Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-17 00:00:00

У жовтні 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства "[PERSON] Аваль" (далі - ПАТ "[PERSON] Аваль"), якому просила: визнати припиненим зобов'язання за договором іпотеки, укладеним 22.05.2007 р. між [PERSON], [PERSON] та ПАТ "[PERSON] Аваль", посвідченим приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу [PERSON] за № 7232; припинити обтяження нерухомого майна, а саме: магазину непродовольчих товарів, літ. «А», загальною площею 112,0 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Житомир, вул. Московська (вул. Небесної Сотні), №16, що передано в іпотеку ПАТ "[PERSON] Аваль" згідно договору іпотеки від 22.05.2007 р. зареєстрованого за № 7232 та належить на праві приватної власності: [PERSON] - 75/100 частин магазину та [PERSON] - 25/100 частин магазину; виключити запис про обтяження даного майна з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (в тому числі з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна та з Державного реєстру іпотек). У грудні 2016 року третя особа [PERSON] звернулася до суду з позовом ПАТ "[PERSON] Аваль", заявивши самостійним вимоги на предмет спору, що є аналогічними до позовних вимог [PERSON] (а.с. 39-46). Позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] обґрунтовувалися тим, що 22.05.2007 р. між ВАТ "[PERSON] Аваль", іпотекодавцями [PERSON] та [PERSON] та був укладений договір іпотеки, зареєстрований за № 723, за умовами якого останні виступили майновими поручителями за кредитним договором №2012/110/372 від 21.05.2007 р., укладеного між позичальником [PERSON] та баком. Предметом договору іпотеки став магазин непродовольчих товарів, за адресою: м. Житомир, вул. Московська (пров. Перший Московський), 16, літ «А», 75/100 частин якого належала [PERSON], а 25/100 частин позичальнику [PERSON] 03.02.2011 року [PERSON] помер. За життя позичальник своєчасно виконував умови кредитного договору. Його спадкоємцями стали діти - [PERSON] та [PERSON]. (згідно договору про поділ спадкового майна від 13.09.2011 року). Посилаючись на те, що внаслідок смерті [PERSON] відбулася заміна боржника у зобовязанні, іпотекодавець [PERSON] не погоджуються забезпечувати виконання зобовязань новим боржником, а також на фактичне виконання зобовязання, позивач та третя особа з самостійними вимогами вказували на те, що зобовязання за договором іпотеки від 22.05.2007 р. є припиненими, у звязку з чим звернулась до суду з даними позовам. Представник позивача та третьої особи з самостійними вимогами в судовому засіданні подані позови підтримав та просив їх задовольнити з підстав, викладених у позовних заявах. Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позовів заперечувала, посилаючись на те, що смерть позичальника згідно ст. 593 ЦК України та ст. 17 Закону України «Про іпотеку» не передбачені як підстава для припинення іпотеки, а також те, що при підписанні договору іпотеки позивач надала згоду на те, що у разі смерті сторін зобовязання за договором іпотеки поширюються на їх правонаступників або спадкоємців, у звязку з чим просила у задоволенні позову відмовити повністю. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що 21.05.2007 р. між ВАТ "[PERSON] Аваль" (правонаступником якого є ПАТ "[PERSON] Аваль") та [PERSON] (позичальником) було укладено кредитний договір №Z012/110/372, за умовами якого позичальник отримав від банку кредит у сумі 139 тис. дол. США під 12% річних строком до 20.05.2014 року (а.с.10-13). 22.05.2007 р. між ВАТ "[PERSON] Аваль" та іпотекодавцями [PERSON] та [PERSON] в забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором №Z012/110/372 від 21.05.2007 р. було укладено договір іпотеки, зареєстрований в реєстрі №7232. Предметом вказаного договору іпотеки став магазин непродовольчих товарів, за адресою: м. Житомир, вул. Московська (пров. Перший Московський), 16, літ «А», 75/100 частин якого належала [PERSON], а 25/100 частин позичальнику [PERSON] (а.с. 15,16). Обтяження нерухомого майна іпотекою було зареєстровано банком у порядку, визначеному законом, у Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна та у Державному реєстрі іпотек (а.с. 17,18). 03.02.2011 року позичальник [PERSON] помер, що стверджується копією свідоцтва про смерть серії 1-ТП №162357 від 07.02.2011 р. (а.с. 20). 13.09.2011 року спадкоємці померлого [PERSON] (його діти) уклали нотаріально посвідчений договір про поділ спадкового майна (а.с. 24), за яким перейшло у власність: - [PERSON] - 25/100 ідеальних частин магазину непродовольчих товарів по вул. Московській, 16 в м. Житомирі; - [PERSON] - квартира [ADDRESS]; 17/100 ідеальних частин житлового будинку № 1-а по вул. Пролетарській у м. Житомирі; вклади з відповідними відсотками та нарахованою комісією, що розміщені на рахунках в Житомирській обласній дирекції АТ «[PERSON] Аваль»: №26005222944 на суму 10122 грн.; №2620828369 на суму 373 грн. 12 коп.; №2620628370 на суму 27,48 дол.США. Іпотекодавець [PERSON] не погоджується забезпечувати виконання зобов'язання новим боржником - [PERSON] Згідно ст. 1 Закону України «Про іпотеку» іпотекою визнається вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Відповідно до ч. 5 ст. 3 Закону України «Про іпотеку» іпотека має похідний характер від основного зобов'язання і є дійсною до припинення основного зобов'язання або до закінчення строку дії іпотечного договору. Відповідно до ст. 608 ЦК України зобовязання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно повязаним з його особою і у звязку з цим не може бути виконане іншою особою. У випадку смерті боржника за кредитним договором його права і обовязки за цим договором переходять до спадкоємців, які зобовязані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Вимоги кредитора вони зобовязані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями і кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передано спадкоємцям у натурі (п. 5 ст. 1219, ст. 1282 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 523 ЦК України порука або застава, встановлена іншою особою, припиняється після заміни боржника, якщо поручитель або заставодавець не погодився забезпечувати виконання зобов'язання новим боржником. З урахуванням цих положень Закону слід дійти висновку про те, що у разі смерті боржника за кредитним договором за наявності спадкоємців відбувається заміна боржника в зобовязанні, який несе відповідальність у межах вартості майна, одержаного у спадщину. Як вбачається з рішення апеляційного суду Житомирської області від 19.07.2016 року по справі №295/5373/14-ц, в якій брали участь сторони, встановлено, що станом на день смерті позичальника поточна заборгованість за кредитними договорами, в тому числі і за договором № Z012/110/372, була відсутня, що сторонами не заперечувалось. На підставі викладеного, оскільки [PERSON] не є боржником за кредитним договором № Z012/110/372 та спадкоємцем майна [PERSON], згоди відповідати за зобовязання нових боржників не давала, тому зобов'язання за договором іпотеки від 22.05.2007 р. є припиненим з дня смерті позичальника [PERSON] Такий висновок відповідає постанові Верховного Суду України від 17 квітня 2013 року № 6-18цс13, яка відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для всіх судів України. Враховуючи, що зобов"язання за договором іпотеки від 22.05.2007 р. є припиненими з дня смерті позичальника [PERSON], тобто з 03.02.2011 року, то суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині припинення обтяження нерухомого майна, а саме: магазину непродовольчих товарів, літ «А», що знаходиться за адресою: м. Житомир, вул. Московська (пров. Перший Московський), 16, що є предметом вказаного договору іпотеки, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Згідно ст. 43 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» відомості про припинення обтяження реєструються держателем або реєстратором Державного реєстру на підставі рішення суду або заяви обтяжувача, в якій зазначаються реєстраційний номер запису, найменування боржника, індивідуальний ідентифікаційний номер боржника в Державному реєстрі фізичних осіб платників податків та інших обовязкових платежів та інформація про припинення обтяження. За таких обставин, вимоги в частині виключення запису про обтяження майна з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (в тому числі з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна та з Державного реєстру іпотек), на думку суду не підлягають задоволенню, оскільки позивач, як власник майна, іпотека якого припинилася, не позбавлений права самостійно подати реєстратору копію відповідного рішення суду з вимогою про виключення з реєстру запису про обтяження, а суд задовольняючи позов в частині припинення обтяження нерухомого майна, не має переберати на себе повноваження реєстратора та вчинив реєстраційну дію, що згідно закону відноситься до копмпетенції відповідних субєктів. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві - пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. У п. 36 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17.10.2014 року № 10 розяснено, що якщо вимогу пропорційності розподілу судових витрат при частковому задоволенні позову точно визначити неможливо (наприклад, при частковому задоволенні позову немайнового характеру), то судові витрати розподіляються між сторонами порівну. Таким чином, з відповідача підлягають стягненню на користь [PERSON] та [PERSON] витрати по сплаті судового збору щодо задоволеної вимоги про визнання припиненим зобовязань за договором іпотека у сумі по 551 грн. 20 коп. кожному, а щодо інших вимог про припинення обтяження нерухомого майна та виключення записів з державних реєстрів пропорційно задоволеної частини у сумі по 275 грн. 60 коп. кожному (551 грн. 20 коп. / 2).

Outcome: partial