Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-20 00:00:00

В лютому 2017 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] Вінницької державної нотаріальної контори, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору Центральний відділ державної виконавчої служби м. Вінниці Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, Замостянський відділ державної виконавчої служби м. Вінниці Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, про зняття арешту з майна. Позовні вимоги мотивовані тим, що 16 жовтня 2015 року [PERSON] уклала договір № 1.03.1.036 про пайову участь з ЖБК «Новобудова-7», предметом якого є зобов'язання ЖБК за рахунок її пайового внеску та внесків інших асоційованих членів, організувати будівництво житлового будинку в м. Вінниці по вул. Покришкіна, здати його в експлуатацію, передати учаснику приміщення в об'єкті будівництва, а саме нерухомості (квартира №6), що розташована в секції №3, поверх 1, загальна площа 40,95 кв.м., внесла передбачені умовами договору кошти. Також, 5 лютого 2015 року між позивачем та ЖБК «Новобудова-7» було укладено договір № 1.03.2.007 про пайову участь у будівництві, предметом якого є зобов'язання ЖБК за рахунок її пайового внеску та внесків інших асоційованих членів, організувати будівництво житлового будинку в м. Вінниці по вул. Покришкіна, здати його в експлуатацію, передати учаснику приміщення в об'єкті будівництва, а саме нерухомості (нежитлове приміщення (кладова), що розташоване в секції №3, поверх 1, загальна площа 3,43 кв.м., внесла передбачені умовами договору кошти. [PERSON] зазначає, що вона наразі є власницею квартири №6 та нежитлового приміщення № 88Н, за адресою: м. Вінниця, вул. Покришкіна, 8-З, корпус 3. В серпні 2016 року позивач звернулася до державного реєстратора та зареєструвала право власності на вищевказану квартиру, а також приміщення. Разом з тим, їй було повідомлено про існування заборони арешту нерухомого майна на підставі повідомлення, серія та номер ДВ-5-Л, виданий 27.07.2000 року, видавник ДВС Замостянського району на майно/права позивача. Для захисту своїх прав та охоронюваних законом інтересів [PERSON] звернулася до суду з даним позовом та просить зняти заборону - арешт нерухомого майна, накладеного на підставі повідомлення, серія та номер ДВ-5-Л, виданий 27.07.2000 року, видавник ДВС Замостянського району на майно/права [PERSON], [INFO], ідентифікаційний номер [NUMBER], зареєстрована за адресою: [INFO]. В ході розгляду справи по суті позивачем було подано суду заяву про уточнення позовних вимог, відповідно до якої [PERSON] просить зняти заборону - арешт нерухомого майна, накладеного на підставі повідомлення, серія та номер ДВ-5-Л, виданий 27.07.2000 року, видавник ДВС Замостянського району на майно/права [PERSON], [INFO], ідентифікаційний номер [NUMBER], зареєстрована за адресою: [INFO], [PERSON] вінницькою державною нотаріальною конторою. Номер запису про обтяження: 15725802 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі іпотек Єдиного реєстру заборон відчудження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна, за реєстраційним номером обтяження: 5418111 Єдиного реєстру заборон і відчудження обєктів нерухомого майна (відомості від 01.01.2013 року). В судовому засіданні позивач позов підтримала, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Просила позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, а також залишити за нею судові витрати. Представник відповідача [PERSON] Вінницької державної нотаріальної контори - [PERSON] в судовому засіданні позов визнала та не заперечила щодо його задоволення. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Центрального відділу державної виконавчої служби м. Вінниці Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області в судове засідання не з'явився, надавши суду клопотання про розгляд справи без участі представника. Під час розгляду справи покладається на розсуд суду. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Замостянського відділу державної виконавчої служби м. Вінниці Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області в судове засідання не з'явився з невідомих причин, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Вислухавши пояснення позивача, представника відповідача [PERSON], дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Частиною 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 р. №2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" роз'яснено, що відповідно до статей 55, 124 Конституції України та статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.\~ У п.33 рішення ЄСПЛ від 19.02.2009 року у справі "Христов проти України" суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч.1 ст.6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. У справі\~Bellet v. France\~Суд зазначив, що\~"стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права". Правилами ст. 10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч. 2 ст. 60 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. З відміток в паспорті громадянина України, судом встановлено, що позивач [PERSON], [INFO], зареєстрована за адресою: [INFO], з 24 квітня 2015 року (а.с. 18). Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] є власником нерухомого майна квартири №6 та нежитлового приміщення № 88Н за адресою: м. Вінниця, вул. Покришкіна, буд. 8-З, корп. 3, на підставі договору № 1.03.1.036 про сплату внесків у ЖБК «НОВОБУДОВА-7» від 16.10.2015 року та договору № 1.03.2.007 про сплату внесків у ЖБК «НОВОБУДОВА-7» від 05.02.2016 року (а.с. 19-21, 22-24, 25, 26). Судом встановлено, що на підставі повідомлення серія та номер ДВ-5-Л, виданого 27.07.2000 року, видавник ДВС Замостянського району м. Вінниці, на майно/права [PERSON], яка проживала за адресою: [INFO], було накладено заборону щодо проведення будь-яких операцій з майном (а.с. 7). Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчудження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна № 65007325 від 03.08.2016 року, встановлено, що на нерухоме майно позивача [PERSON], яка є власником квартири №6 по вул. Покришкіна, 8-З, корп. 3, м. Вінниця, [PERSON] вінницькою державною нотаріальною конторою було накладено обтяження на підставі повідомлення, серія та номер: ДВ-5-Л, виданого 27.07.2000 року, видавник: ДВС Замостянського району. Номер запису про обтяження: 15725802 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та в Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі іпотек Єдиного реєстру заборон відчудження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна, за реєстраційним номером обтяження: 5418111 Єдиного реєстру заборон і відчудження обєктів нерухомого майна (відомості від 01.01.2013 року) (а.с. 14-15). Аналогічні відомості містяться і в Інформаційній довідці № 65010664 від 03.08.2016 року (а.с. 16-17). Частиною 1 статті 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" визначено, що обтяження - це заборона розпоряджатися та/або користуватися нерухомим майном, яка встановлена або законом, або актами уповноважених на це органів державної влади, їх посадових осіб або яка виникає на підставі договорів. З матеріалів справи вбачається, що позивач зверталася до Староміського ВДВС м. Вінниця Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області (а.с. 8) та Центрального ВДВС м. Вінниця Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області (а.с. 10) з заявами щодо повідомлення її про те, чи відкривалися виконавчі провадження відносно неї та чи накладався арешт на рухоме та нерухоме майно. Так, з отриманих відповідей Староміського ВДВС м. Вінниця Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області (а.с. 9) та Центрального ВДВС м. Вінниця Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області (а.с. 11), суд вбачає, що виконавчі провадження відносно [PERSON] на виконанні у відділах не перебували, арешт на рухоме та нерухоме майно не накладався. Як розяснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у своїй постанові № 5 від 03 червня 2016 року "Про судову практику в справах про зняття арешту з майна" позов про зняття арешту з майна може бути предявлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Відповідачами в справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Судом встановлено, що позивач являється власником нерухомого майна та набула його на законних підставах, зазначений арешт накладався у період, коли власником нерухомого майна був не позивач, тобто до моменту набуття позивачем такого права власності, отже наразі зазначений арешт безпідставно перешкоджає позивачу реалізовувати належне їй право власності у повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватись і розпоряджатись своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого права та інтересу. Частиною 1 ст. 317 ЦК України встановлено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд (ч. 1 ст. 319 ЦК України). Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (ч. 1 ст. 321 ЦК України). Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, встановивши правовий характер спірних правовідносин, шляхом дослідження всебічно, повно, безпосередньо та обєктивно наявних у справі доказів, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний звязок у сукупності, зясувавши усі обставини по справі, які складають правову підставу позову, суд дійшов висновку про задоволення позову. Судові витрати суд залишає за позивачем на її прохання. На підставі викладеного та

Outcome: approved