Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-22 00:00:00

В квітні 2019 року АТ "Страхова компанія "Країна" звернулося з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди 32680,00 гривень. В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що 25 січня 2020 року, близько 11 години 50 хвилин, [PERSON] на 281 кілометрі + 950 метрів автодороги М-03 Київ-Харків-Довжанський, керував транспортним засобом марки Ваз-21099, державний номерний знак [NUMBER] , допустив зіткнення з транспортним засобом марки DAEWOO Lanos, державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , [INFO] , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження, після встановлення підстав для проведення огляду на стан сп`яніння відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння відповідно до встановленого законом порядку, чим порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху України. На момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована в АТ "Страхова компанія "Країна". Постановою Великобагачанського районного суду Полтавської області від 16.03.2020 року № 525/98/20 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП. За для відшкодування понесених збитків, пов`язаних із пошкодженням автомобіля марки DAEWOO Lanos, державний номерний знак [NUMBER] , потерпілий звернувся за виплатою страхового відшкодування до АТ "Страхова компанія "Країна", якою було виплачено страхове відшкодування потерпілій стороні у розмірі 32680,00 гривень. Відповідно до Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", а саме ст. 38.2 страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується постановою суду, або відповідно до пункту "в" якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди, а тому позивач звертається до суду з вимогою про стягнення в порядку регресу витрат на виплату страхового відшкодування на загальну суму 32680,00 гривень та понесених судових витрат. В підготовче судове засідання представник позивача не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином (а.с. 56, 58). Відповідач [PERSON] до суду не з`явився, подав до канцелярії суду заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги визнав в повному обсязі (а.с. 59). Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За змістом частин 1, 4 статті 206 Цивільного процесуального кодексу України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд, дослідивши письмові докази по справі, приходить до висновку про наявність законних підстав для ухвалення рішення про задоволення позову у підготовчому засіданні, зазначаючи, що визнання позову відповідачем не суперечить закону у відповідності до ч. 3 ст. 200 ЦПК України. Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що відповідача [PERSON] постановою Великобагачанського районного суду Полтавської області від 16.03.2020 року № 525/98/20 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП, в постанові зазначено, що 25 січня 2020 року, о 11 години 50 хвилин, [PERSON] на 281 кілометрі + 950 метрів автодороги М-03 Київ-Харків-Довжанський, керуючи транспортним засобом марки Ваз-21099, державний номерний знак [NUMBER] , при повороті ліворуч не переконався, що маневр буде безпечним, і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, допустив зіткнення з транспортним засобом марки DAEWOO Lanos, державний номерний знак [NUMBER] , який рухався по смузі зустрічного руху, під керуванням водія [PERSON] , [INFO] , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортним засобам було завдано механічних пошкоджень (а.с. 18). Постанова набрала законної сили 04 квітня 2020 року. Згідно ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. На момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність відповідача [PERSON] , [INFO] , була застрахована в АТ "Страхова компанія "Країна". Власником автомобіля марки DAEWOO Lanos, державний номерний знак [NUMBER] , є [PERSON] , жителька [ADDRESS] (а.с. 13). Платіжними дорученнями № 1590 від 06 квітня 2020 року АТ "Страхова компанія "Країна" виплатило страхове відшкодування [PERSON] в сумі 69710,96 гривень (а.с. 36-37). Закон України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" від 1 липня 2004 року № 1961-IV (Далі по тексту Закон № 1961-IV), регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (далі - обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності) і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України. Відповідно до п.п. "в" п. 38.1.1 ст. 38 Закон України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником). Відповідно до п. 36.2 ст. 36 Закону № 1961-IV, Страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. На підставі викладеного з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума виплаченого страхового відшкодування в сумі 32680,00 гривень. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Суд ухвалює рішення про задоволення позову відповідно до ст. 206 Цивільного процесуального кодексу України, в зв`язку з визнанням позову відповідачем, а тому позивачу підлягає поверненню за рахунок держави судовий збір у розмірі 50 відсотків судового збору, який підлягав сплаті на момент подання цього позову, тобто 1135,00 гривень, а з відповідача підлягає стягненню на користь держави 50 відсотків сплаченого позивачем судового збору, тобто 1135,00 гривень, що відповідає вимогам статей 141, 142 Цивільного процесуального кодексу України.

Outcome: approved