Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-11 00:00:00

21.07.2021 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна», [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 64066,89 грн., моральної шкоди у розмірі 10000 грн., посилаючись на те, що заподіяної шкоди відповідачами не відшкодовано у повному розмірі. Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 29 липня 2021 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного провадження та призначено засідання на 01.09.2021 року. У судове засідання представник позивача з`явився, підтримав уточнені позовні вимоги та надав суду пояснення, що відповідають змісту позовних вимог. Відповідачі у судове засідання не з`явилися, належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи., причини неявки до суду не повідомили. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов слід задовольнити частково з наступних підстав. Судом встановлено, що 01 квітня 2020 року о 17 год.15 хв. [PERSON] в м. Хмельницькому по вул. Кам`янецька, 173, керуючи транспортним засобом марки «Audi S8» н.з. [NUMBER] повертаючи ліворуч на вул. Старицького, не був уважним, не слідкував за технічним станом свого транспортного засобу, а саме в автомобіля стався відрив шарової опори на передньому лівому колесі, внаслідок чого здійснив зіткнення з припаркованим транспортним засобом марки «HONDA ACCORD» д.н.з. [NUMBER] , який перебував у володінні [PERSON] , після чого в некерованому стані здійснив зіткнення з припаркованим транспортним засобом марки «Mercedes-Benz Sprinter» д.н.з. [NUMBER] , який перебуває у власності [PERSON] , що спричинило пошкодження транспортних засобів, чим порушив п. 2.3Б Правил дорожнього руху. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] , як володільця транспортного засобу марки «Audi S8» н.з. [NUMBER] була застрахована ПРАТ "СК "ЄВРОІНС УКРАЇНА", згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АО/4437916 від 06.09.2019 року. 02 квітня 2020 року позивачем подано до ПРАТ "СК "ЄВРОІНС УКРАЇНА" повідомлення про настання події, яка в подальшому може бути визнана страховим випадком за шкоду заподіяну транспортному засобу потерпілої особи, згідно форми пропонованої ПРАТ "СК "ЄВРОІНС УКРАЇНА" та одночасно заяву про страхове відшкодування. 02 квітня 2020 року [PERSON] подано до ПРАТ "СК "ЄВРОІНС УКРАЇНА" повідомлення про настання події, яка в подальшому може бути визнана страховим випадком від Страхувальника, згідно форми пропонованої ПРАТ "СК "ЄВРОІНС УКРАЇНА". Згідно постанови Хмельницького міськрайонного суду від 14 квітня 2020 року по справі № 686/9115/20, [PERSON] визнано винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди та притягнуто до адміністративної відповідальності. В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди пошкодженням транспортного засобу марки «Mercedes-Benz» моделі «Sprinter» н.з. [NUMBER] , [PERSON] як власнику заподіяно матеріальну та моральну шкоду. Згідно ремонтної калькуляції № 29482 від 04.04.2020 року, складеної на замовлення «Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна» розмір заподіяної шкоди становить 33 283,68 грн. З даних акту №В-29483/20 від 05.05.2020 року про відмову у виплаті страхового відшкодування/страховій виплаті судом вбачається, що позивачу відмовлено у здійсненні страхового відшкодування на підставі статей 989, 998, 215, 236 ЦК України, а саме нікчемність договору страхування № АО/4437916 мотивуючи тим, що на момент укладення договору страхового відшкодування діяв інший договір укладений із ПрАТ СК «ПЗУ Україна» № АМ/9222147. З даних відповіді №038912-1 від 02.20.2020 року вбачається, що поліс №АМ/9222147 від 01.04.2020 року, станом на 01.04.2020 року не діяв, в зв`язку з його припиненням на підставі заяви страхувальника про продаж автомобіля. Повторно, 22 лютого 2021 року позивач звернувся до ПРАТ "СК "ЄВРОІНС УКРАЇНА" з вимогою про здійснення страхового відшкодування та подано претензію про здійснення страхового відшкодування. Відповіді на зазначену претензію ПРАТ "СК "ЄВРОІНС УКРАЇНА", не надало. Даними висновку № 031/21 від 05 квітня 2021 року експертного атотоварознавчого дослідження автомобіля MercedesBenzSprinter 316 CDi, реєстраційний номер: [NUMBER] підтверджується, що внаслідок його пошкодження при ДТП вартість збитку, заподіяного власнику зазначеного автомобіля, враховуючи пошкодження зазначені в акті огляду транспортного засобу від 31.03.2021 року станом на час завершення виконання даного дослідження, становить 97350 грн. 57 коп. Вартість проведення експертизи, згідно рахунку № 031/21 складає 3500 грн. 09 квітня 2021 року ПРАТ "СК "ЄВРОІНС УКРАЇНА" здійснило виплату на користь позивача у розмірі 33283,68 грн. Проте, 18 травня 2021 року на адресу ПРАТ "СК "ЄВРОІНС УКРАЇНА" направлено претензію про здійснення страхового відшкодування у розмірі 64066 грн. 89 коп., додатком до якого є копія висновку № 031/21 від 05 квітня 2021 року. Відповіді на дану претензію ПРАТ "СК "ЄВРОІНС УКРАЇНА" не надало, страхове відшкодування не виплатило. Згідно ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, п. 8, ч.2 даної статті визначається що способом захисту цивільних прав та інтересів є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. За ч. 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Частиною другою статті 22 ЦК збитками є витрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено (упущена вигода). Відповідно до частини першої статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). За змістом зазначеної норми закону обов`язок відшкодування шкоди у особи, яка застрахувала свою цивільно-правову відповідальність, виникає у разі недостатності страхового відшкодування для повного відшкодування завданої нею шкоди. Ліміт відповідальності страховика визначається умовами договору страхування цивільно-правової відповідальності укладеного з власником (володільцем) транспортного засобу. Відшкодування шкоди, заподіяної власником (володільцем) транспортного засобу, цивільно-правова відповідальність якого застрахована урегульовано Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». У разі коли пошкоджений транспортний засіб не може бути відновлений або вартість його відновлювального ремонту з урахуванням зношеності та втрати товарної вартості перевищує його ринкову вартість на момент пошкодження, розмір шкоди визначається за ринковою вартістю транспортного засобу на момент пошкодження. Враховуючи вищевикладене суд вважає, що з врахуванням частково здійсненого страхового відшкодування, розмір не відшкодованої шкоди страховим товариством становить 64 066 грн. 89 коп. (97 350 грн. 57 коп. - 33 283 грн. 68 коп.) тому з ПРАТ "СК "ЄВРОІНС УКРАЇНА" підлягають стягненню на користь позивача 64066 грн. 89 коп. 02 квітня 2020 року позивачем подано до ПРАТ "СК "ЄВРОІНС УКРАЇНА" повідомлення про настання події з вимогою про виплату страхового відшкодування. 05.05.2020 року відмовлено у виплаті страхового відшкодування/страховій виплаті. Проте, 09 квітня 2021 року ПРАТ "СК "ЄВРОІНС УКРАЇНА" здійснило виплату на його користь у розмірі 33283 грн. 68 коп. Суд вважає, що з 05 травня 2020 року по 09 квітня 2021 ПРАТ "СК "ЄВРОІНС УКРАЇНА" безпідставно затримало виплату страхового відшкодування у безспірній сумі. Відповідно до пункту 36.2 статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. У разі, якщо заява про здійснення страхового відшкодування чи інші документи, необхідні для прийняття рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), подані з порушенням строку, встановленого цим Законом, строк прийняття рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та його виплата збільшується на кількість днів такого прострочення. Пунктом 36.5 статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. Суд вважає, що представлений позивачем розрахунок пені відповідає вимогам Закону та є вірним, тому за несвоєчасну виплату страхового відшкодування з страхового товариства на користь позивача слід стягнути 3880.07 грн. пені. Крім цього, відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 10 квітня 2018 року у справі № 910/10156/17 (провадження № 12-14гс18) зазначила, що приписи статті 625 ЦК України поширюються на всі види грошових зобов`язань та погодилася з висновками Верховного Суду України, викладеними у постанові від 01 червня 2016 року у справі № 3-295гс16, за змістом яких грошове зобов`язання може виникати між сторонами не тільки з договірних відносин, але й з інших підстав, передбачених цивільним законодавством, зокрема, і з факту завдання шкоди особі. При безпідставній відмові у виплаті страхового відшкодування, крім наслідків, передбачених договором або законом, страховик, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу страхувальника зобов`язаний сплатити йому суму страхової виплати з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (стаття 526, частина друга статті 625 ЦК України). Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання, вираженого в національній валюті, та трьох відсотків річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні майнових витрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов`язання. Суд вважає, що позивачем вірно розраховано 3 % річних за несвоєчасну виплату страхового відшкодування, а тому до стягнення з страхового товариства підлягає 927 грн. Окрім того, розмір інфляційних втрат за несвоєчасну виплату страхового відшкодування, який становить 2 539 грн. 54 коп., згідно наступного розрахунку: Індекс інфляції за травень 2020 - березень 2021 складає 107.63 (100.3 х 100.2 х 99.4 х 99.8 х 100.5 х 101 х 101.3 х 100.9 х 101.3 х 101 х 101.7 = 107.63). Розмір інфляційних витрат становить 2 539 грн. 54 коп. (33 283 грн. 68 коп. х 107.63 / 100% - 33 283 грн. 68 коп.), які підлягають до стягнення з страхового товариства. Відповідно до ст.23 Цивільного кодексу України моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї та близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи. При цьому, моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, що її завдала, за наявності вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до ч. 1 і ч. 2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи (ч. 1 і ч. 2 ст. 23 ЦК України). Нормою ч.2 п.5 Постанови Пленуму Верховного Суду України» №4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» визначено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Внаслідок дій [PERSON] в результаті дорожньо-транспортної пригоди позивач зазнав пошкодження свого майна - автомобіля марки «Mercedes-BenzSprinter» н.з. [NUMBER] , який належить йому на праві приватної власності. У зв`язку з цим, пережив емоційний стрес, хвилювався, у нього порушився звичний ритм життя, що вимагало додаткових зусиль для організації свого життя, він не міг протягом тривалого часу використовувати автомобіль за цільовим призначенням та змушений був витрачати час та зусилля для відновлення свого майна, а також для отримання відповідної матеріальної компенсації від страховика. Тому суд приходить до висновку, що слід визначити позивачу моральну шкоду, що підлягає до стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивача у розмірі 8000 грн. Зважаючи на викладене суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, а тому з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна» слід стягнути на користь [PERSON] матеріальну шкоду (страхове відшкодування) у розмірі 64066 грн. 89 коп., пеню у розмірі 3880 грн. 07 коп., 3 % річних у розмірі 927 грн., інфляційні у розмірі 2539 грн. 54 коп., витрати на правову допомогу 4000 грн., судовий збір у розмірі 908 грн., а з [PERSON] - моральну шкоду у розмірі 8000 грн. Відповідно до ст.141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи. Вказані витрати підлягають до стягнення з відповідачів пропорційно до задоволених позовних вимог. Позивачем представлено до суду розрахунок суми судових витрат, які відповідач поніс в зв`язку із розглядом справи, які становлять 21408 грн., що складаються з витрат на професійну (правничу) допомогу у розмірі 17000 грн., витрати на проведення судової експертизи у розмірі 3500 грн. та судового збору у розмірі 908 грн. Вирішуючи питання про стягнення судових витрат, понесених позивачами на професійну правничу допомогу, суд вважає, що наявні в матеріалах справи докази є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 8000 грн. з іншої сторони, адже цей розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат. Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у додатковій постанові від 14 листопада 2018 року у справі №753/15687/15. Схожі висновки щодо підтвердження витрат, пов`язаних з оплатою професійної правничої допомоги, зроблені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 та додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц. Частинами 3-5 ст.137 ЦПК України передбачено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Суд з урахуванням наведених норм права, конкретних обставин справи, обґрунтованості та реальності таких витрат, розумності їхнього розміру, заперечень представника позивача, принципу співмірності судових витрат, розміру наданої правової допомоги, складністю справи та виконаними адвокатом послугами, часом, витраченим адвокатом на виконання робіт з надання правової допомоги, обсягом наданих адвокатом послуг, ціною позову і значенням справи для сторін, результатами розгляду справи, вважає обґрунтованими вимоги щодо відшкодування за рахунок відповідачів понесених позивачем у даній справі судових витрат на професійну правничу допомогу у суді першої інстанції в розмірі 8000 грн. рівними частинами з кожного відповідача, судовийзбір у розмірі 908 грн. та витрати експерта 3500 грн., що підлягає до стягнення з страхової компанії.

Outcome: partial