Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-15 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання права власності у порядку спадкування за законом. Позовні вимоги мотивовані тим, що мати позивача [PERSON] знаходилась в зареєстрованому шлюбі з [PERSON], якому на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 16 лютого 1989 р. Першою Одеською державною нотаріальною конторою, належали 14/25 частини домоволодіння [ADDRESS]. 03 жовтня 2005 р. [PERSON] на випадок своєї смерті склав заповіт, яким все належне йому на день смерті нерухоме майно в рівних частинах заповів своїм дітям [PERSON], [PERSON] і онукам [PERSON], [PERSON]. [INFO] р. [PERSON] помер. Після його смерті в передбачений законом строк всі спадкоємці за законом і за заповітом подали заяви до Четвертої Одеської державної нотаріальної контори про прийняття спадщини. Однак отримати свідоцтва про право на спадщину не змогли, оскільки між ними був спір. [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] звернулись до Суворовського районного суду м. Одеси з позовною заявою до [PERSON] про визнання права власності на частину домоволодіння в порядку спадкування за заповітом. Під час розгляду зазначеної справи № 1527/2-3688/11 в судовому засіданні була оглянута спадкова справа, відкрита після смерті [PERSON] і встановлено, що спадкоємцями першої черги за законом згідно ст.1261 ЦК України є його дружина [PERSON] та діти [PERSON], [PERSON] Тобто кожному спадкоємцю за законом згідно ст. 1267 ЦК України належало б по 1/3 частки спадкового майна, а саме по 14/75 частки спірно\-го домоволодіння. Судом також було встановлено, що на час відкриття спадщини після смерті [PERSON] [PERSON] являлась непрацездатною і відповідно до вимог ч. 1 ст.1241 ЦК України має право успадкувати незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б їй у разі спадкування за законом (обов'язкова частка). Обов'язкова частка [PERSON] (половина від 14/75) складає 14/150. Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 04.04.2012 р. визнано за [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] право на спадкування кожним по 70/600 частин домоволодіння [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON]. Також суд вирішив визнати за [PERSON] право на спад\-кування 56/600 частин домоволодіння [ADDRESS], в порядку спадкування за законом (обов'язкова частка) після смерті [PERSON], який помер [INFO] р. [INFO] р. [PERSON] померла, не встигнувши отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину на зазначені 56/600 частин домоволодіння [ADDRESS] і зареєструвати своє право власності. Позивач звернувся із заявою до Четвертої одеської державної нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON], як єдиний спадкоємець за законом після її смерті. Постановою від 22.12.2914 р. державний нотаріус Я.Ю. Ласурія відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину на 56/600 ч. домоволодіння [ADDRESS], зазначивши, що згідно наданих правовстановлюючих документів, зазначена частина домоволодіння належить спадкодавцю [PERSON] на підставі рішення Суворовського райсуду м. Одеси від 04.04.2012 р., тоді як згідно відповіді КП «ОМБТІ та РОН» право власності на домоволодіння [ADDRESS] зареєстроване за [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого 16.02.1989 р. На підставі викладеного, позивач просить визнати ) право власності у порядку спадкування за законом після [PERSON], яка померла [INFO]. на 55/600 частин домоволодіння [ADDRESS], яке складається з житлового будинку під літ. „А", загальною площею 35,1 кв.м., житловою площею 12,7 кв.м., житлового будинку літ. „Б", загальною площею 86,6 кв.м., житловою площею 55,4 кв.м., гаражу-сараю літ. „К", гараж літ. „Ж", вбиральні літ. „И", сараїв літ. „З,В,Л,О", погребу літ. „Д", сарай-кухні літ. „Г", огорожа № 2-4,5,8-10,11,12, мостіння І,ІІІ, цистерни ІІ, загальною площею домоволодіння 121,7 кв.м., житловою площею 68,1 кв.м.. В судовому засіданні позивач підтримав позовні, а також підтвердив обставини заявлених вимоги. Відповідачі [PERSON], [PERSON] позовні вимоги визнала у повному обсязі. Відповідачі [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явились, про розгляд справи, про розгляд справи були повідомлені належним чином. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню на підставі фактів, встановлених в судовому засіданні. Так судом встановлено, що [INFO] р. померла [PERSON] померла. Після її смерті відкрилась спадщина. Єдиним спадкоємцем першої черги після її смерті є її син [PERSON], який своєчасно звернувся із заявою до Четвертої одеської державної нотаріальної контори про прийняття спадщини. Однак отримати свідоцтва про право на спадщину не має можливості, оскільки частина майна, якою володіла його мати не була зареєстрована у встановленому порядку. Так, рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 04.04.2012 р. визнано за [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] право на спадкування кожним по 70/600 частин домоволодіння [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON]. Також суд вирішив визнати за [PERSON] право на спадкування 56/600 частин домоволодіння [ADDRESS], в порядку спадкування за законом (обов'язкова частка) після смерті [PERSON], який помер [INFO] р.. Однак зареєструвати право власності на 56/600 частин домоволодіння [ADDRESS] [PERSON] не встигла, оскільки померла. Саме за цією причиною, постановою від 22.12.2914 р. державний нотаріус Ласурія Я.Ю. відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину на 56/600 ч. домоволодіння [ADDRESS], зазначивши, що згідно наданих правовстановлюючих документів, зазначена частина домоволодіння належить спадкодавцю [PERSON] на підставі рішення Суворовського райсуду м. Одеси від 04.04.2012 р., тоді як згідно відповіді КП «ОМБТІ та РОН» право власності на домоволодіння [ADDRESS] зареєстроване за [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого 16.02.1989 р.. Таким чином, позивач не має можливості вирішити спірне питання в позасудовому порядку. Відповідно до ч. 1 ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч. 1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частина 1 ст. 1261 ЦК України встановлює, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Частиною 1 ст. 1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно ч.1 ст.1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно ч.3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Частина 1 ст.1297 ЦК України визначає, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Згідно ч. 1 ст.1298 ЦК України, свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. На підставі викладеного, суд вважає, що необхідно визнати за позивачем право власності у порядку спадкування за законом після [PERSON], яка померла [INFO]. на 55/600 частин домоволодіння [ADDRESS].

Outcome: approved