Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-24 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON] про визнання права власності на садовий будинок за [ADDRESS] , який розташований на земельній ділянці для веденення садівництва, площею 0,0606 га, кадастровий номер 6125286400:01:001:0729, в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . В обґрунтування вимог позивач вказує, що [PERSON] належала земельна ділянка площею 0,0606 га, кадастровий номер 6125286400:01:001:0729 для ведення садівництва, що розташована на території с. Острів Тернопільського району та розміщений на ній садовий будинок за № [ADDRESS]. За життя [PERSON] склав заповіт, яким заповів їй вказану земельну ділянку та спірний садовий будинок. [INFO] [PERSON] помер. Після його смерті відкрилась спадщина за заповітом та за законом на належне йому майно, у тому числі на спірний садовий будинок. Вона є спадкоємцем за заповітом та прийняла спадщину шляхом подачі до нотконтори заяви про прийняття спадщини у встановлений законом строк. Постановою приватного нотаріуса Тернопільського міського нотаріального округу їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на спірний садовий будинок, у зв`язку із відсутністю відомостей про державну реєстрацію речових прав спадкодавця на вказану вище нерухомість. Посилаючись на наведене, просить задовольнити позов. 27 серпня 2019 року ухвалою суду, яка занесена до протоколу судового засідання, до участі в справі залучено співвідповідача [PERSON] . В судове засідання [PERSON] не з`явилася, хоча про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Попередньо представник позивача - адвокат Братівник І.В. подав заяву про розгляд справи без його та позивача участі, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити. В судове засідання відповідачі [PERSON] та [PERSON] не з`явилися, попередньо подали заяви про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги визнають у повному обсязі та не заперечують щодо задоволення позову. Судом встановлено, що 05 серпня 2012 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 05 серпня 2012 року, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції, актовий запис №1046. Прізвище дружини після укладення шлюбу змінилося на « [PERSON] ». Як вбачається із заповіту від 26 травня 2015 року, посвідченого державним нотаріусом Першої тернопільської державної нотаріальної контори, [PERSON] . заповів належну йому земельну ділянку площею 0,0606 га, для ведення садівництва, розташовану на території с. Острів Тернопільського району та розміщений на ній садовий будинок за № [ADDRESS] [PERSON] ; належний йому гараж за № [ADDRESS] та автомобіль «М-412», реєстраційний номер [NUMBER], 1973 року випуску заповів [PERSON] [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 28 березня 2018 року, виданим Тернопільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, актовий запис №516. Після його смерті відкрилася спадщина за заповітом та за законом на належне йому майно, у тому числі на спірний садовий будинок. Спадкоємцем спірного садового будинку за заповітом є позивач [PERSON] . З листа-відповіді приватного нотаріуса Тернопільського міського нотаріального округу Савки В.І. від 06 вересня 2019 року за №303/01-16 вбачається, що 17 липня 2018 року приватним нотаріусом за заявами [PERSON] та [PERSON] було заведено спадкову справу за №22/2018 після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Після смерті [PERSON] спадщину прийняли: спадкоємці за заповітом, [PERSON] та [PERSON] , спадкоємець за законом, син померлого - [PERSON] Інший спадкоємець за законом, син померлого [PERSON] , який має право на обов`язкову частку у спадщині, заяву про прийняття спадщини після смерті батька не подавав, на момент його смерті проживав окремо. 21 березня 2018 року приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Савкою В.І. було видано [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку для ведення садівництва, площею 0,0606 га, кадастровий номер 6125286400:01:001:0729, що розташована на території Острівської сільської ради Тернопільського району. Постановою приватного нотаріуса Тернопільського міського нотаріального округу від 21 березня 2018 року, [PERSON] відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, а саме: видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на садовий будинок за [ADDRESS] , у зв`язку із відсутністю відомостей про державну реєстрацію речових прав спадкодавця на вказану вище нерухомість. З технічного паспорту на садовий будинок за [ADDRESS] , виготовленого Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації від 30 липня 2018 року вбачається, що рік побудови садового будинку 1991 рік, загальна площа спірного будинку становить 25,7 кв.м., житлова пл. 14,9 кв.м. З інформаційної довідки про технічний стан нерухомого майна від 30 серпня 2018 року за №1017, виданої Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації вбачається, що станом на 30 липня 2018 року садовий будинок за [ADDRESS] рахується за [PERSON] садовому будинку самочинних добудов та перепланувань не виявлено. Суд, розглянувши справу, дослідивши та оцінивши в сукупності зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи із наступного. В силу вимог ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Встановлено та підтверджено матеріалами справи, що позивач [PERSON] є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] , а саме: земельної ділянки площею 0,0606 га, для ведення садівництва, розташованої на території с. Острів Тернопільського району та розміщеного на ній садового будинку за № [ADDRESS] Крім того, [PERSON] частково оформила спадкові права, отримавши свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку. Однак, отримати свідоцтво про право на спадщину на спірний садовий будинок у нотаріуса позивач не може, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів. Згідно з вимогами п. 3.1. "Порядку прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків...", затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України № 95 від 19.03.2013 року документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05.08.1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації. Відповідно до вимог п. 49 "Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень", затвердженому постановою КМУ № 868 від 17.10.2013 року документом, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом індивідуального (садибного) житлового будинку, садового, дачного будинку, господарської (присадибної) будівлі та споруди, прибудови до них, побудованих до 5 серпня 1992 року, є технічний паспорт на об`єкт нерухомого майна. В матеріалах справи наявний технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації, на вказаний садовий будинок від 30 липня 2018 року, який з огляду на вищезазначені нормативно-правові акти, засвідчує відповідність вказаного садового будинку вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, та прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом садового будинку до 05.08.1992 року. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 3 Закону України від 01 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. В силу вимог ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав. Законодавство, яке було чинне на час завершення будівництва садового будинку з надвірними будівлями та спорудами, не пов`язувало виникнення права власності на нерухоме майно з державною реєстрацією такого права. На підставі зібраних у справі доказів судом установлено, що садовий будинок за [ADDRESS] за життя належав [PERSON] Однак, за життя спадкодавець не зареєстрував у встановленому законом порядку право власності на спадкове майно. Відповідно до вимог ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановленні обставини справи, суд приходить до переконання, що за позивачем слід визнати право власності на садовий будинок за [ADDRESS] у порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] .

Outcome: approved