Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-18 00:00:00

08.12.2020 р адвокат Маринюк С.О. звернувся в суд з позовом в інтересах [PERSON] до Ганнопільської сільської ради Славутського району Хмельницької області про визначення додаткового строку достатнього для звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . В позовній заяві представник позивача адвокат Маринюк С.О. в обгрунтування позовних вимог вказав, що [PERSON] була для [PERSON] сторонньою особою, тому про існування заповіту позивач не знав. Нотаріус чи орган місцевого самоврядування не повідомляли [PERSON] про відкриття спадщини після смерті [PERSON] та про існування заповіту в його користь. Про свої спадкові права [PERSON] дізнався у 2020 році. Проте, нотаріус відмовив [PERSON] у прийнятті заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку, належну спадкодавцю [PERSON] , у зв`язку з пропуском визначеного законом строку для прийняття спадщини. Тому просить позов задовольнити та визначити [PERSON] додатковий строк - три місяці з дня набрання рішенням суду законної сили для звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . У заяві заяві до суду представник позивача просить розглянути справу в судовому засіданні за його відсутності та за відсутності [PERSON] на підставі письмових доказів, що долучені до позовної заяви. Представник відповідача - Ганнопільської сільської ради Славутського району Хмельницької області в судове засідання не з"явився, хоча належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи судом. У заяві до суду просить розглянути справу за його відсутності, відзив на позов не подав. Дослідивши письмові докази, суд знаходить, що позов слід задовольнити з таких підстав. Встановлено, що [PERSON] жителька с. Довжки Славутського району Хмельницької області, 16.09.2008 року вибула на постійне проживання в м. Рівне (а.с.7). Згідно з інформацією Рівненського міського відділу УДМС України в Рівненській області [PERSON] , [INFO] , значилась зареєстрованою за адресою: [ADDRESS] з 31.10.2008 та знята з реєстраційного обліку 25.11.2014 у зв`язку зі смертю (а.с.8). [PERSON] на час смерті була власником земельної ділянки площею 3,2886 га, розташованої на території Довжківської сільської ради, для ведення товарного сільськогосподарського виробнитцва, що стверджується державним актом на право приватної власності на землю серія Р2 № 818289 від 17 жовтня 2004 року (а.с.14). 21 грудня 2012 р на випадок своєї смерті [PERSON] склала заповіт на земельну ділянку, яка належить їй на підставі державного акта на право приватної власності на землю серія Р2 № 818289 площею 3,2886 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, в користь [PERSON] (а.с.6). [PERSON] померла [INFO] в м. Рівне Рівненської області, що підтверджується виданим повторним свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] від 23 липня 2020 року (а.с.5). На час смерті [PERSON] заповіт не був змінений чи скасований. У статті 1233 ЦК України зазначено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Згідно із ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Отже, відповідно до ст.ст. 1223, 1233 ЦК України [PERSON] є спадкоємцем [PERSON] на земельну ділянку площею 3,2886 га, розташованої на території Довжківської сільської ради, для ведення товарного сільськогосподарського виробнитцва, за заповітом. [PERSON] звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] (а.с.15). За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України). Отже, право на спадщину виникає з моменту її відкриття і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. [PERSON] пропустив строк звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , що стверджується листом нотаріуса (а.с.15). Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви нотаріусу про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Відповідно до статті 63 Закону України «Про нотаріат» нотаріус або в сільських населених пунктах - посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, отримавши від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов`язана повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме. Нотаріус або посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, також може зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення у пресі. Згідно із довідками видань АФІША Рівне, ТОВ Редакція газети "Вісті Рівненщини", ТОВ "Редакція газети "7 Днів", ПП "Трудівник Полісся" СЬОГОДНІ" та ТзОВ "Дочірнє підприємство "Контакт-Славута" (телерадіокомпанія) у місцевих засобах масової інформації оголошень про виклик спадкоємців до нотаріуса чи в будь-яку сільську раду з приводу відкриття спадщини не розміщувалось (а.с.9-13). Відповідно до правової позиції зазначеної в Постанові Верховного Суду від 26.06.2019 року в справі №565/1145/17 поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Отже, необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. На підставі викладеного суд вважає причини пропуску строку прийняття спадщини [PERSON] після смерті [PERSON] поважними, зважаючи на те, що він був сторонньою особою для спадкодавця, не перебував в родинних чи інших близьких відносинах із спадкодавцем, разом із спадкодавцем не проживав, не знав про існування заповіту в його користь; спадкодавець [PERSON] була зареєстрована та померла в м. Рівне Рівненської області, а позивач [PERSON] проживає в с. Клепачі Славутського району, в родинних відносинах із спадкодавцем не перебував; у пресі оголошень про виклик спадкоємців до нотаріуса чи в будь-яку сільську раду з приводу відкриття спадщини після смерті [PERSON] не розміщувалось. Вказані обставини є об`єктивними та істотними перешкодами для реалізації права позивача на спадкування після смерті [PERSON] , а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved