Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-01 00:00:00

У квітні 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, в якому вказує, що вони з відповідачем з 07.07.2007 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвали згідно рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 26.10.2011 року, є батьками [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які проживають разом з позивачкою та знаходяться на її утриманні, відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Просить стягнути з відповідача аліменти за минулий час на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], та неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], щомісячно в розмірі 1200 грн. 00 коп. на кожну дитину, починаючи з 08 листопада 2011 року і до дня подання позовної заяви, в загальній сумі 129600 грн. 00 коп., а також стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей щомісячно в сумі по 1200 грн. на кожну дитину, починаючи з дня подання позовної заяви і до повноліття дітей, допустити негайне виконання судового рішення в межах суми платежу за один місяць. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надавши заяву з проханням проводити розгляд справи без її участі, в якій вказала, що позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, не повідомивши про причини неявки, незважаючи на те, що був повідомлений про час та місце судового розгляду справи, у зв'язку з чим відповідно до положень ст. 224 ЦПК України, зі згоди позивача, судом ухвалено рішення при заочному розгляді справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 07.07.2007 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб у Центральному відділі РАЦС Полтавського міського управління юстиції, дружині було присвоєне прізвище "[PERSON]". [PERSON] та [PERSON] є батьками двох неповнолітніх дітей: доньки [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим 25.07.2008 року Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції, та сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим 20.03.2012 року Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області. Згідно з заочним рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від 26.10.2011 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, прізвище останньої після розірвання шлюбу залишено "[PERSON]". 26.08.2015 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON], після чого їй присвоєно прізвище "[PERSON]". Після розірвання шлюбу між сторонами по справі [PERSON] та [PERSON], їхні неповнолітні діти [PERSON] та [PERSON] проживають з матір'ю та фактично знаходяться на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про стягнення аліментів з відповідача на утримання неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття є обґрунтованими. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. За змістом положень ст. ст. 183, 184 Сімейного кодексу України, аліменти присуджуються в частці заробітку (доходу) матері, батька, а якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Як встановлено в ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Вирішуючи позовні вимоги [PERSON], суд враховує положення наведених вище норм чинного законодавства, бере до уваги, що відповідач являється приватним підприємцем, а відповідно, має нестабільний та нерегулярний дохід, а також те, що відповідач ухилився від явки до суду та подання доказів, відповідно, не довів, що його матеріальне становище не дає можливості сплачувати аліменти на утримання дітей в розмірі по 1200 грн. на кожну дитину щомісяця, у зв'язку з чим приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог [PERSON] про стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання дітей - доньки [PERSON], [INFO] року та сина [PERSON], [INFO], - в період з дня подання до суду позовної заяви та до досягнення ними повноліття та у твердій грошовій сумі у розмірі, визначеному позивачем. Відповідно до ч. 2 ст. 191 СК України аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки. Разом з тим, позивач у позові не обґрунтувала та в судовому засіданні не довела шляхом подання належних і допустимих доказів той факт, що в період з 08.11.2011 року вживала заходів до одержання аліментів від відповідача [PERSON], а останній ухилявся від їх сплати, у зв'язку з чим суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей за минулий час з 08 листопада 2011 року і до дня подання позовної заяви в загальній сумі 129600 грн. 00 коп., є безпідставними і такими, що не підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: partial