Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-15 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з даним позовом 17.08.2016 року, підтримуючи який в судовому засіданні, пояснила, що 08.11.2005 року у виконкомі Старогвіздецької сільської ради Коломийського району, актовий запис №11 між нею та відповідачем був зареєстрований шлюб. Оскільки відносини в сім'ї погіршилися, між ними часто виникали сварки, скандали через зловживання - [PERSON] спиртними напоями та застосовування до неї фізичного насильства (дані обставини знайшли своє підтвердження в рішенні Коломийського міськрайонного суду від 16.12.2009 року) і це стало підставами для розірвання шлюбу. Від спільного проживання в них народилася дочка - [PERSON] - [INFO]. Після розірвання шлюбу, відповідач, залишив її із дитиною і вона фактично виховує дочку сама, оскільки її батько не приймає жодної участі в її вихованні, не виконує своїх батьківських обов'язків, із січня 2008 року не надає кошти на утримання дитини. Вищенаведене підтверджується рішенням Коломийського міськрайонного суду від 16.12.2009 року, в якому зазначено, що вона з доповідачем спільно не проживає із січня 2008 року і будь - яких стосунків не підтримують. З даними фактами відповідач під час судового засідання погодився. І тому, бачачи таке відношення відповідача до своєї рідної дитини, і небажання брати участь у вихованні дочки, вона вирішила не звертатись до Коломийського міськрайонного суду із позовною про стягнення аліментів, адже після січня 2008 року для нього рідна дитина перестала існувати, і вирішила виховувати її власними силами. Статтями 11,12,15 Закону України "Про охорону дитинства" від 26 квітня 2001 року, з наступними змінами, передбачено, що кожна дитина має право на піклування батьків, а батьки мають право та зобов'язанні виховувати дитину, піклуватись про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток, створювати належні умови для розвитку її здібностей та несуть відповідальність за невиконання та ухилення від виконання батьківських обов'язків. Згідно ст. 157 ч. 2 СК України той з батьків хто проживає окремо від дитини зобов'язаний брати участь в її вихованні та має право на особисте спілкування з нею. Останнє відоме місце проживання відповідача: [ADDRESS]. Відповідно до п. 2 ч.1 ст. 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків виражається у тому, що вони піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини; не спілкуються з дитиною взагалі, що порушує - нормальне самоусвідомлення дитини; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Увесь цей час, вже більше вісім років, вона виховує дитину без участі її батька, утримує її, купляє одяг, взуття та інші речі, створює їй належні умови виховання необхідні для нормального розвитку, забезпечує її навчання, внаслідок чого в неї добре виховання. Так, за час навчання [PERSON], яка є ученицею 5 класу Гвіздецької ЗОШ1 -З ступенів, відповідач згідно довідки від 15.08.2016року №134, яка надана даним навчальним закладом - не бере участі у її вихованні, а саме: - «з 01.09.2012 р. до [INFO] її батько [PERSON] жодного разу не відвідував школу, не цікавився успіхами та проблемами своєї дочки, не відвідував батьківські збори». Таким чином, відповідач свідомо нехтує своїми обов'язками. [PERSON] проживає разом зі нею за адресою: [ADDRESS], Вищевказане підтверджується довідкою про склад сім'і від 12.08.2016року (довідка додається). У відповідності з ч. 4, 5 ст. 19 Сімейного кодексу України при розгляді судом спорів щодо позбавлення батьківських прав обов'язковою є участь органу опіки та піклування, який подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. У зв'язку з цим зазначений орган необхідно залучити до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог. Просить суд позбавити [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO]. Представник відповідача не визнав позов та пояснив, що позивачка не довела позовні вимоги як цього вимагає ст.164 СК України, а в рішенні суду про розірвання шлюбу між сторонами тільки констатовано про негативну поведінку відповідача і останній просить відмовити в задоволенні позову та представив для суду довідку про те, що не перебуває на обліку в наркологічному кабінеті. Представник третьої особи - служби в справах дітей Коломийської РДА підтримала позов і пояснила суду, що на засіданні комісії з питань захисту прав дитини Коломийської РДА 13.09.2016 року розглядали заяву позивачки щодо позбавлення батьківських прав відповідача стосовно дитини [PERSON] та надання висновку згідно п.5 ст.19 СК України і комісія ретельно вивчивши всі обставини вирішила надати висновок про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача стосовно дитини [PERSON] про що складено відповідний висновок, який надано суду, тому просить задовольнити позов. З'ясувавши обставини, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вислухавши поясненні свідків, суд, вважає, що позов слід задовольнити повністю з таких підстав. Судом встановлено, що 08.11.2005 року позивачка з відповідачем зареєстрували шлюб і від шлюбу у них народилася дочка - [PERSON] - [INFO]. Оскільки відносини в сім'ї погіршилися, між ними часто виникали сварки, скандали через зловживання - [PERSON]Ю спиртними напоями та застосовування до позивачки фізичного насильства і дані обставини знайшли своє підтвердження в рішенні Коломийського міськрайонного суду від 16.12.2009 року та це стало підставами для розірвання шлюбу./а.с.8-9/ Після розірвання шлюбу, відповідач залишив позивачку із дитиною і вона фактично виховує дочку сама, оскільки відповідач не приймає жодної участі в її вихованні, не виконує своїх батьківських обов'язків, а із січня 2008 року не надає кошти на утримання дитини, що також знайшло своє підтвердження при розгляді справи про розірванні шлюбу та зазначено в рішенні Коломийського міськрайонного суду від 16.12.2009 року в якому зазначено, що вона з доповідачем спільно не проживає із січня 2008 року і будь - яких стосунків не підтримують. З даними фактами відповідач під час судового засідання погодився і рішення не оскаржив, тобто воно набрало законної сили та відповідно ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ. Через не бажання відповідача брати участь у вихованні дочки, позивачка не зверталась до суду із позовною про стягнення аліментів, адже після січня 2008 року для нього рідна дитина перестала існувати, тому вирішила виховувати її власними силами, як пояснила суду, щоб в майбутньому батько не мав права звертатись за допомогою дитини на своє утримання. Статтями 11,12,15 Закону України "Про охорону дитинства" від 26 квітня 2001 року, з наступними змінами, передбачено, що кожна дитина має право на піклування батьків, а батьки мають право та зобов'язанні виховувати дитину, піклуватись про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток, створювати належні умови для розвитку її здібностей та несуть відповідальність за невиконання та ухилення від виконання батьківських обов'язків, а згідно ст. 157 ч. 2 СК України той з батьків хто проживає окремо від дитини зобов'язаний брати участь в її вихованні та має право на особисте спілкування з нею. Встановлено ст.164 Сімейного кодексу України, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, а ухилення батьків від виконання своїх обов'язків виражається у тому, що вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, не спілкуються з дитиною взагалі, що порушує - нормальне самоусвідомлення дитини, не виявляють інтересу до її внутрішнього світу, не створюють умов для отримання нею освіти. Позивачка довела в судовому засіданні, що вже більше восьми років, вона виховує дитину без участі відповідача, утримує її повністю, створює їй належні умови виховання необхідні для нормального розвитку, забезпечує її навчання, а відповідач за час навчання дочки [PERSON], яка є ученицею 5 класу Гвіздецької ЗОШ 1-З ступенів, згідно довідки вказаного закладу від 15.08.2016року №134, не бере участі у її вихованні, а саме: - «з 01.09.2012 р. до [INFO] її батько [PERSON] жодного разу не відвідував школу, не цікавився успіхами та проблемами своєї дочки, не відвідував батьківські збори», тобто доведено порушення відповідачем ст.164 Сімейного кодексу України. Крім того, в судовому засіданні свідок [PERSON] підтвердив суду ухилення відповідача від виконання своїх обов'язків по вихованню внучки [PERSON], що відповідач навіть при випадковій зустрічі з дочкою не впізнав її, а на день народження останньої, пообіцявши купити для неї мобільний телефон, обманув її, не виконав обіцяного і це було стресом для дитини, яка довго переживала обман та заявила, що не бажає знати батька. А сестра позивачки - свідок [PERSON] підтвердила суду ухилення відповідача від виконання своїх обов'язків по вихованню [PERSON] та доповнила поясненням про те, що вона з чоловіком матеріально допомагають позивачці утримувати [PERSON], яка прихильна до її чоловіка і не бажає знати відповідача. [PERSON] проживає разом з позивачкою в [ADDRESS], що підтверджується довідкою про склад сім'ї від 12.08.2016 року/ а.с.7/. Згідно висновку про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача стосовно дитини [PERSON], складеного після засідання комісії з питань захисту прав дитини Коломийської РДА 13.09.2016 року визнано, що доцільно позбавити батьківських прав відповідача стосовно дитини [PERSON]. /а.с.29-30/ Таким чином, суд вважає доведеним позовні вимоги і слід позбавити батьківських прав відповідача стосовно дитини [PERSON]. На підставі ст.,ст. 150, 157, 164, 165, 167 СК України, ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства", постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 р. № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" та

Outcome: approved