Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], що діє від свого імені та від імені свого малолітнього сина [PERSON], про примусове виселення, посилаючись на те, що рішенням Дзержинського районного суду міста Харкова було звернуте стягнення на предмет іпотеки, а саме квартиру загальною площею 47,8 кв.м., житловою площею 28,9 кв.м., що розташована за адресою: [ADDRESS]. Представник позивача в судове засідання не з'явився та просив розглядати справу за його відсутності, позов підтримує, про що надав суду письмову заяву. Відповідач в судове засідання неодноразово не з'являвся, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. Представник третьої особи до суду не з'явився, просив розглядати справу за його відсутності про що подав до суду письмову заяву. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи,що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд дослідивши матеріали справи приходить до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що між Закритим акціонерним товариством «Перший Український Міжнародний банк», правонаступником всіх прав та зобов'язань якого є ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» та громадянином України [PERSON] було укладено Кредитний договір № 5631230 від 23 серпня 2007 року. Відповідно до Кредитного договору Позивач зобов'язався надати Відповідачу кредит у розмірі 114 000,00 доларів США (сто чотирнадцять тисяч доларів США 00 центів), в свою чергу, зобов'язався використати кредит за цільовим призначенням, сплатити Позивачу відсотки за користування кредитом та повернути кредит частинами в розмірах, в порядку та в строки, визначені Кредитним договором, але не пізніше 23.08.2027 року. Позивач належним чином виконав свої обов'язки за Кредитним договором, відкривши Боржнику позичковий рахунок та надавши йому обумовлені Кредитним договором грошові кошти у повному обсязі. З метою забезпечення виконання зобов'язань Боржника перед Позивачем між Банком та [PERSON] було укладено Договір іпотеки № 5631831 від 23.08.2007 року, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрований в реєстрі за № 3226, згідно з яким було передано в іпотеку Банку наступне нерухоме майно: квартира, реєстраційний номер 11677203, що розташована за адресою: [ADDRESS] Відповідно до умов п. 1.6. Договору іпотеки, за рахунок предмету іпотеки Позивач має право задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням (щодо повернення кредиту, сплати процентів за користування кредитом, пені, штрафи та всі інші суми, передбачені кредитним договором), а також відшкодувати в повному обсязі всі свої витрати, пов'язані із реалізацією прав, що випливають з Договору іпотеки (зокрема, але не виключно, пов'язані із зверненням стягнення на предмет іпотеки та його реалізацією, включаючи витрати на оплату винагороди залученим експертам, організацію торгів тощо). У зв'язку з невиконанням Боржником зобов'язання щодо своєчасного повернення кредиту та сплати процентів за користування ним, у Позивача виникло передбачене ст. 35 Закону України "Про іпотеку" та п. 4.1 Договору іпотеки право розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки. Згідно ч. 3 статті 33 Закону України "Про іпотеку" та п. 4.2. Договору іпотеки звернення стягнення на предмет іпотеки. В зв'язку з порушенням [PERSON] зобов'язань по Кредитному договору № 5631230 від 23 серпня 2007 року з повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом, Банком було розпочато процедуру звернення стягнення на Предмет іпотеки в судовому порядку. 12.12.2011 року Дзержинським судом м. Харкова було винесено рішення по справі № 2-5530/11 про звернення стягнення на Предмет іпотеки для задоволення вимог Банку. Дане рішення було змінене рішенням апеляційного суду Харківської області від 20.09.2012 року. Згідно зазначених рішень: стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ «ПУМБ» заборгованість за Кредитним договором в загальному розмірі 114 377,47 дол. США, що дорівнює 913864,55 копійок, шляхом звернення на предмет іпотеки: квартиру, загальною площею 47,8 кв.м., житловою площею 28,9 кв.м., що розташована за адресою: [ADDRESS], передану в іпотеку Банку за договором іпотеки № 5807706 від 01.11.2007 р., посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрований в реєстрі за № 576, шляхом продажу на прилюдних торгах за ціною визначеною незалежним суб'єктом оціночної діяльності за їх вибором. Ціна продажу предмета іпотеки має бути не нижчою за звичайні ціни на цей вид майна. Згідно ст. 40 Закону України "Про іпотеку" після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Згідно з ч. 3 ст. 109 ЖК України звернення стягнення на передане в іпотеку жиле приміщення є підставою для виселення всіх громадян, що мешкають у ньому, за винятками, встановленими законом. Після прийняття кредитором рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги, якщо сторонами не погоджено більший строк. Якщо громадяни не звільняють жиле приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. Згідно довідки КП «Жилкомсервіс» Дзержинської філії дільниці №4 від 21.08.2007 року, на момент укладення Договору іпотеки, за адресою: [ADDRESS] не було зареєстровано жодної особи. Відповідно до п. 1.7.4 Договору іпотеки Іпотекодавець зобов'язувався без попереднього письмового погодження Банку не реєструвати третіх осіб на житловій площі, що входить до складу Предмету іпотеки. Також, 23.08.2007 року [PERSON] були зроблені заяви, які були посвідчені приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON], про те, що на момент передачі вищезазначеної квартири в іпотеку Відповідач у зареєстрованому шлюбі не перебував та прав щодо користування квартирою у малолітніх та неповнолітніх дітей немає. Згідно довідки КП «Жилкомсервіс» Дзержинської філії дільниці №4 від 22.01.2013 року, Банку стало відомо, що в житловому приміщенні, що є Предметом іпотеки, зареєстровані: [PERSON] та його малолітній син [PERSON]. [INFO], що є порушенням п. 1.7.4 Договору іпотеки. Відповідно до п. 3.2.7 Договору іпотеки Відповідач зобов'язався після прийняття Банком рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки на письмову вимогу Банку добровільно звільнити його та максимально сприяти звільненню предмета іпотеки всіма іншими мешканцями. Враховуючи вищевикладене, Позивач 13.03.2013 року, в порядку ст. 109 Житлового кодексу України та ст. 40 Закону України "Про іпотеку" направив Відповідачу Вимогу № КНА-61/136 від 11.03.2013 року добровільно протягом 1 (одного) місяця з дня отримання вимоги виселитися з квартири, що є предметом іпотеки. У зазначений строк вимога про виселення виконана не була. Невиконання Відповідачем вимоги Позивача про виселення з Предмета іпотеки перешкоджає його реалізації, внаслідок чого порушується право Позивача на звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до ст. 40 Закону України "Про іпотеку" якщо мешканці не звільняють житловий будинок або житлове приміщення добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. Таким чином, позов підлягає задоволенню. Судові витрати суд розподіляє у відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України. На підставі ст.ст. 34, 40 Закону України "Про іпотеку" від 05.06.2003 року № 898-IV, ст. 109 Житлового кодексу України та

Outcome: approved