Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-08 00:00:00

В грудні 2013 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до Головного управління Державної казначейської служби України, просила стягнути на свою користь 300 грн. 00 коп., штрафу, отриманого відповідачем без відповідної правової підстави. В обгрунтування позову позивач послалась на ті обставини, що під час проходження технічного огляду належного їй на праві власності автомобіля "Джилі", реєстраційний номер [NUMBER], на вимогу працівника ВДАІ УМВС України в Миколаївській області нею 02 вересня 2009 року був сплачений штраф на виконання постанови серії ВЕ № 047245 від 12 лютого 2009 року по справі про адміністративне правопорушення, строк пред'явлення до виконання якої сплинув. Як на правові підстави позову позивач послалась на ст. 1212 ЦК України. Усною ухвалою суду від 18 лютого 2014 року до участі в справі в якості третьої особи притягнуто ВДАІ УМВС України в Миколаївській області, а усною ухвалою суду від 20 червня 2014 року проведено заміну неналежного відповідача на належного - Державну казначейську службу України. В судове засідання учасники процесу не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись у встановленому законом порядку. Позивач подала суду заяви з проханням розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує. Відомості про причини неявки в судове засідання інших учасників процесу матеріали справи не містять. В той же час, відповідачем подані суду заперечення проти позову відповідно яких позов не визнається у зв'язку з тим, що під час неодноразових звернень позивачем не були долучені до заяви відповідні документи, що підтверджують підстави безспірного списання бюджетних коштів. Суд ухвалив про заочний розгляд справи в порядку ст. 224, 225 ЦПК України на підставі наявних в ній даних та доказів. Дослідивши докази, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Постановою серії ВЕ № 047245 від 12 лютого 2009 року на [PERSON] визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченою частиною 1 ст. 122 КУпАП та на неї накладене адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 300 грн. 00 коп. Так, відповідно цієї постанови 12 лютого 2009 року близько 15 години 13 хвилин [PERSON] керувала транспортним засобом - легковим автомобілем Джілі, реєстраційний номер [NUMBER] та рухалась по вул. Скороходова в м. Миколаєві в районі перехрестя з вул. 1-ша Слобідська в зоні дії дорожнього знаку 3.29 "обмеження максимальної швидкості", у даному випадку - 40 км/год з перевищенням швидкості більш ніж на 20 км/год., а саме: зі швидкістю 62 км/год., чим порушила вимоги п. 12.9 "б" Правил дорожнього руху України. Порушення зафіксоване приладом автоматичної фіксації порушень ПДР "Визир" № 0711218. Фотокопією квитанції № 15/19 від 02 вересня 2009 року підтверджений факт перерахування [PERSON] 300 грн. 00 коп. управлінню Державного казначейства України у Миколаївські області на розрахунковий рахунок № 33114336700002. Призначення платежу: штраф у сфері забезпечення дорожнього руху. Разом з цим, відповідно ст. 303 КУпАП не підлягає виконанню постанова про накладення адміністративного стягнення, якщо її не було звернуто до виконання протягом трьох місяців з дня винесення. В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги. В свою чергу, ні відповідач ні третя особа не представили суду у встановленому цивільним процесуальним законом порядку належних та допустимих доказів на підтвердження того, що протягом установленого законом строку постанову серії ВЕ № 047245 від 12 лютого 2009 року було звернуто до виконання відповідно чинного законодавства України. На день сплати штрафу позивачем постанова серії ВЕ № 047245 від 12 лютого 2009 року оскаржена не була, а за такого станом на 02 вересня 2009 року строк її звернення до виконання. В силу ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. За такого, відповідач отримав кошти від позивача без відповідної правової підстави та зобов'язаний їх повернути. Таким чином, позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Відповідно ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути 229 грн. 40 коп. судового збору.

Outcome: approved