Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-02 00:00:00

В грудні 2015 року Публічне акціонерне товариство "Райффайзен Банк Аваль" (далі ПАТ "Райффайзен Банк Аваль"), звернулось до суду із зазначеним позовом до [PERSON], обґрунтовуючи свої вимоги тим, 22 червня 2006 року між Акціонерним поштово-пенсійним банком "Аваль", правонаступником якого є ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" та відповідачем укладено кредитний договір про споживчий кредит № 014/08-112/47217 (далі Договір № 014/08-112/47217) , відповідно до умов якого [PERSON] отримала кредит грошовими коштами у розмірі 20 000 грн. на споживчі цілі, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 16,5 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом на строк 120 місяців з кінцевим терміном повернення 22.06.2016 року. Відповідач зобов'язалась повернути кредит і сплатити проценти на умовах, установлених цим договором відповідно до графіку погашення кредиту. Посилаючись, що зобов'язання по вказаному договору, всупереч його умов та норм Цивільного кодексу України (далі ЦК України) відповідач належним чином не виконував, в зв'язку з чим станом на 02.11.2015 року виникла кредитна заборгованість в сумі 2 633 грн. 28 коп., яка складається з 2 290 грн. 45 коп. - заборгованості за кредитом; 342 грн. 83 коп. - заборгованості по відсоткам за користування кредитом, позивач просить задовольнити позовні вимоги. В судове засідання представник позивача не з'явився, до суду надійшов лист з проханням розглянути справу у відсутність представника банку, позовні вимоги банк підтримує. Відповідач в суд не з'явилась, надіслала письмову заяву з проханням розглянути справу без її участі, в заяві вказала, що заборгованість по кредиту повністю погасила 28.12.2015 року, про що надада довідку Кривоозерського відділення ПАТ "Райффайзен Банк Аваль". Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав. Із письмових доказів судом встановлено, що 22 червня 2006 року між ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір про надання споживчого кредиту № 014/08-112/47217 (а.с. 13-15). Відповідно до вказаного договору позивач надав відповідачу кредит у розмірі 20 000 грн. на споживчі цілі, на строк 120 місяців, дата остаточного погашення кредиту 22.06.2016 року, відповідач, в свою чергу, взяла зобов'язання повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитом у розмірі 16,5 % річних відповідно до графіку погашення кредиту. Банк виконав свої зобов'язання, грошові кошти відповідач отримала в розмірі, строки та на умовах, передбачених Договором. Відповідач порушувала графік погашення кредиту, станом на 02 листопада 2015 року за договором № 014/08-112/47217 утворилась заборгованість в сумі 2 633 грн. 28 коп., яка складається з 2 290 грн. 45 коп. - заборгованості за кредитом; 342 грн. 83 коп. - заборгованості по відсоткам за користування кредитом, що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с. 6-11), тому 16.07.2015 року Позичальнику було надіслано вимогу про дострокове виконання грошових зобов'язань, яким було [PERSON] повідомлено про обов'язок у 60 денний термін достроково повернути всю суму заборгованості (а.с. 16-18). Втім у встановлений строк відповідачем заборгованість за кредитом повернута не була. Як вбачається із довідки про стан кредиту, поданою відповідачем до суду, 28.12.2015 року заборгованість по кредиту повністю погашена. За такого, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення кредитної заборгованості задоволенню не підлягають. У відповідності до ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача понесені позивачем та документально підтверджені судові витрати, так як кредитна заборгованість погашена після пред'явлення позову в суд.

Outcome: partial