними договорів купівлі-продажу відмовлено. Позовну заяву третьої особи із самостійними вимогами [PERSON] та додані до неї документи повернуто заявникові. Оголошено перерву у підготовчому засіданні на 22 липня 2020 року. 16 липня 2020 року до суду від представника відповідача надійшло клопотання про витребування доказів. 17\~липня 2020\~року до\~суду від\~представника позивача\~надійшли письмові\~пояснення,\~до яких\~було додано\~в копіях,\~зокрема,\~договір пайової\~участі у\~будівництві житла\~№ 54\~від 10.01.2006р. копію квитанції до прибуткового касового ордера № 32 від 29.08.2007р. У підготовче засідання 22 липня 2020 року з`явились представник позивача та третьої особи без самостійних вимог на предмет спору [PERSON] та представник відповідача. Представник позивача та третьої особи власне клопотання про витребування доказів підтримав, просив задовольнити, проти задоволення клопотання представника відповідача про витребування доказів не заперечував. Представник відповідача власне клопотання про витребування доказів підтримав проти задоволення клопотання представника позивача та третьої особи про витребування частково заперечував, а саме проти пункту 3, 5 клопотання, оскільки заявлені до витребування докази не суттєві для розгляд справи по суті, а пункт 4 клопотання дублює клопотання представника відповідача про витребування доказів. Ухвалою суду від 22 липня 2020 року клопотання представника позивача та третьої особи без самостійних вимог на предмет спору [PERSON] про витребування доказів задоволено частково. Витребувано у приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Білоусової Наталії Володимирівни належним чином посвідчені копії матеріалів нотаріальних справи (в тому числі копії всіх документів, наданих ТОВ «Шанс-2013» приватному нотаріусу, на підставі яких було посвідчено договори) щодо укладення 23.04.2014 року договорів купівлі-продажу квартир [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] між ТОВ «Шанс-2013» та [PERSON] . Витребувано з Управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради належним чином завірені копії реєстраційних справ щодо державної реєстрації права власності відносно квартир [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] . Витребувано з відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Департаменту адміністративних послуг Вінницької міської ради належним чином завірену копію реєстраційної справи ТОВ «ТД «САНКО». Витребувано з Акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» інформацію про те, чи проводилась сплата клієнтом банка - юридичною особою ТОВ «Шанс-2013» грошових коштів на рахунок ТОВ «Центр-Будінвест» у сумах 998 625,44 гривень, 973 547,40 гривень та 998 625,44 гривень за період з 01.07.2013р. по 01.07.2014р., якщо так, надати відповідну виписку по рахунку. В задоволенні інших вимог відмовлено. Клопотання представника відповідача ТОВ «Шанс-2013» про витребування доказів задоволено. Витребувано у АТ «Піреус Банк МКБ» належним чином засвідчену банківську виписку з розшифровкою по днях по розрахунковому рахунку № [NUMBER] ТОВ «Центр-Будінвест» за період з 01 липня 2013 року по 01 серпня 2013 року. У підготовчому засіданні оголошено перерву на 30 вересня 2020 року. 25 серпня 2020 року до суду від АТ «Піреус\~Банк МКБ» надійшла виписка по рахунку № [NUMBER] ТОВ «Центр-Будінвест» за період з 01.07.2013 року по 01.08.2013 року. 25 серпня 2020 року від ВК Вінницької міської ради надійшли завірені копії реєстраційних справ. 26 серпня 2020 року до суду від Управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради надійшли завірені копії реєстраційних справ щодо державної реєстрації права власності відносно квартир [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] . 03 вересня 2020 року до суду від приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Білоусової Наталії Володимирівни надійшли належним чином посвідчені копії матеріалів нотаріальних справ щодо укладення 23.04.2014 року договорів купівлі-продажу квартир [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] між ТОВ «Шанс-2013» та [PERSON] . 30 вересня 2020 року до суду від представника відповідача надійшли заперечення в порядку ст. 180 ЦПК України. У підготовче засідання 30 вересня 2020 року з`явився представник позивача. Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися. Від представника відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. Оголошено перерву на 21 жовтня 2020 року. У підготовче засідання 21 жовтня 2020 року заявився представник позивача та третьої особи. Підготовче провадження у справі було закрито та призначено справу до судового розгляду по суті на 12 листопада 2020 року. У судове засідання 25 листопада 2020 року сторони не з`явилися. Від представника позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. Оголошено перерву на 30 листопада 2020 року. У судове засідання 30 листопада 2020 року з`явилися представник позивача та представник відповідача. Від представника позивача надійшло клопотання про відекладення розгляду справи. По справі оголошено перерву на 25 січня 2021 року. У судове засідання 25 січня 2021 року з`явились представник позивача представник відповідача та представник третьої Бернштейна Михайла. Інші учасники справи не з`явились, про причини неявки суд не повідомляли. Представник позивача у судовому засіданні 25 січня 2021 року підтримав позовні вимоги. Представник відповідача у судовому засіданні 25 січня 2021 року заперечував проти задоволення позовних вимог, посилаючись на їх безпідставність та необґрунтованість. Представник третьої Бернштейна Михайла у судовому засіданні 25 січня 2021 року підтримав позовні вимоги. Сторони надали пояснення по суті позовних вимог. Оголошено перерву на 24 лютого 2021 року. У судове засідання 24 лютого 2021 року з`явився представник позивача. Інші учасники справи не з`явилися, від представника відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. По справі оголошено перерву на 05 квітня 2021 року. 05 квітня 2021 року в судове засідання з`явився представник відповідача. Інші учасники справи не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили. Оголошено перерву на 06 травня 221 року. До суду 05 травня 2021 року від представника відповідача надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності. У судове засідання 06 травня 2021 року сторони не з`явилися. По справі оголошено перерву на 06 липня 2021 року. У судове засідання 06 липня 2021 року сторони не з`явилися. Від представника відповідача ТОВ «Шанс-2013» надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності, в якому наполягав на розгляді справи по суті, не зважаючи на те, що представник позивача [PERSON] не з`явився в судове засідання По справі оголошено перерву на 12 серпня 2021 року. У судове засідання 12 серпня 2021 року сторони не з`явилися. По справі оголошено перерву на 23 вересня 2021 року. З 30 серпня 2021 року по 20 вересня 2021 року суддя Свячена Ю.Б. знаходилася у щорічній відпустці. У судове засідання 23 вересня 2021 року сторони не з`явилися. Про дату, час та місце розгляду справи сповіщалися належним чином, про причини неявки суд не повідомили. Суд, враховуючи заяву представника відповідача ТОВ «Шанс-2013» вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника позивача [PERSON] . Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] задоволенню не підлягають, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 23.04.2014 року між ТОВ «Шанс-2013» та [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Білоусовою Н.В. та зареєстрований за № 1007, згідно якого ТОВ «Шанс-2013» передало у власність [PERSON] квартиру [ADDRESS] , що складається в цілому з двох жилих кімнат, житловою площею 34,02 кв.м, загальною площею 100,83 кв.м, а [PERSON] прийняв у власність дану квартиру та зобов`язався сплатити за неї грошові кошти в розмірі 1\~000 738,00 грн. до 31 грудня 2014 року з можливістю сплати зазначеної суми частками. Також 23.04.2014 року між ТОВ «Шанс-2013» та [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Білоусовою Н.В. та зареєстрований за № 1010, згідно якого ТОВ «Шанс-2013» передало у власність [PERSON] квартиру [ADDRESS] , що складається в цілому з двох жилих кімнат, житловою площею 33,83 кв.м, загальною площею 100,08 кв.м, а [PERSON] прийняв у власність дану квартиру та зобов`язався сплатити за неї грошові кошти в розмірі 999\~573 грн. до 31 грудня 2014 року з можливістю сплати зазначеної суми частками. Крім того, 23.04.2014 року між ТОВ «Шанс-2013» та [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Білоусовою Н.В. та зареєстрований за № 1016, згідно якого ТОВ «Шанс-2013» передало у власність [PERSON] квартиру [ADDRESS] , що складається в цілому з двох жилих кімнат, житловою площею 40,1 кв.м, загальною площею 97,1 кв.м, а [PERSON] прийняв у власність дану квартиру та зобов`язався сплатити за неї грошові кошти в розмірі 974\~178 грн. до 31 грудня 2014 року з можливістю сплати зазначеної суми частками. Згідно п. 2 договорів купівлі-продажу фактом підтвердження повного розрахунку за договором вважається договір про повний розрахунок, який підписується сторонами договору та є невід`ємною частиною цього договору. Пунктом 12 договорів встановлено, що право власності у покупця на зазначену квартиру виникає з моменту нотаріального посвідчення та державної реєстрації. Як вбачається з матеріалів справи, у встановлений в договорах купівлі-продажу строк [PERSON] із ТОВ «Шанс-2013» не розрахувався. На сьогоднішній день позовні вимоги ТОВ «Шанс-2013» про стягнення з [PERSON] грошових коштів за вказаними договорами купівлі-продажу є предметом розгляду справ №№ 522/3841/17, 522/21418/17, 522/21417/17. Заявляючи вимоги про визнання вказаних договорів купівлі-продажу удаваними, позивач посилається на те, що квартири [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] були придбані [PERSON] та [PERSON] у ТОВ «Центр-Будінвест» на підставі договорів про дольову участь у будівництві від 10.01.2006 року та були повністю оплачені ними готівковими коштами, на підтвердження чого ТОВ «Центр-Будінвест» було видано відповідні квитанції до прибуткових касових ордерів. Дослідивши надані позивачем на підтвердження своїх вимог копії договорів про дольову участь у будівництві житла, судом встановлено наступне. 10.01.2006 року між ТОВ «Центр-Будінвест» та [PERSON] був укладений договір № 51 Про дольову участь будівництва житла, за умовами якого [PERSON] зобов`язався прийняти дольову участь у будівництві житлового будинку за будівельною адресою: [ADDRESS] , парадна № 1, квартири [ADDRESS] , а ТОВ «Центр-Будінвест» зобов`язалось здійснити будівництво вказаного будинку та після його прийняття в експлуатацію передати [PERSON] 2 кімнатну квартиру [ADDRESS] згідно акту приймання-передачі. 10.01.2006 року між ТОВ «Центр-Будінвест» та [PERSON] був укладений договір № 52 Про дольову участь будівництва житла, за умовами якого [PERSON] зобов`язався прийняти дольову участь у будівництві житлового будинку за будівельною адресою: [ADDRESS] , парадна № 1, квартири [ADDRESS] , а ТОВ «Центр-Будінвест» зобов`язалось здійснити будівництво вказаного будинку та після його прийняття в експлуатацію передати [PERSON] 2 кімнатну квартиру [ADDRESS] згідно акту приймання-передачі. 10.01.2006 року між ТОВ «Центр-Будінвест» та [PERSON] був укладений договір № 52 Про дольову участь будівництва житла, за умовами якого [PERSON] зобов`язався прийняти дольову участь у будівництві житлового будинку за будівельною адресою: [ADDRESS] , парадна № 1, квартири [ADDRESS] , а ТОВ «Центр-Будінвест» зобов`язалось здійснити будівництво вказаного будинку та після його прийняття в експлуатацію передати [PERSON] 2 кімнатну квартиру [ADDRESS] згідно акту приймання-передачі. Суд також не приймає до уваги посилання представника [PERSON] на заперечення проти позову ТОВ «Центр-Будінвест» від 20.12.2012 року та на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 09.10.2014 року у справі № 2-117/11, оскільки ані ТОВ «Шанс-2013», ані [PERSON] не брали участь у вказаній справі, а отже це рішення не є преюдиціальним для цієї справи в розумінні ч. 4 ст. 82 ЦПК України. Крім того, у справі № 2-117/11 мова йде про укладення [PERSON] із ТОВ «Центр-Будінвест» договору № 51 від 10.01.2006р. на квартиру [ADDRESS] , якому вже судом була надана відповідна оцінка. 10.01.2006 року між ТОВ «Центр-Будінвест» та [PERSON] був укладений договір № 79 Про дольову участь будівництва нежитлового приміщення, за умовами якого [PERSON] зобов`язався прийняти дольову участь у будівництві житлового будинку за будівельною адресою: [ADDRESS] , нежитлове приміщення № 1, а ТОВ «Центр-Будінвест» зобов`язалось здійснити будівництво вказаного будинку та після його прийняття в експлуатацію передати [PERSON] нежитлове приміщення № 1 згідно акту приймання-передачі. Також 10.01.2006 року між ТОВ «Центр-Будінвест» та [PERSON] був укладений договір № 54 Про дольову участь будівництва житла, за умовами якого [PERSON] зобов`язався прийняти дольову участь у будівництві житлового будинку за будівельною адресою: [ADDRESS] , а ТОВ «Центр-Будінвест» зобов`язалось здійснити будівництво вказаного будинку та після його прийняття в експлуатацію передати Мархасіну Міхілю 2 кімнатну квартиру [ADDRESS] згідно акту приймання-передачі. Також судом встановлено, що 01.07.2013 року між ТОВ «Центр-Будінвест» та ТОВ «Шанс-2013» був укладений договір № 106 купівлі-продажу майнових прав на об`єкт нерухомого майна, за умовами якого ТОВ «Центр-Будінвест» зобов`язалось передати у власність ТОВ «Шанс-2013» майнові права на квартиру за будівельним [ADDRESS] , а ТОВ «Шанс-2013» зобов`язалось сплатити ТОВ «Центр-Будінвест» 973\~547,40 грн., що відповідно до ст.ст. 524, 533 ЦК України, в грошовому еквіваленті зобов`язання за офіційним курсом НБУ на момент підписання цього договору становить 121\~800 дол. США, на поточний рахунок № [NUMBER] ТОВ «Центр-Будінвест» або у касу останнього до завершення будівництва та прийняти майнові права на квартиру. Згідно наявної в матеріалах справи та дослідженої судом виписки АТ «Піреус\~Банк МКБ» по рахунку № [NUMBER] ТОВ «Центр-Будінвест» за період\~з 01.07.2013\~року по\~01.08.2013\~року, 05.07.2013 року ТОВ «Шанс-2013» сплатило на вказаний рахунок ТОВ «Центр-Будінвест» 973\~547,40 грн. за купівлю-продаж майнових прав на об`єкт нерухомого майна згідно договору № 106 від 01.07.2013 року. З наведеного вбачається, що ТОВ «Шанс-2013» повністю розрахувалось за майнові права на квартиру. 03.03.2014р. між ТОВ «Центр-Будінвест» та ТОВ «Шанс-2013» було укладено додаткову угоду № 1 до договору № 106 купівлі-продажу майнових прав на об`єкт нерухомого майна від 01.07.2013р., згідно умов якої 7-10-11-типоверхового будинку за будівельною адресою: [ADDRESS] було привласнено іншу адресу [ADDRESS] . 03.04.2014р. між ТОВ «Центр-Будінвест» та ТОВ «Шанс-2013» був складений Акт приймання-передачі новозбудованого майна до договору № 106 купівлі-продажу майнових прав на об`єкт нерухомого майна від 01.07.2013р., за яким ТОВ «Центр-Будінвест» передало, а ТОВ «Шанс-2013» прийняло квартиру [ADDRESS] . Як вбачається із п. 1 договору купівлі-продажу квартири [ADDRESS] , укладеного 23.04.2014 року між ТОВ «Шанс-2013» та [PERSON] , вказана квартира належить ТОВ «Шанс-2013» на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії [NUMBER] , виданого Реєстраційною службою Одеського міського управління юстиції Одеської області 24.03.2014 року, індексний номер 19419424; право власності на квартиру зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 21.03.2014 року, номер запису про право власності 5079905, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 320711351101; витяг з Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно виданий Реєстраційною службою Одеського міського управління юстиції Одеської області 24.03.2014 року, індексний номер витягу 19419652. Вказане свідчить про те, що на момент укладення договору купівлі-продажу квартири [ADDRESS] між ТОВ «Шанс-2013» та [PERSON] право власності ТОВ «Шанс-2013» на квартиру [ADDRESS] , було у встановленому законом порядку набуто та зареєстроване. Також, 01.07.2013 року між ТОВ «Центр-Будінвест» та ТОВ «Шанс-2013» був укладений договір № 107 купівлі-продажу майнових прав на об`єкт нерухомого майна, за умовами якого ТОВ «Центр-Будінвест» зобов`язалось передати у власність ТОВ «Шанс-2013» майнові права на квартиру за будівельним [ADDRESS] , а ТОВ «Шанс-2013» зобов`язалось сплатити ТОВ «Центр-Будінвест» 998\~625,44 грн., що відповідно до ст.ст. 524, 533 ЦК України, в грошовому еквіваленті зобов`язання за офіційним курсом НБУ на момент підписання цього договору становить 124\~937,50 дол. США, на поточний рахунок № [NUMBER] ТОВ «Центр-Будінвест» або у касу останнього до завершення будівництва та прийняти майнові права на квартиру. Згідно виписки АТ «Піреус\~Банк МКБ» по рахунку № [NUMBER] ТОВ «Центр-Будінвест» за період\~з 01.07.2013\~року по\~01.08.2013\~року, 05.07.2013 року та 11.07.2013 року ТОВ «Шанс-2013» сплатило на вказаний рахунок ТОВ «Центр-Будінвест» 67 127,58 грн. та 931\~487,86 грн. за купівлю-продаж майнових прав на об`єкт нерухомого майна згідно договору № 107 від 01.07.2013 року, що разом складає 998\~625,44 грн. З наведеного вбачається, що ТОВ «Шанс-2013» повністю розрахувалось за майнові права на квартиру. 03.03.2014р. між ТОВ «Центр-Будінвест» та ТОВ «Шанс-2013» було укладено додаткову угоду № 1 до договору № 107 купівлі-продажу майнових прав на об`єкт нерухомого майна від 01.07.2013р., згідно умов якої 7-10-11-типоверхового будинку за будівельною адресою: [ADDRESS] було привласнено іншу адресу [ADDRESS] . 03.04.2014р. між ТОВ «Центр-Будінвест» та ТОВ «Шанс-2013» був складений Акт приймання-передачі новозбудованого майна до договору № 107 купівлі-продажу майнових прав на об`єкт нерухомого майна від 01.07.2013р., за яким ТОВ «Центр-Будінвест» передало, а ТОВ «Шанс-2013» прийняло квартиру [ADDRESS] . Як вбачається із п. 1 договору купівлі-продажу квартири [ADDRESS] , укладеного 23.04.2014 року між ТОВ «Шанс-2013» та [PERSON] , вказана квартира належить ТОВ «Шанс-2013» на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії [NUMBER] , виданого Реєстраційною службою Одеського міського управління юстиції Одеської області 24.03.2014 року, індексний номер 19430198; право власності на квартиру зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 21.03.2014 року, номер запису про право власності 5082577, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 320902951101; витяг з Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно виданий Реєстраційною службою Одеського міського управління юстиції Одеської області 24.03.2014 року, індексний номер витягу 19430499. Вказане свідчить про те, що на момент укладення договору купівлі-продажу квартири [ADDRESS] між ТОВ «Шанс-2013» та [PERSON] право власності ТОВ «Шанс-2013» на квартиру [ADDRESS] , було у встановленому законом порядку набуто та зареєстроване. Крім того, 01.07.2013 року між ТОВ «Центр-Будінвест» та ТОВ «Шанс-2013» був укладений договір № 108 купівлі-продажу майнових прав на об`єкт нерухомого майна, за умовами якого ТОВ «Центр-Будінвест» зобов`язалось передати у власність ТОВ «Шанс-2013» майнові права на квартиру за будівельним [ADDRESS] , а ТОВ «Шанс-2013» зобов`язалось сплатити ТОВ «Центр-Будінвест» 998\~625,44 грн., що відповідно до ст.ст. 524, 533 ЦК України, в грошовому еквіваленті зобов`язання за офіційним курсом НБУ на момент підписання цього договору становить 124\~937,50 дол. США, на поточний рахунок № [NUMBER] ТОВ «Центр-Будінвест» або у касу останнього до завершення будівництва та прийняти майнові права на квартиру. Згідно виписки АТ «Піреус\~Банк МКБ» по рахунку № [NUMBER] ТОВ «Центр-Будінвест» за період з 01.07.2013 року по 01.08.2013 року, 11.07.2013 року ТОВ «Шанс-2013» сплатило на вказаний рахунок ТОВ «Центр-Будінвест» 998\~625,44 грн. за купівлю-продаж майнових прав на об`єкт нерухомого майна згідно договору № 108 від 01.07.2013 року. З наведеного вбачається, що ТОВ «Шанс-2013» повністю розрахувалось за майнові права на квартиру. 03.03.2014р. між ТОВ «Центр-Будінвест» та ТОВ «Шанс-2013» було укладено додаткову угоду № 1 до договору № 108 купівлі-продажу майнових прав на об`єкт нерухомого майна від 01.07.2013р., згідно умов якої 7-10-11-типоверхового будинку за будівельною адресою: [ADDRESS] було привласнено іншу адресу [ADDRESS] . 03.04.2014р. між ТОВ «Центр-Будінвест» та ТОВ «Шанс-2013» був складений Акт приймання-передачі новозбудованого майна до договору № 108 купівлі-продажу майнових прав на об`єкт нерухомого майна від 01.07.2013р., за яким ТОВ «Центр-Будінвест» передало, а ТОВ «Шанс-2013» прийняло квартиру [ADDRESS] . Як вбачається із п. 1 договору купівлі-продажу квартири [ADDRESS] , укладеного 23.04.2014 року між ТОВ «Шанс-2013» та [PERSON] , вказана квартира належить ТОВ «Шанс-2013» на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії [NUMBER] , виданого Реєстраційною службою Одеського міського управління юстиції Одеської області 24.03.2014 року, індексний номер 19432720; право власності на квартиру зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 21.03.2014 року, номер запису про право власності 5083191, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 320948351101; витяг з Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно виданий Реєстраційною службою Одеського міського управління юстиції Одеської області 24.03.2014 року, індексний номер витягу 19432874. Вказане свідчить про те, що на момент укладення договору купівлі-продажу квартири [ADDRESS] між ТОВ «Шанс-2013» та [PERSON] право власності ТОВ «Шанс-2013» на квартиру [ADDRESS] , було у встановленому законом порядку набуто та зареєстроване. Вказані докази у свої сукупності спростовують твердження представника позивача про те, що на момент укладення між ТОВ «Шанс-2013» і [PERSON] договорів купівлі-продажу спірних квартир у ТОВ «Шанс-2013» не було прав на відчуження зазначеного майна. Наявний в матеріалах справи лист АТ «Укрексімбанк» № 0740800/6783-20 від 13.03.2020 р. суд відхиляє, оскільки, по-перше, він суперечить іншим зібраним доказам та поясненням учасників справи; по-друге, інформація про наявність/відсутність відкритих рахунків та руху коштів по них в АТ «ПІРЕУС БАНК МКБ» надана іншим банком, а саме АТ «Укрексімбанк», при цьому документи, отримані судом від АТ «ПІРЕУС БАНК МКБ», спростовують інформацію, вказану у листі АТ «Укрексімбанк». Відповідно до ст. 235 ЦК України удаваним є правочин, який вчинено сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили. Якщо буде встановлено, що правочин був вчинений сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили, відносини сторін регулюються правилами щодо правочину, який сторони насправді вчинили. Згідно правової позиції, викладеної в ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21.06.2017 року у справі № 204/4407/16-ц, від 22.05.2013 року у справі № 6-5673св13, від 24 липня 2013 року у справі № 6-14678св13 та у п. 25 Постанови Пленуму Верховного суду України від 06.11.2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», встановивши під час розгляду справи ту обставину, що правочин вчинено з метою приховання іншого правочину, суд на підставі статті 235\~ЦК України має визнати вчинення сторонами саме цього правочину та вирішити спір із застосуванням норм, які регулюють цей правочин. Таким чином, за удаваним правочином обидві сторони свідомо, з певною метою, документально оформлюють правочин, але насправді між ними встановлюються інші правовідносини. При цьому, заявляючи вимогу про визнання правочину удаваним, позивач має довести: факт укладання правочину, що на його думку є удаваним; спрямованість волі сторін в удаваному правочині на встановлення інших цивільно-правових відносин, ніж тих, які передбачені правочином, тобто відсутність у сторін іншої мети, ніж приховати насправді вчинений правочин; настання між сторонами інших прав та обов`язків, ніж ті, що передбачені удаваним правочином. Враховуючи вказану позицію позивач, для доведення факту удаваності договорів купівлі-продажу від 23.04.2014р., укладених між ним та ТОВ «Шанс-2013», має довести спрямованість своєї волі та волі ТОВ «Шанс-2013» на встановлення інших цивільно-правових відносин, ніж ті, які передбачені цими договорами купівлі-продажу, а також настання між ТОВ «Шанс-2013» та [PERSON] інших прав та обов`язків, ніж ті, що передбачені цими договорами купівлі-продажу. Як стверджується представником відповідача, дійсна воля ТОВ «Шанс-2013» була направлена на продаж [PERSON] квартир № [ADDRESS] , [ADDRESS] та [ADDRESS] та отримання за них грошових коштів у встановлений за домовленістю сторін строк, як то визначено договорами купівлі-продажу від 23.04.2014р. Доводи позивача про те, що посадовими особами ТОВ «Центр-Будінвест» було повідомлено йому, що в зв`язку зі структурними змінами об`єкти будівництва, в який він та [PERSON] інвестували кошти, зареєстровані в реєстрі речових прав на нерухоме майно за ТОВ «Шанс-2013» та будуть передані йому не за актами приймання-передачі, а безоплатно в іншій спосіб, а укладання із ТОВ «Шанс-2013» саме оплатних договорів купівлі-продажу мотивувалось посадовими особами ТОВ «Шанс-2013» неможливістю за національним податковим законодавством безоплатно передати [PERSON] право власності на раніше оплачені квартири, не знайшли своє підтвердження підчас розгляду справи. Доводи представника позивача, а також викладені самим позивачем у заяві свідка від 06.12.2019р., про те, що він передав нотаріусу [PERSON] 23.04.2014р. під час укладення договорів купівлі-продажу квартир оригінали договорів про дольову участь у будівництві квартир [ADDRESS] , [ADDRESS] та [ADDRESS] , укладених із ТОВ «Центр-Будінвест», а також квитанцій до прибуткового касового ордеру про оплату вказаних договорів, спростовуються наявними в матеріалах справи копіями нотаріальних справ щодо квартир [ADDRESS] , [ADDRESS] та [ADDRESS] , в яких відсутні такі документи. Крім того, як вбачається, з матеріалів нотаріальних справ, в них наявні рішення загальних зборів учасників ТОВ «Шанс-2013» про продаж вказаних квартир, а не їх безоплатну передачу. Наявність договірних відносин, а мають підтверджуватися відповідними документами: договорами, актами, платіжними дорученнями, та ін. Згідно п. 9 оспорюваних договорів купівлі-продажу від 23.04.2014 року вимоги законодавства щодо змісту й правових наслідків правочину, що укладається сторонами, їм роз`яснено нотаріусом. У пункті 11 договорів купівлі-продажу від 23.04.2014 року сторони підтвердили дійсність намірів при його укладенні, а також те, що цей правочин не носить характер фіктивного та удаваного і не є зловмисним. Суд також\~відхиляє доводи\~представника позивача\~про те,\~що про\~факт наміру\~сторін досягти\~інших правових\~наслідків,\~які передбачені\~договорами купівлі-продажу,\~свідчить передбачене\~договорами розстрочення\~платежу без\~отримання забезпечення\~виконання зобов`язань\~щодо розрахунку\~та відсутність\~претензій щодо\~розрахунку протягом\~тривалого часу\~після укладення\~оскаржуваних договорів,\~оскільки продаж\~товару за\~договором купівлі-продажу\~з відстроченням\~або з\~розстроченням платежу\~передбачений ст.\~694\~ЦК України,\~а претензії\~ТОВ «Шанс-2013» були заявлені до суду в рамках цивільних справ №№ 522/3841/17, № 522/21417/17, № 522/21418/17. Надаючи оцінку доводам позивача про те, що ТОВ «Центр-Будінвест» та ТОВ «Шанс-2013» є нібито пов`язаними між собою і належать до однієї групи компаній, суд відзначає наступне. Згідно з ч. 1 ст. 627 ЦК України, відповідно до статті 6\~цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Цивільне законодавство не містить визначення поняття «пов`язані особи», а також не встановлює особливостей укладання цивільно-правових договорів між особами, тим чи іншим чином пов`язаними між собою, як і особливих правових наслідків укладання таких договорів. Отже, сторони могли вільно обирати, кому відчужувати нерухоме майно та майнові права, а тому будь-які можливі взаємозв`язки між юридичними особами, на які посилається позивач, не впливають на їх право укладати договори між собою та на чинність таких договорів. Зважаючи на це суд відхиляє доводи позивача та надані ним докази наявності взаємозв`язку між юридичними та фізичними особами як неналежні. Згідно ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. В силу\~ст.\~77\~ЦПК України\~належними є\~докази,\~які містять\~інформацію щодо\~предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України). Відповідно до\~ст.\~80\~ЦПК України\~достатніми є\~докази,\~які у\~своїй сукупності\~дають змогу\~дійти висновку\~про наявність\~або відсутність\~обставин справи,\~які входять\~до предмета\~доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. На думку суду, сукупності обставин, необхідних для визнання оспорюваних договорів удаваними згідно ст. 235 ЦК України, позивачем, в порушення вимог зазначених статей, не доведено. Судом також враховано, що у оспорюваних договорах купівлі-продажу квартир від 23.04.2014р. та у правочинах, які, за твердженням позивача, насправді були вчинені начебто безоплатна передача квартир за раніше укладеними договорами пайової участі у будівництві житла різний суб`єктний склад їх учасників, адже договори купівлі-продажу квартир від 23.04.2014р. були укладені між позивачем та ТОВ «Шанс-2013», а договори пайової участі у будівництві житла № 51, 52, 54 від 10.01.2006р. між [PERSON] та ТОВ «Центр-Будінвест» та між позивачем та ТОВ «Центр-Будінвест». З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку про відсутність підстав для визнання удаваними договорів купівлі-продажу квартир від 23.04.2014р., укладених між позивачем та ТОВ «Шанс-2013». Щодо позовних вимог про визнання недійсними договорів №№ 106-108 купівлі-продажу майнових прав на об`єкт нерухомого майна від 01 липня 2013 року, укладених між ТОВ «Центр-Будінвест» та ТОВ «Шанс-2013», з урахуванням усіх додаткових угод/додатків, суд зазначає наступне. Згідно ч. 3 ст. 215 ЦК України якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Як роз`яснено у п. 5 Постанови Пленуму Верховного суду України від 06.11.2009р. № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» відповідно до статей 215 та 216 ЦК вимога про визнання оспорюваного правочину недійсним може бути заявлена як однією зі сторін правочину, так і іншою заінтересованою особою, права та законні інтереси якої порушено вчиненням правочину. З урахуванням наведеного, суд вважає за необхідне надати оцінку факту порушення прав позивача вказаними оспорюваними правочинами, беручи до уваги, що він не являється стороною вказаних правочинів. За твердженням представника позивача, договори купівлі-продажу майнових прав між ТОВ «Центр-Будінвест» та ТОВ «Шанс-2013» на квартири [ADDRESS] , [ADDRESS] та [ADDRESS] порушують законні права [PERSON] та [PERSON] на ці квартири, оскільки ними зобов`язання по оплаті вказаних квартир були виконані в повному обсязі. Як вже встановлено судом, на підтвердження вказаних тверджень представником позивача було надано договір № 52 Про дольову участь будівництва житла від 10.01.2006р. щодо квартири [ADDRESS] , та договір № 51 Про дольову участь будівництва житла від 10.01.2006р. щодо квартири [ADDRESS] , укладені між ТОВ «Центр-Будінвест» та [PERSON] . Відповідно до ч. 1 ст. 56 ЦПК України у випадках, встановлених законом, органи державної влади, органи місцевого самоврядування, фізичні та юридичні особи можуть звертатися до суду із заявами про захист прав, свобод та інтересів інших осіб або державних чи суспільних інтересів та брати участь у цих справах. При цьому органи державної влади, органи місцевого самоврядування повинні надати суду документи, що підтверджують наявність передбачених законом підстав для звернення до суду в інтересах інших осіб. Суд враховує, що [PERSON] не є особою, яка в розумінні ч. 1 ст. 56 ЦПК України має право звертатися до суду із заявою про захист прав, свобод та інтересів інших осіб, зокрема, [PERSON] . При цьому, судом встановлено, що оспорювані договори купівлі-продажу квартир від 23.04.2014 року укладалися [PERSON] із ТОВ «Шанс-2013» не від імені [PERSON] , як вказує представник позивача із посиланням на видану [PERSON] довіреність, а від власного імені. З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що наявність договорів №№ 51, 52 Про дольову участь будівництва житла від 10.01.2006р. щодо квартир [ADDRESS] та [ADDRESS] , укладених між ТОВ «Центр-Будінвест» та [PERSON] , не доводить факту порушення прав [PERSON] вчиненням договорів №№ 107, 108 купівлі-продажу майнових прав на об`єкт нерухомого майна від 01.07.2013 року, укладених між ТОВ «Центр-Будінвест» та ТОВ «Шанс-2013» щодо вказаних квартир. Надаючи оцінку договору № 54 Про дольову участь у будівництві житла від 10.01.2006р., укладеного між [PERSON] та ТОВ «Центр-Будінвест» щодо квартири [ADDRESS] , та копію квитанції до прибуткового касового ордера № 32 від 29.08.2007р., суд враховує наступне. Згідно п.п. 4.1., 4.3. вказаного договору, загальна вартість 97,44 кв.м загальної площі придбаної квартири складає 713 504,40 грн., що еквівалентно 141\~288,00 дол. США по курсу НБУ на момент укладення вказаного договору. Грошові кошти перераховуються за наступними реквізитами: отримувач: ТОВ «Центр-Будінвест», код ЄДРПОУ 26276099, розрахунковий рахунок: [NUMBER] у АБ «Південний», призначення платежу: внесок на виконання робіт по будівництву житла. Первісний грошовий внесок перераховується до 25.08.2007р. Пунктом 5.2.3. договору також встановлено, що пайовик зобов`язується вносити грошові кошти на розрахунковий рахунок ТОВ «Центр-Будінвест» згідно графіку оплат. На підставі досліджених вище умов договору № 54 Про дольову участь у будівництві житла від 10.01.2006р. судом встановлено, що зобов`язання [PERSON] по оплаті за дольову участь у будівництві квартири за будівельним [ADDRESS] мало бути здійснено саме на розрахунковий рахунок ТОВ «Центр-Будінвест». Відповідно до п. 7.2.2. договору у випадку затримки надходження на рахунок ТОВ «Центр-Будінвест» первісного грошового внеску повністю або частково на строк, що перевищує 3 банківські дні, договір вважається розірваним без додаткового повідомлення пайовика. Водночас, на підтвердження факту оплати позивачем договору № 54 Про дольову участь у будівництві житла від 10.01.2006р. представником позивача надано квитанцію до прибуткового касового ордера № 32 від 29.08.2007р. Згідно п. 3.1., п. 3.3. Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 15 грудня 2004р. № 637 (в редакції, що діяла на дату видачі квитанції до прибуткового касового ордера № 32 від 29.08.2007р.) касовими ордерами оформляються касові операції, зокрема, з отримання (повернення) готівкових коштів. Приймання готівки в каси проводиться за прибутковими касовими ордерами, підписаними головним бухгалтером або особою, уповноваженою керівником підприємства. Наведене свідчить про те, що надана представником позивача копія квитанції до прибуткового касового ордера № 32 від 29.08.2007р. може підтверджувати лише факт приймання готівкових коштів в касу ТОВ «Центр-Будінвест», а не факт перерахування грошових коштів на поточний рахунок ТОВ «Центр-Будінвест», як було визначено умовами договору № 54 про дольову участь у будівництві житла від 10.01.2006р., в якому не зазначено про можливість альтернативного способу оплати. Крім того, квитанція до прибуткового касового ордеру № 32 від 29.08.2007р., надана представником позивача, оформлена неналежним чином, оскільки не містять в собі розшифрування підпису особи, яка її підписала (прізвище, ім`я та по-батькові), у зв`язку з чим неможливо встановити, ким саме була підписана зазначена квитанція. Внаслідок цього не можливо встановити, чи мала така особа повноваження підписувати касові документи, адже особи, які працюють з касою підприємства, несуть повну матеріальну відповідальність за збереження всіх прийнятих ними цінностей. Згідно ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Судом був досліджений також наявний в матеріалах справи список пайовиків об`єкту «Будівництво трисекційного житлового будинку з підземним паркінгом, розташованого за адресою: [ADDRESS] (будівельна адреса якого була змінена на [ADDRESS] ) від 12.01.2014р. № 032/03-14, складений директором забудовника ТОВ «Центр-Будінвест», який був наданий суду Управлінням державної реєстрації\~юридичного департаменту\~Одеської міської\~ради у\~складі реєстраційних\~справ щодо\~державної реєстрації\~права власності\~на квартири [ADDRESS] , [ADDRESS] та [ADDRESS] . Як вбачається із вказаного списку, такий пайовик, як [PERSON] , у ньому відсутній. Зазначені докази у їх сукупності підтверджують той факт, що [PERSON] не сплатив у встановленому договором № 54 про дольову участь у будівництві житла від 10.01.2006р. порядку свій грошовий внесок за квартиру за будівельним [ADDRESS] , що згідно п. 7.2.2. договору було підставою для розірвання такого договору з боку ТОВ «Центр-Будінвест». Вказане знаходить своє підтвердження й у списку пайовиків об`єкту «Будівництво трисекційного житлового будинку з підземним паркінгом, розташованого за адресою: [ADDRESS] , від 12.01.2014р. № 032/03-14. Таким чином позивач не набув майнових прав на квартиру за будівельним [ADDRESS] на підставі договору № 54 про дольову участь у будівництві житла від 10.01.2006р., що виключає факт порушення його прав на вказану квартиру укладенням між ТОВ «Центр-Будінвест» та ТОВ «Шанс-2013» договору № 106 купівлі-продажу майнових прав на вказану квартиру від 01.07.2013р. Не знайшов свого підтвердження у судовому засіданні аргумент позивача про те, що ТОВ «Центр-Будінвест» здійснило відчуження майнових прав на спірні квартири, тоді як такі права йому не належали. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Враховуючи, що позивач не набув майнових прав на квартиру за будівельним [ADDRESS] , такі майнові права належали ТОВ «Центр-Будінвест» і воно могло вільно ними розпоряджатися, що відповідає основним принципам цивільного права. Відповідно до ст. ст. 15, 16ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У відповідності до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Під порушенням слід розуміти такий стан суб`єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого суб`єктивне право особи зменшилось або зникло як таке. Порушення права пов`язане з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково. Суб`єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право. Наявність права на пред`явлення позову не є безумовною підставою для здійснення судового захисту, а є лише однією з необхідних умов реалізації встановленого вищевказаними нормами права. При ухваленні рішення, суд враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів учасників справи в касаційному провадженні), сформовану в пункті 58 рішення від 10 лютого 2010 року в справі «Серявін та інші проти України» (заява №4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1статті 6 Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод від 04 листопада 1950 року зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (пункт 29 рішення від 09 грудня 1994 року в справі «Ruiz Torija v. Spain» («Руїс Торіха проти Іспанії»), заява №18390/91). Вирішуючи спір по суті, суд повинен встановити наявність у особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист якого подано позов, тобто встановити, чи є особа, за позовом якої (або в інтересах якої) порушено провадження у справі, належним позивачем. Встановивши наявність у особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, про захист яких подано позов, суд з`ясовує наявність чи відсутність факту порушення або оспорення і відповідно ухвалює рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачу у захисті, встановивши безпідставність та необґрунтованість заявлених вимог. На підставі дослідження та оцінки наявних у справі доказів суд приходить до висновку про відсутність підстав для визнання недійсними договорів №№ 106-108 купівлі-продажу майнових прав на об`єкт нерухомого майна від 01 липня 2013 року, укладених між ТОВ «Центр-Будінвест» та ТОВ «Шанс-2013», з урахуванням усіх додаткових угод/додатків. Після всебічного, повного дослідження й оцінки наявних матеріалів та обставин цивільної справи суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги є необґрунтованими і не доведеними, а тому позов задоволенню не підлягає. Відповідно до ч. 1 ст.\~141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові на позивача. Оскільки у задоволенні позову було відмовлено у повному обсязі, судовий збір та інші судові витрати у відповідності до ч. 2 ст.\~141\~ЦПК України покладаються на [PERSON] . На підставі наведеного та

Outcome: dismissed