Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-31 00:00:00

[PERSON], [PERSON] звернулися в суд із позовом до Букачівської селищної ради Рогатинського району Івано-Франківської області про визнання за кожною права власності на Ѕ частку домоволодіння, яке розташоване в [ADDRESS], в порядку спадкування за заповітами після смерті [PERSON], яка померла [INFO] року, [PERSON], який помер [INFO] року. В обгрунтування позову зазначено, що [INFO] року померла [PERSON], якій належав житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами у [ADDRESS]. За життя [PERSON] склала заповіт, відповідно до якого все своє майно заповіла дочці [PERSON] та синові [PERSON] в рівних долях. [PERSON] та [PERSON] вступили в фактичне управління спадковим майном, але не оформили своїх спадкових прав. [INFO] року [PERSON] помер. За життя [PERSON] склав заповіт, відповідно до якого все своє майно заповів [PERSON], яка на день смерті покійного була неповнолітньою. Інших спадкоємців, які б претендували на спадкове майно немає. На даний час позивачі бажають оформити свої спадкові права на домоволодіння, звернулися в нотаріальну контору із заявами про видачу свідоцтва про право на спадщину. Однак через те, що за життя [PERSON], [PERSON], який прийняв спадщину, але не оформив свої спадкові права, не оформили право власності на будинковолодіння, позивачам було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, рекомендовано звернутися з позовом про визнання права власності до суду. Позивачі в підготовчому засідання позов підтримали повністю з підстав, наведених у позовній заяві, у судове засідання не прибули, направили на адресу суду письмові клопотання про слухання справи без їхньої участі. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, направив на адресу суду заяву про визнання позову, письмове клопотання про слухання справи у його відсутності. Участь у судових засіданнях - це право, а не обов'язок сторін по справі. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Суд, дослідивши та перевіривши всі докази в їх сукупності, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. [INFO] року померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого 11 листопада 2000 року виконавчим комітетом Букачівської селищної ради Рогатинського району Івано-Франківської області. [PERSON] помер [INFO] року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого 26 грудня 2017 року виконавчим комітетом Букачівської селищної ради Рогатинського району Івано-Франківської області. Відповідно до довідок Букачівської селищної ради Рогатинського району Івано-Франківської області від 24.01.2019 р. № 55, 56, останнім постійним місцем проживання [PERSON] було [ADDRESS]. Домоволодіння відноситься до суспільної групи "робітничі двори". Заповіт, посвідчений від імені [PERSON] за № 28 від 20.03.1997 р., не змінений і не скасований. На день смерті [PERSON] проживала з сином [PERSON] Дочка, [PERSON] вступила в управління спадковим майном після смерті матері [PERSON] Останнім постійним місцем проживання померлого [PERSON] було [ADDRESS], де він проживав один. Заповіт, посвідчений 10.11.2008 року від імені [PERSON] за № 263 не змінений і не скасований. Згідно заповіту, посвідченого 20 березня 1997 року секретарем виконавчого комітету Букачівської селищної ради та зареєстрованого за номером 28, [PERSON] все належне їй майно і все майно на яке вона матиме право на день смерті заповіла [PERSON] та [PERSON] в рівних долях. Відповідно до заповіту, посвідченого 10 листопада 2008 року секретарем виконавчого комітету Букачівської селищної ради та зареєстрованого за № 263 [PERSON] все належне йому майно і все майно на яке він матиме право на день смерті заповів [PERSON]. Приватним нотаріусом Рогатинського районного нотаріального округу Клід О.Я. 30 січня 2019 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON], яка померла [INFO] року, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON], який помер [INFO] року, який прийняв спадщину, але не оформив свої спадкові права після смерті [PERSON] на 1/2 частку домоволодіння, що розташоване за адресою: [ADDRESS] за кожним, через відсутність документів, що посвідчують право власності спадкодавців на домоволодіння. Відповідно до довідки Івано-Франківського обласного бюро технічної інвентаризації від 12.07.2018 р. № 239, зазначене домоволодіння станом на 12 липня 2018 року має наступні технічні характеристики: "А" житловий будинок загальною площею 68,0 м2, житловою площею 51,5 м2, "Г" погріб загальною площею 7,9 м2, "Д" вбиральня загальною площею 1,3 м2 . Реєстрація права власності на дане домоволодіння в ОКП «Івано-Франківське ОБТІ» не проводилась. На вказані домоволодіння ОКП "Івано-Франківське обласне бюро технічної інвентаризації" виготовлено технічний паспорт. Згідно висновку про ринкову вартість домоволодіння, від 13.12.2018 р., його ринкова вартість становить 68500,00 грн. Надаючи правову оцінку викладеним обставинам, суд зазначає наступне. Стаття 1 протоколу до Конвенції "Про захист прав людини та основоположних свобод"1950 року (ратифікована Законом України від 17.07.1997 року) передбачає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. За статтею 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Спадкуванням за ст.1216 ЦК України є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (статті 1218 ЦК України). Згідно ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця (ч.1 ст.1221 ЦК України). За статтею 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті (ст.1233 ЦК України). За ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину, або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов'язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно.(ч.1 ст. 1297 ЦК України). Відповідно до ст. 392 ЦК України спеціальне визнання судом права власності на майно необхідне тоді, коли щодо його належності у позивача відсутні відповідні правовстановлюючі документи. Дослідивши та перевіривши всі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовна заява обґрунтована, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved