Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-30 00:00:00

Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "АХА Страхування" звернулося 26 листопада 2012 року до Подільського районного суду міста Києва з позовом до [PERSON] про відшкодування збитків в порядку регресу в сумі 20906 грн. 69 коп. 21 жовтня 2013 року справа прийнята до провадження Кролевецького районного суду. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 27 листопада 2009 року між АТ "СК "АХА Україна", правонаступником якої є АТ "СК "АХА Страхування", та [PERSON] було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту № 3004273/05 АВ від 27.11.2009 року. У відповідності до умов вказаного Договору страхування страховик взяв на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку сплатити на користь страхувальника страхове відшкодування. 16 вересня 2010 року [PERSON] в м. Київ, керуючи транспортним засобом "ДЕУ", державний номерний знак "[NUMBER]", допустив зіткнення з транспортним засобом "ДЕУ", державний номерний знак "[NUMBER]" під керуванням [PERSON] Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди застрахованому транспортному засобу "ДЕУ", д.н.з. "[NUMBER]" було завдано механічних ушкоджень, що підтверджується довідкою ВДАІ про перелік пошкоджень та протоколом огляду транспортного засобу від 20.09.2010 року, відповідно до чого страхувальник зазнав матеріального збитку. Відповідно до Звіту №1109 з визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу, вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля "ДЕУ" д.н.з. "[NUMBER]", складає 20906 грн. 69 коп. Виконуючи взяті на себе зобов'язання по Договору страхування, страховик виплатив страхувальнику страхове відшкодування в розмірі 20906 грн. 69 коп., понісши фактично витрати на вищезазначену суму. Відповідно до постанови Дніпровського районного суду м. Києва від 24.09.2010 року дана дорожньо-транспортна пригода сталася з вини [PERSON], водія автомобіля "ДЕУ" д.н.з. "[NUMBER]". Посилаючись на положення ст. ст. 1166, 1187, 993, 1191, 257, 261 ЦК України, ст. 27 Закону України "Про страхування", позивач вважає, що відповідач зобов'язаний відшкодувати суму виплаченого 11.10.2010 року страхового відшкодування. 03.08.2012 року він звернувся до відповідача з претензією щодо відшкодування збитків в порядку регресу з метою врегулювання цього питання в досудовому порядку, однак він претензії не отримував і не вчинив жодних дій, спрямованих на добровільне врегулювання даного питання, у зв'язку з чим вимушений звернутися до суду і просить стягнути з відповідача 20906 грн. 69 коп. Представник позивача в судове засідання не з'явився, від позивача надійшла заява про розгляд справи за відсутності його представника, з якої вбачається, що вимоги підтримуються в межах суми, визначеної висновком судової експертизи. Представник відповідача в судовому засіданні позов визнав частково, в межах 11796 грн. 36 коп. При цьому він посилається на те, що розмір шкоди у висновку призначеної судом автотоварознавчої експертизи визначений з порушенням Методики товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів, затв. наказом Міністерства юстиції, Фонду державного майна України від 24.11.2003 року №142/5/2092, без урахування положень п.п.1.3 п.1, п.п. 4.3 п. 4, п.п. 5.5 п. 5 та п.4.15 Інструкції "Про призначення і проведення судових експертиз та експертних досліджень" №53/5 від 08.10.1998 року. Оскільки огляд транспортного засобу 20.09.2010 року, всупереч діючому законодавству, страховиком було проведено за відсутності відповідача, маються значні розбіжності між даними про пошкодження автомобіля страхувальника, зазначеними працівниками ДАІ 16.09.2010 року та страховиком і оцінювачем 20.09.2010 року, відсутні дані фотофіксації пошкоджень автомобіля страхувальника в обсязі, зазначеному страховиком в Акті від 20.09.2010 року, зокрема, що стосується пошкоджень лонжерона та бризговика, в зв'язку з чим з суми, яка підлягає стягненню на користь позивача, слід виключити суми, пов'язані з ремонтом (заміною) лонжерона та бризговика: заміна лонжерона - 336 грн., зняття та установка паливного бака - 144 грн., зняття та установка двигуна - 360 грн., фарбування лонжерону - 45 грн., всього 1813 грн. Крім того, відсутня фотофіксація пошкодження бризговика вартістю 576 грн., до того ж його вартість складає 34,76 грн. за даними сайту виробника. Крім того, безпідставно включена в суму матеріального збитку величину втрати товарної вартості транспортного засобу - 1708 грн.96 коп., враховуючи п. 8.6 Методики, оскільки автомобіль страхувальника раніше був аварійно пошкоджений. Заслухавши пояснення представника відповідача, показання експерта [PERSON], дослідивши зібрані по справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до постанови Дніпровського районного суду м. Києва від 24.09.2010 року [PERSON] притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП. Він визнаний винним у тому, що 16.09.2010 року о 21 годині, керуючи автомобілем "Деу" д/н [NUMBER] в м. Києві на перехресті вул. Кібальчича - б-р Перова, повертаючи ліворуч на зелений сигнал основного світлофора, не надав дороги автомобілю "Деу" д/н [NUMBER], водій [PERSON], який рухався в зустрічному напрямку прямо, що призвело до зіткнення та пошкодження автомобілів, чим порушив п.п. 10.1, 16.6 ПДР України (а. с. 88, 175). Таким чином, при ДТП з вини [PERSON] було пошкоджено належний [PERSON] автомобіль. 27 листопада 2009 року між АТ "СК "АХА Україна", правонаступником якої є АТ "СК "АХА Страхування", та [PERSON] було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту № 3004273/05 АВ від 27.11.2009 року. У відповідності до умов вказаного Договору страхування позивач взяв на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку сплатити на користь страхувальника страхове відшкодування(а. с.19-21, 39-47). Факт пошкодження автомобіля [PERSON] при ДТП 16.09.2010 року підтверджується довідкою відділу ДАІ з обслуговування Дніпровського району при УДАІ ГУ МВС України в м. Києві про механічні пошкодження автомобіля (а. с. 24), довідкою УДАІ ГУ МВС України в м. Києві про дорожньо-транспортну пригоду (а. с.25-26). На підставі заяви страхувальника від 17.09.2010 року та наданих документів позивач виплатив [PERSON] страхове відшкодування в сумі 20906 грн. 69 коп.(а. с. 27-63). Ст. 27 Закону України "Про страхування" передбачає, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувалник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Враховуючи, що цивільна відповідальність відповідача як власника транспортного засобу, при керуванні яким з його вини сталася 16.09.2010 року дорожньо-транспортна пригода з пошкодженням автомобіля [PERSON], не була застрахована, що не заперечує його представник, звернення позивача до суду з позовом саме до [PERSON] є обгрунтованим. Таке звернення позивача до суду відповідає і положенням ст. ст.993,1187 ЦК України, а також ч. 1 ст. 1191 ЦК України, яка передбачає, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Представник відповідача, не заперечуючи самого факту обгрунтованості звернення позивача до суду з приводу обов'язку його довірителя відшкодувати шкоду, яка заподіяна тим при ДТП 16.09.2014 року, оспорює розмір суми відшкодування, проведеного позивачем, а також розмір збитку, зазначеного у висновку судової автотоварознавчої експертизи №1650 (а. с.197-203). При цьому він посилається на те, що пошкодження застрахованого автомобіля, зазначені в Акті огляду застрахованого автомобіля від 20.09.2010 року (а.с.54-55), не відповідають даним Довідки ДАІ від 16.09.2010 року (а.с. 24). 16.09.2010 року пошкоджений автомобіль було оглянуто страховиком в присутності відповідача, 20.09.2010 року - за його відсутності, відповідач не був повідомлений про те, що буде проводитися відповідний огляд автомобіля для визначення розміру матеріального збитку, а тому за основу для визначення розміру відшкодування страховик безпідставно взяв Звіт № 1109 від 29.09.2010 року, оскільки враховані пошкодження автомобіля, не зазначені в довідці ДАІ і, які, на його думку, не пов'язані з ДТП, що мала місце 16.09.2010 року. В усякому разі, відсутні належні докази того, що зазначені ним в запереченнях пошкодження виникли при вказаній ДТП. В ході судового розгляду за клопотанням представника відповідача була проведена судова автотоварознавча експертиза на предмет визначення розміру матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок ДТП пошкодженням автомобіля, що належить [PERSON] Судом досліджено Висновок судової автотоварознавчої експертизи №1650 від 25.12.2013 року (а. с. 197 - 204), враховуючи при цьому як вимоги позивача так і заперечення представника відповідача, а також показання експерта [PERSON] При цьому судом встановлено: В довідці ДАІ від 16.09.2010 року зазначено, що автомобіль [PERSON] отримав механічні пошкодження - передній бампер, решітка радіатора, ліва передня блок фара, ліва противотуманна фара, ліве переднє крило, витікання рідини (а. с. 24). Про вказані пошкодження заявив [PERSON] при зверненні до страховика з заявою про страховий випадок (а. с.52). Відповідно до п. 17.3 Договору страхування від 27.11.2009 року страховик має право протягом 2-х робочих днів , як тільки стане відомо про настання страхового випадку, провести огляд пошкодженого транспортного засобу та скласти Акт огляду транспортного засобу При наявності другого учасника ДТП чи іншої особи, винної у скоєнні збитків, повідомити їм про дату, місце та час проведення огляду. У випадку неявки вказаних осіб огляд проводиться без їх участі з відповідною відміткою про цей факт у Акті огляду. Як встановлено в судовому засіданні, відповідач не повідомлявся про факт огляду автомобіля 20.09.2010 року. Автомобіль було оглянуто за відсутності учасників ДТП і оцінювачем [PERSON] визначена вартість матеріального збитку, яка підлягала виплаті страховиком страхувальнику. Представником позивача в судовому засіданні надані фототаблиці до Акту огляду автомобіля від 20.09.2010 р. (а. с. 63) та до Звіту оцінювача №1109 (а. с.161-164). Як вбачається з вищезазначених документів (а. с. 54, 62), зазначена більша кількість пошкоджень в порівнянні з довідкою ДАІ від 16.09.2010 року, в зв'язку з чим представник відповідача фактично і оспорює розмір збитків. Аналізуючи дані письмові докази, висновок судової експертизи, показання експерта [PERSON], суд приходить до наступного: Як при проведенні експертизи так і при складання Звіту оцінювачем слід керуватися "Методикою товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів", затв. наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України № 142/5/2092 від 24.11.2003 року та іншими нормативними актами. Експерт [PERSON] проводив експертизу на підставі матеріалів цивільної справи, в тому числі використовував дані, які були підставою страхової виплати ( довідка ДАІ, Акт огляду автомобіля, Звіт оцінювача, фототаблиці як додаток до Акту огляду та Звіту ). З його пояснень в судовому засіданні вбачається, що ним враховувалися всі пошкодження. зазначені в документах як 16.09.2010 року так і 20.09.2010 року, оскільки експертиза проводилася по матеріалах справи ( як зазначено судом), без особистого огляду пошкодженого автомобіля. Тому у суду не викликає сумніву достовірнісить та обгрунтованість висновку експерта з врахуванням того, що вона проводилася по матеріалам справи. Разом з тим, враховуючи пояснення експерта, в тому числі щодо методики проведення експертного дослідження, суд приходить до висновку, що відсутні достатні та належні докази в обгрунтованості включення деяких запчастин та вартості ремонтних робіт в розмір страхового відшкодування з врахуванням того, що маються розбіжності в зазначенні пошкоджень в автомобілі 16.09.2010р та 20.09.2010 р. , враховуючи, що обов'язковою при зазначенні характеру та обсягу пошкоджень на момент огляду, в даному випадку транспортного засобу, є їх фіксація за допомогою фотографування(п.п. 1.3, п.п.5.5 п. 5 Методики). Експерт [PERSON], даючи пояснення по калькуляції до свого висновку в зв'язку з запереченнями відповідача, зазначив, що ремонт бризговика (576 грн.) включено ним, враховуючи дані, що маються в справі, в тому числі така необхідність підтверджується фото № 15 фототаблиці до Звіту (а. с. 164). Що стосується заміни переднього лівого лонжерону та ремонтних робіт в зв'язку з цим (928, 37грн.,336грн., 45 грн.), то даний висновок грунтується на матеріалах справи ( Акт огляду, Звіт), без підтвердження фотофіксацією, оскільки експертиза і проводилася по матеріалах справи. Він також пояснив, що, виходячи з даних довідки ДАІ, пошкоджень, зазначених в Акті та Звіті, а також беручи до уваги місце удару в автомобіль, можливе часткове пошкодження лонжерона, про що зазначено в документах, однак відповідно до Методики це повинно було бути зафіксовано фотографуванням. На тих знімках, що знаходяться в справі, цього немає. Без фотофіксації внесення зазначених сум в калькуляцію грунтується лише на даних Акту та Звіту, з певною мірою припущення. Що стосується сум - 144 грн., 360 грн., то вони не пов'язані з заміною лонжерона; дані роботи зумовлені виявленими пошкодженнями, зазначеними як в довідці ДАІ, так і зафіксованими на фототаблицях, заходами техніки безпеки при проведенні ремонтних робіт, в тому числі рекомендаціями виробника. Враховуючи викладене, беручи до уваги пояснення експерта, а також положення ст. 60 ЦПК України про те, що доказування не може грунтуватися на припущеннях, суд при визначенні розміру матеріального збитку виходить з висновку судової автотоварознавчої експертизи. При цьому з розміру збитку, зазначеному у висновку, слід виключити затрати, пов'язані з заміною лонжерона (928,37 грн., 336 грн.,45 грн.) і, крім того, не враховувати 1708,96 грн. ВТВ, оскільки показник величини втрати товарного вигляду не враховувався обгрунтовано при виплаті страхового відшкодування позивачем. Таким чином, розмір збитку, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача складе:15894,32грн.-1708,96грн.-928,37грн.-336грн.-45 грн.=12875,99грн. Питання щодо судових витрат по справі суд вирішує відповідно до ст. 88 ЦПК України. Загальний розмір витрат, понесених відповідачем, складає: 1614 грн. (експертиза та виклик експерта)+ 114.70грн. (судовий збір)= 1728,70грн., позивачем - 214,60грн. (судовий збір). Позивачем пред'явлено позов на 20906,69грн., задоволено на 12875,99 грн., тобто на 61,6%. Тому судові підлягають розподілу наступним чином: з відповідача на користь позивача підлягає стягненню : 61,6% від 214,6 грн., що складе - 132,19грн., з позивача на користь відповідача - 38,4 % від 1728,7грн., що складе 663,82грн. На підставі викладеного, відповідно до ст.27 Закону України "Про страхування", ст. ст.1187,1191,993 ЦК України,

Outcome: partial