Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду p позовом, в якому просить визнати виконавчий напис вчинений 31.01.2019, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. про стягнення з [PERSON] на користь АТ "Перший Український Міжнародний Банк" заборгованості в розмірі 19 042 грн. 11 коп. таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що позивач на початку грудня 2020 року дізналась про те, що на примусовому виконанні у приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Павелків Т.Л. знаходиться виконавче провадження, яке відкрито на підставі виконавчого напису № 2410 від 31.01.2019, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. Згідно вказаного виконавчого напису приватного нотаіуса, позивачу [PERSON] запропоновано звернути стягнення на користь відповідача по справі в сумі 19 04 грн. 11 коп. Позивач вказує, що їй не відомо підставу стягнення з неї на користь відповідача заборгованості за кредитним договором, укладеним 25.02.2012 між нею та АТ "Ренесенс Банк", а також яким чином зроблено розрахунок такої заборгованості. В той же час, [PERSON] вказує, що їй не надходили жодні розрахунки та повідомлення стосовно існування заборгованості. Крім цього, на підставі документів наданих відповідачем третій особі - приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. із заявою про вчинення виконавчого напису, не можна встановити безспірність вимог відповідача до позивача. 03.12.2020 ухвалою судді відкрито провадження по справі і справа призначена до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. У наданий в ухвалі час від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін. Позивач отримав ухвалу суду про відкриття провадження 18.12.2020. Відповідач отримав зазначену ухвалу 28.12.2020, що підтверджується поштовою розпискою про отримання копії ухвали про відкриття провадження у справі та копії позову з доданими до неї копіями. У визначений судом строк відповідач не подав суду відзиву на позов або інших клопотань. Третя особа - приватний виконавець Павелків Т.Л. копію ухали про відкриття провадження разом з копією позовної заяви отримала 04.01.2021. Третя особа - приватний нотаріус Хара Н.С. копію ухвали та позовної заяви отримала 28.12.2020. Треті особи, у визначений їм в ухвалі про відкриття провадження строк, посянення або заперечення на позов не подали. Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 25.02.2012 позивачем та АТ "БАНК РЕНЕСАНС КАПІТАЛ", правонаступником якого є відповідач - АТ "Перший Український міжнародний банк", було підписано пропозицію укласти Договір карткового рахунку (оферти) № [NUMBER] . Крім цього, встановлено, що приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Наталією Станіславівною вчинений виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 2410, від 31.01.2019 про стягнення з [PERSON] на користь АТ "Перший Український Міжнародний Банк" заборгованості за вказаним вище договором в сумі 19 042 грн. 11 коп., в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту 8000 грн., прострочена заборгованість за процентами 10 805 грн. 4 коп., строкова заборгованість за процентами 236 грн. 71 коп., та плата за вчинення виконавчого напису в розмірі 500 грн. В подальшому встановлено, що 05.03.2019 приватним виконавцем виконавчого округу м. Київ Павелків (Вольф) Т.Л. відкрито виконавче провадження за № 58538892 з примусового виконання виконавчого напису № 2410 від 05.03.2019 року, що вчинив приватний нотаріус Хара Н.С., на підставі заяви відповідача. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Статтею 50 Закону України "Про нотаріат" визначено, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Відповідно до ст. 87 Закону України "Про нотаріат" перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Частиною 1 ст. 88 Закону України "Про нотаріат" нотаріус вчиняє виконавчий напис, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Зміст виконавчого напису повинен відповідати вимогам ст. 89 Закону України "Про нотаріат". Вчинення виконавчого напису здійснюється в порядку, передбаченому главою 16 "Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України", затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 року. Зокрема, згідно з цим Порядком, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій мають бути зазначені необхідні відомості про стягувача та боржника; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. У разі, якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999 року . При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999 року. Виконавчий напис вчинюється на оригіналі документа (дублікаті документа, який має силу оригіналу), що встановлює заборгованість. Якщо за борговим документом необхідно провести стягнення частинами, виконавчий напис за кожним стягненням може бути зроблений на копії документа або на виписці з особового рахунку боржника; у цих випадках на оригіналі документа, що встановлює заборгованість, робиться відмітка про вчинення виконавчого напису і зазначаються, за який строк і яка сума стягнута, дата і номер за реєстром нотаріальних дій. Як зазначив Верховний Суд України в своїй Постанові від 05.07.2017 в справі №754/9711/14-ц безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст. 88 Закону України "Про нотаріат"). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Аналогічні позиції викладені також в постановах Верховного Суду від 07.02.2018 року в справі № 204/4071/14-ц, від 23.01.2018 року в справі № 310/9293/15-ц та постанові Верховного суду України від 05.07.2017 року в справі № 6-887цс17. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Позивач в свою чергу заперечує наявність боргу в загальній сумі 19 542 грн. 11 коп. перед відповідачем АТ "Перший Український Міжнародний Банк", зазначаючи, що їй не відомі підстави на яких вона має перед відповідачем заборгованість та яким чином така розрахована, при цьому їй не надходили жодні розрахунки та повідомлення щодо існування заборгованості. В постанові Верховного Суду від 14.08.2019 справа № 569/8884/17, зазначено, що з урахуванням приписів ст.ст. 15, 16, 18 ЦК, ст.ст. 50, 87, 88 Закону України "Про нотаріат" захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне в стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить протилежного. Тобто, боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, у судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Досліджуючи письмові докази, суд встановив, що приватний нотаріус Хара Н.С. під час вчинення спірного виконавчого напису не переконалася в належному сповіщенні боржника про борг та про направлення йому вимоги. З матеріалів справи не вбачається, що при вчиненні напису нотаріус отримав від банку первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення (квитанції, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо), а також оригінал кредитного договору. Отже відсутні докази того, що на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису заборгованість боржника перед стягувачем була безспірною, як зазначено у виконавчому написі. Відповідачем та третьою особою не надано суду жодного доказу на підтвердження протилежного. Отже приватним нотаріусом не дотримано вимог ст..88 Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року за №296/5, а тому суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову. Згідно зі ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача судові витрати по справі у вигляді сплаченого судового збору за подання заяви про забезпечення позову в розмірі 420,40 грн. та за подану позовну заяву в розмірі 840,80 грн.. а всього в сумі 1261 грн. 20 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved