Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-23 00:00:00

До суду з вказаним позовом звернулась [PERSON] до Ставищенської селищної\~ради Білоцерківського\~району Київської\~області, треті особи [PERSON] та [PERSON] , з посиланням на наступне. Відповідно до погосподарських книг Журавлиської сільської ради за 1986- 1990, 1991-1995 роки, довідок Ставищенської селищної ради, житловий будинок [ADDRESS] (до 22.01.2016 року - «Чапаєва») в селі Журавлиха Ставищенського району Київської області, 1964 року побудови, відносився до майна колгоспного двору, а час припинення якого (15 квітня 1991 року) в ньому проживали голова двору [PERSON] , яка згідно діючих на той час ст. ст. 120,123 ЦК УРСР (1963 р.) та Закону України "Про власність" набула право власності на вказаний будинок, як на майно колгоспного двору. [PERSON] , син голови двору, був прописаний (зареєстрований ) в дворі до 30.10.1991 року, хоча фактично в будинку на час припинення колгоспного двору не проживав, за життя не звертався за витребуванням частки з його майна [INFO] помер [PERSON] .. Спадщину після його смерті прийняв його спадкоємець за заповітом [PERSON] .. Єдиною спадкоємицею першої черги після смерті [PERSON] була його непрацездатна за віком мати [PERSON] , яка мала право на обов`язкову частку в спадщині, проте на неї не претендувала. [INFO] померла\~її мати\~ [PERSON] , після смерті якої приватним нотаріусом\~Ставищенського районного\~нотаріального округу\~Кошинською Л.О.\~ була заведена\~спадкова справа\~№45/2014. За життя [PERSON] було складеного заповіт, посвідчений 2 липня 1997 року секретарем Журавлиської сільської ради Ставищенського району Київської області Федорченко М.В. та зареєстрованим в реєстрі за №10. Згідно з даними Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру заповіт є чинним, тобто його не змінено і не скасовано. Спадщину за вищевказаним заповітом після смерті [PERSON] прийняла вона (позивачка), подавши до приватного нотаріуса Ставищенського районного нотаріального округу Кошинської Л.О. заяву про прийняття спадщини за заповітом, та отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом на частину спадкового майна (земельну ділянку по [ADDRESS] ). На час відкриття спадщини спадкоємицею першої черги після смерті [PERSON] , крім неї, була її сестра [PERSON] .. Інших спадкоємців першої черги спадкодавиця не мала. Відсутність правовстановлюючого документу на вказаний будинок та витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно не дає змоги оформити їй позивачу право власності на вказаний будинок в порядку спадкування за заповітом. Водночас, право власності на земельну ділянку, на якій розташований спірний будинок, зареєстровано за нею (позивачкою). 11.05.2021 приватний нотаріус Ставищенського районного нотаріального округу Кошинська JI.O. винесла постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії по видачі свідоцтва про право на спадщину на вказаний будинок через відсутність документів щодо належності майна спадкодавці. Позивач просить визнати за нею право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті [INFO] матері [PERSON] на вищевказаний житловий будинок [ADDRESS] загальною площею 66,70 м житловою площею 34,60 м вартістю 164436 гривень. Ухвалою суду від 24.05.2021 відкрито провадження по даній справі, призначено підготовче судове засідання на 16.06.2021 (а. с. 32-33). Ухвалою суду від 16.06.2021 за результатами підготовчого судового засідання призначено розгляд справи на 24.06.2021 (а. с. 109). В судове засідання позивачка не прибула, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, в позовній заяві просить справу розглядати без її участі (а. с. 7). Представник відповідача Ставищенської Селищної ради Білоцерківського району Київської області в судове засідання не прибув, до суду селищна рада подала заяву, в якій проти задоволення позовних вимог не заперечує, просить справу розглядати без участі представника (а.с. 106). Треті особи [PERSON] ,\~ [PERSON] в судове засідання не прибули, до суду подали заяви в яких проти задоволення позовних вимог не заперечили, справу просять розглядати без їх участі (а.с. 110, 112). [PERSON] , крім того, додав до заяви довідку Ставищенської селищної ради про вибуття його спадкодавця [PERSON] із спірного будинку, зазначивши, що [PERSON] станом на 15 квітня 1991 року в спірному будинку не проживав, а проживав в квартирі [ADDRESS] , протягом трьох років після вибуття з колгоспного двору і до дня смерті [INFO] на частку в майні двору не претендував. Суд, розглянувши матеріали справи, заяву відповідача про визнання позову, заяви третіх осіб які не заперечили проти задоволення позовних вимог, та перевіривши письмові докази, вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Матеріалами справи встановлено, що відповідно до погосподарських книг Журавлиської сільської ради за 1986- 1990, 1991-1995 роки (а.с. 12-15), довідок Ставищенської селищної ради (а.с. 24, 111), житловий будинок [ADDRESS] (до 22.01.2016 року - «Чапаєва») в селі Журавлиха Ставищенського району Київської області, 1964 року побудови, відносився до майна колгоспного двору, на час припинення якого (15 квітня 1991 року) в ньому проживала голова двору [PERSON] , яка згідно діючих на той час ст. ст. 120,123 ЦК УРСР (1963 р.) та Закону України "Про власність" набула право власності на вказаний будинок, як на майно колгоспного двору. [PERSON] в 1991 році вибув з вказаного двору і більше в нього не повернувся (а. с. 111), і через сплив трирічного строку давності, передбаченого статтею 71 ЦК України (1963 р.), втратив право на її витребування. Відповідно до копії технічного паспорту (а.с.28-30) вказаний\~ житловий будинок «А» загальною площею 66,7 кв. метри, житловою площею 34,6 кв. метри; Прибудова «а»; Ганок «а1» (1954 року побудови); Сарай «Б» літня кухня; «№1» Огорожа; «№2» Хвіртка (1970 року побудови), інвентаризаційною вартістю 164436 гривень. Право власності на земельну ділянку, на якій розташований спірний будинок, зареєстровано за позивачкою (а. с. 26). Відповідно до матеріалів спадкової справи (а.с. 43-47) [PERSON] помер [INFO] в смт Ставище Київської області (а. с. 45). Спадщину після смерті останнього прийняв [PERSON] (третя особа), спадкоємець за заповітом, посвідченим держаним нотаріусом Ставищенської районної державної нотаріальної контори Цимбалюк В. М. 13 квітня 2004 року за реєстровим № 911 (а.с. 45 зв.), подавши до Ставищенської районної державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини у встановлений шестимісячний строк відповідно до ст. ст. 1223 ч. 1, 1269 ч. ч. 1, 2, ст. 1270 ч. 1 ЦК України (а.с. 12). [PERSON] (мати спадкодавця) подала до Ставищенської державної нотаріальної контори заяву про відмову від спадщини після смерті сина, здійснивши таку відмову на користь племінника спадкодавця [PERSON] відповідно до ч. 2 ст. 1274 ЦК України (а. с. 43 зв.). Відповідно до матеріалів спадкової справи (а.с. 51-105) [PERSON] померла [INFO] в с Журавлиха Ставищенського району Київської області (а. с. 54). Спадщину після смерті останньої прийняла позивачка [PERSON] , спадкоємець за заповітом, посвідченим секретарем виконкому Журавлиської сільської ради Федоренко М. В 02 липня 1997 року за реєстровим № 10 (а.с. 58), подавши до Приватного нотаріуса Ставищенського районного наторіального округу Київської області Кошинської Л. О. заяву про прийняття спадщини у встановлений шестимісячний строк відповідно до ст. ст. 1223 ч. 1, 1269 ч. ч. 1, 2, ст. 1270 ч. 1 ЦК України (а.с. 52). Позивачка [PERSON] отримала на інше спадкове майно свідоцтва про право на спадщину за заповітом (а. с. 86, 95). [PERSON] (третя особа), що мала право на обов`язкову частку у спадщині згідно ст. 1241 ЦК України, подала до вказаного приватного нотаріуса заяву про відмову від спадщини після смерті матері. відповідно до ч. 1 ст. 1273 ЦК України (а. с. 53). На заяву позивача Приватний нотаріус Ставищенського районного наторіального округу Київської області Кошинська Л. О. 11.05.2021 року винесла постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, якою відмовила позивачці у видачі йому свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вищевказаний спірний житловий будинок по [ADDRESS] (до 22.01.2016 року - «Чапаєва») в селі Журавлиха через відсутність правовстановлюючого документа на будинок на ім`я спадкодавиці. Відповідно до ч. 1 ст. 120 ЦК України (1963 р.)\~ майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності. Згідно п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 року № 20 "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, які до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Реєстрація права власності на даний житловий будинок згідно відповіді КП КОР Південне БТІ до 01.01.2013 р. не проводилась (а. с. 27) та\~ в державному реєстрі\~речових прав\~на нерухоме\~майно відомості\~про речові\~права на\~вказане нерухоме\~майно відсутні (а. с. 26). Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. На підставі ч. 5 ст. 1268 ЦК України спадщина належить спадкоємцю незалежно від часу її прийняття з часу відкриття спадщини. Відповідно до пунктів 1, 4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України цей кодекс застосовується до цивільних правовідносин, що виникли після набрання ним чинності, тобто після 1 січня 2004 року. Статтею 182 ЦК України передбачено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації, а порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість і підстави відмови в ній установлюються законом. Відповідно до ст. 2 Закону України „Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень. Право власності на збудоване до набрання чинності Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його спорудження, а не виникає у зв`язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, яка є лише офіційним визнанням державою такого права, а не підставою його виникнення (постанова Верховного Суду України від 13 червня 2012 р. № 6-54 цс 12). З урахуванням положень ч. 1 ст.15, ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За змістом наведених норм права потреба в такому способі захисту виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами (документами), підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється. Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що [PERSON] за життя набула право власності на вищевказаний житловий будинок відповідно до ст. ст. 120, 123 ЦК УРСР (1963 р.) як член колгоспного двору, а після смерті [INFO] останньої право власності в порядку спадкування за заповітом\~ на вказаний будинок набула позивачка [PERSON] , і оскільки відповідачем позов визнається, - він підлягає задоволенню. Оскільки Ставищенська селищна рада Білоцерківськоо району Київської області до пред`явлення позову про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом не оспорювала цього права та враховуючи заяву позивача про покладення судових витрат на неї (а.с. 7), відповідно до змісту ст. 141 ЦПК України суд не вирішує питання про стягнення або розподіл судових витрат.

Outcome: approved