Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-02 00:00:00

Позивач ПАТ КБ Приватбанк звернувся з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовну заяву мотивує тим, що 25.02.2013 фізичною особою-підприємцем [PERSON] було підписано заяву про відкриття поточного рахунку. Згідно заяви, відповідач приєднався до «Умов та правил надання банківських послуг», Тарифів банку, що розміщені в мережі інтернет на сайті http//privatbank.ua, які разом із Заявою складають договір банківського обслуговування б/н від 25.02.2013 та взяв на себе зобовязання виконувати умови Договору. Відповідно до умов Договору, 25.02.2013 відповідачу було відкрито в ПАТ КБ «ПриватБанк» поточний рахунок № 26001051512796. 17.12.2015 відповідачем була припинена господарська діяльність, про що був внесений відповідний запис до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Відповідно до ст.ст. 51,52, 598-609 ЦК України, ст.ст. 47-49 ЗУ «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», однією із особливостей підстав припинення зобовязань для фізичної особи-підприємця є те, що у випадку припинення субєкта підприємницької діяльності фізичної особи, її зобовязання за укладеними договорами не припиняється, а залишаються за нею, як фізичною особою. Отже фізична особа-підприємець відповідає за своїми зобовязаннями, повязаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном. Вищезазначені висновки викладені у постанові Верховного Суду України від 04.12.2013 (справа № 6-125цс13). Судом встановлено, що 25.02.2013 фізичною особою-підприємцем [PERSON] було підписано заяву про відкриття поточного рахунку. Згідно заяви, відповідач приєднався до «Умов та правил надання банківських послуг», Тарифів банку, що розміщені в мережі інтернет на сайті http//privatbank.ua, які разом із Заявою складають договір банківського обслуговування б/н від 25.02.2013 та взяв на себе зобовязання виконувати умови Договору. Відповідно до умов Договору, 25.02.2013 відповідачу було відкрито в ПАТ КБ «ПриватБанк» поточний рахунок № 26001051512796. Після підписання Договору клієнту надається право користуватися послугами Банку, однією з яких є послуга «Гарантований платіж», яка може бути надана як за рахунок власних коштів клієнта, так і за рахунок коштів Банку, тобто в кредит. Розділом 3.2.2 зазначених Умов регламентований порядок надання кредиту за послугою «Гарантований платіж». Послугу "Гарантований платіж" ПАТ КБ "ПриватБанк" надає, для виконання грошових зобов'язань за господарськими договорами, що укладаються між Клієнтом та його контрагентами, а також між Клієнтом і ПАТ КБ "ПриватБанк". Послуга надається у вигляді виконання ПАТ КБ "ПриватБанк" заявок на договірне списання коштів ( далі « «гарантований платіж» або «заявка»), згідно якої клієнт-платник доручає ПАТ КБ "ПриватБанк" зарахувати кошти на рахунок отримувача, в сумі і в дату, зазначені при створенні заявки. Послуга надається ПАТ КБ "ПриватБанк" як за рахунок власних коштів платника, так і за рахунок кредитних коштів. Споживачами цієї послуги є платник і одержувач платежів за господарськими договорами (п. 3.1.1.73 Умов). Відповідно до п. 3.2.2.1 Умов кредит надається в обмін на зобовязання Клієнта щодо його повернення, сплати процентів і винагороди. Відповідач почав користуватися послугою «Гарантований платіж» шляхом реєстрації відповідних заявок в системі Internet Banking Приват-24. Положеннями п.3.2.2.2 Умов Клієнт погашає заборгованість по кредиту в розмірі, зазначеному в заявці Клієнта, в строк до 30 днів з дати виконання заявки. За користування кредитом у період з дати ініціювання Клієнтом заявки до дати виконання заявки Клієнт сплачує винагороду за надання фінансового інструменту в розмірі 4 % річних (але не менш ніж 5 гривень) від розміру кредиту, зазначеного у черговій заявці Клієнта. Винагорода за надання фінансового інструменту сплачується Клієнтом в дату надання в Банк чергової заявки. У період з дати виконання заявки за рахунок кредитних коштів Клієнт за користування кредитом сплачує Банку відсотки в розмірі 36 % річних від суми заборгованості (за заявками, ініційованими з 01.02.2016) та починаючи з 01.02.2016 Клієнт за користування кредитом сплачує Банку відсотки в розмірі 64 % річних від суми заборгованості (за заявками, ініційованими з 01.02.2016). У випадку зміни вартості кредитних ресурсів на ринку грошових ресурсів, зміни облікової ставки НБУ, зміни курсу гривні до іноземної валюти групи класифікатора іноземних валют на 5 і більше відсотків, сторони на дату укладення даного договору погодили збільшення розміру процентної ставки за користування кредитом. При цьому, таке збільшення розміру відсотків за користування кредитом не повинне перевищувати подвійного розміру процентної ставки, зазначеної в цьому пункті. У разі непогашення заборгованості Клієнтом за кредитом у строк до 30 днів, включно, на 31-й день заборгованість по кредиту стає простроченою. При цьому за користування кредитом Клієнт платить відсотки в розмірі 56 % річних від суми заборгованості (за заявками, ініційованими до 01.02.2016) У випадку, якщо в дату виконання заявки або після неї, у клієнта на поточному рахунку недостатньо власних коштів - Клієнт доручає Банку в односторонньому порядку здійснювати списання коштів на погашення заборгованості як за рахунок власних коштів Клієнта, що надходять на всі поточні рахунки, відкриті в банку, так і за рахунок невикористаних коштів по «кредитному ліміту на розрахунковому рахунку», подальші взаємовідносини по якому регулюються розділом 3.2.1 даних «Умов і Правил». Згідно зі ст.ст. 212, 651 ЦК України у випадку порушення Клієнтом кожного із зобовязань, передбачених даним Договором, банк на власний розсуд, починаючи з 91-го дня порушення кожного із зобовязань, має право змінити умови даних Умов, встановивши інший термін повернення кредиту. У випадку порушення Клієнтом, на якого поширюються дії п.3.2.2.13, будь-якого з грошових зобовязань та при реалізації права Банку на встановлення іншого строку повернення коштів, передбаченого Умовами і правилами надання банківських послуг, Клієнт сплачує Банку пеню у розмірі 56 % річних від суми непогашеної заборгованості за кожний день прострочки. Сплата пені здійснюється починаючи з дня, що йде за днем порушення зобовязань. При цьому відсотки за користування кредитом і комісія не нараховуються та не сплачуються. Відповідно до п. 3.2.2.2 Умов у разі непогашення заборгованості Клієнтом за кредитом строк до 30 днів, включно, на 31-й день заборгованість пор кредиту стає простроченою. При цьому за користування кредитом Клієнт платить відсотки в розмірі 56 % річних від суми заборгованості. Згідно п. 3.2.2.7.5 Умов Банк має право при порушенні Клієнтом будь-якого із зобовязань, передбаченого Умовами, змінити умови кредитування вимагати від Клієнта дострокового повернення кредиту, сплати відсотків за його користування, виконання інших зобовязань за кредитом в повному обсязі. Прострочена заборгованість на рахунку відповідача зявилася 15.04.2014 і не була погашена на момент, коли відповідач здійснив внесення чергового платежу на рахунок погашення заборгованості. У звязку із зазначеними порушеннями зобов'язань за договором, відповідач станом на 15.12.2016 має заборгованість в розмірі 21626,15 грн., яка складається з наступного: 5000 грн. - заборгованість за кредитом; 7711,66 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 8914,49 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором. На підставі вищевикладеного просить суд стягнути із [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за договором № б/н від 25.02.2013 у розмірі 21626,15 грн. та 1600 грн. судового збору. В судове засідання представник позивача ПАТ КБ «Приватбанк» за дорученням [PERSON] не зявився. До початку судового засідання подав заяву з проханням проводити судове засідання без його участі, повністю підтримав заявлені вимоги і просив їх задовольнити у повному обсязі. Не заперечував проти проведення заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про причину не явки суду не повідомив, був належним чином повідомлений про день та час розгляду справи рекомендованим листом. Суд ухвалив: на підставі ст. 224 ЦПК України провести заочний розгляд справи на підставі наявних в справі доказах. Дослідивши письмові матеріали справи, на підставі їх повного, обєктивного та всебічного дослідження, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 25.02.2013 фізичною особою-підприємцем [PERSON] було підписано заяву про відкриття поточного рахунку. Згідно заяви, відповідач приєднався до «Умов та правил надання банківських послуг», Тарифів банку, що розміщені в мережі інтернет на сайті http//privatbank.ua, які разом із Заявою складають договір банківського обслуговування б/н від 25.02.2013 та взяв на себе зобовязання виконувати умови Договору. Відповідно до умов Договору, 25.02.2013 відповідачу було відкрито в ПАТ КБ «ПриватБанк» поточний рахунок № 26001051512796. Після підписання Договору клієнту надається право користуватися послугами Банку, однією з яких є послуга «Гарантований платіж», яка може бути надана як за рахунок власних коштів клієнта, так і за рахунок коштів Банку, тобто в кредит. Розділом 3.2.2 зазначених Умов регламентований порядок надання кредиту за послугою «Гарантований платіж». Послугу "Гарантований платіж" ПАТ КБ "ПриватБанк" надає, для виконання грошових зобов'язань за господарськими договорами, що укладаються між Клієнтом та його контрагентами, а також між Клієнтом і ПАТ КБ "ПриватБанк". Послуга надається у вигляді виконання ПАТ КБ "ПриватБанк" заявок на договірне списання коштів ( далі « «гарантований платіж» або «заявка»), згідно якої клієнт-платник доручає ПАТ КБ "ПриватБанк" зарахувати кошти на рахунок отримувача, в сумі і в дату, зазначені при створенні заявки. Послуга надається ПАТ КБ "ПриватБанк" як за рахунок власних коштів платника, так і за рахунок кредитних коштів. Споживачами цієї послуги є платник і одержувач платежів за господарськими договорами (п. 3.1.1.73 Умов). Відповідно до п. 3.2.2.1 Умов кредит надається в обмін на зобовязання Клієнта щодо його повернення, сплати процентів і винагороди. Відповідач почав користуватися послугою «Гарантований платіж» шляхом реєстрації відповідних заявок в системі Internet Banking Приват-24. Положеннями п.3.2.2.2 Умов Клієнт погашає заборгованість по кредиту в розмірі, зазначеному в заявці Клієнта, в строк до 30 днів з дати виконання заявки. За користування кредитом у період з дати ініціювання Клієнтом заявки до дати виконання заявки Клієнт сплачує винагороду за надання фінансового інструменту в розмірі 4 % річних (але не менш ніж 5 гривень) від розміру кредиту, зазначеного у черговій заявці Клієнта. Винагорода за надання фінансового інструменту сплачується Клієнтом в дату надання в Банк чергової заявки. У період з дати виконання заявки за рахунок кредитних коштів Клієнт за користування кредитом сплачує Банку відсотки в розмірі 36 % річних від суми заборгованості (за заявками, ініційованими з 01.02.2016) та починаючи з 01.02.2016 Клієнт за користування кредитом сплачує Банку відсотки в розмірі 64 % річних від суми заборгованості (за заявками, ініційованими з 01.02.2016). У випадку зміни вартості кредитних ресурсів на ринку грошових ресурсів, зміни облікової ставки НБУ, зміни курсу гривні до іноземної валюти групи класифікатора іноземних валют на 5 і більше відсотків, сторони на дату укладення даного договору погодили збільшення розміру процентної ставки за користування кредитом. При цьому, таке збільшення розміру відсотків за користування кредитом не повинне перевищувати подвійного розміру процентної ставки, зазначеної в цьому пункті. У разі непогашення заборгованості Клієнтом за кредитом у строк до 30 днів, включно, на 31-й день заборгованість по кредиту стає простроченою. При цьому за користування кредитом Клієнт платить відсотки в розмірі 56 % річних від суми заборгованості (за заявками, ініційованими до 01.02.2016) У випадку, якщо в дату виконання заявки або після неї, у клієнта на поточному рахунку недостатньо власних коштів - Клієнт доручає Банку в односторонньому порядку здійснювати списання коштів на погашення заборгованості як за рахунок власних коштів Клієнта, що надходять на всі поточні рахунки, відкриті в банку, так і за рахунок невикористаних коштів по «кредитному ліміту на розрахунковому рахунку», подальші взаємовідносини по якому регулюються розділом 3.2.1 даних «Умов і Правил». Згідно зі ст.ст. 212, 651 ЦК України у випадку порушення Клієнтом кожного із зобовязань, передбачених даним Договором, банк на власний розсуд, починаючи з 91-го дня порушення кожного із зобовязань, має право змінити умови даних Умов, встановивши інший термін повернення кредиту. У випадку порушення Клієнтом, на якого поширюються дії п.3.2.2.13, будь-якого з грошових зобовязань та при реалізації права Банку на встановлення іншого строку повернення коштів, передбаченого Умовами і правилами надання банківських послуг, Клієнт сплачує Банку пеню у розмірі 56 % річних від суми непогашеної заборгованості за кожний день прострочки. Сплата пені здійснюється починаючи з дня, що йде за днем порушення зобовязань. При цьому відсотки за користування кредитом і комісія не нараховуються та не сплачуються. Відповідно до п. 3.2.2.2 Умов у разі непогашення заборгованості Клієнтом за кредитом строк до 30 днів, включно, на 31-й день заборгованість по кредиту стає простроченою. При цьому за користування кредитом Клієнт платить відсотки в розмірі 56 % річних від суми заборгованості. Згідно п. 3.2.2.7.5 Умов Банк має право при порушенні Клієнтом будь-якого із зобовязань, передбаченого Умовами, змінити умови кредитування вимагати від Клієнта дострокового повернення кредиту, сплати відсотків за його користування, виконання інших зобовязань за кредитом в повному обсязі. Прострочена заборгованість на рахунку відповідача зявилася 15.04.2014 і не була погашена на момент, коли відповідач здійснив внесення чергового платежу на рахунок погашення заборгованості. У звязку із зазначеними порушеннями зобов'язань за договором, відповідач станом на 15.12.2016 має заборгованість в розмірі 21626,15 грн., яка складається з наступного: 5000 грн. - заборгованість за кредитом; 7711,66 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 8914,49 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором. Як передбачено ст. 3 ЦПК України та ст. 15 ЦК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ст. 4 ЦПК України). Відповідно до положень ст.ст. 11, 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Докази надаються сторонами та іншими особами, що беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч.ч. 2, 3 ст. 58 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 59 ЦПК України). Як передбачено ст. 627 ЦК України, відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Загальні положення про договір визначені розділом ІІ гл. 52 Цивільного Кодексу України. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки. Як зазначено у ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Під час розгляду справи не встановлено жодних обставин щодо визнання кредитного договору № б/н від 25.02.2013 - недійсними, оспореними, зміненими чи розірваними. Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Згідно із ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання), що визначено ст. 610 ЦК України. Відповідно до положень ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Статтею 546 ЦК України встановлено, що виконання зобовязання може забезпечуватися неустойкою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання (ч. 1 ст. 549 ЦК України). Поняття та підстави виникнення права на неустойку визначені ст.ст. 549, 550 ЦК України. Предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства (ст. 551 ЦК України). Згідно із ч. 3 ст. 549 ЦК України, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Як передбачено ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Оскільки, згідно запису про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності за № 1523010713238 від 17.12.2015 фізична особа-підприємець [PERSON] був виключений з реєстру субєктів підприємницької діяльності, останній відповідно до ст.ст. 51,52, 598-609 ЦК України, ст.ст. 47-49 ЗУ «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» відповідає за своїми зобовязаннями, повязаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном. На підставі вищевикладеного, оскільки відповідач свої зобовязання щодо повернення кредиту та сплати процентів належним чином не виконав позов підлягає до задоволення. Також, на підставі ст. 88 ЦПК України стягнути з відповідача на користь позивача 1600 грн. судового збору, сплаченого позивачем при подачі позову до суду (платіжне доручення № BOTM6B1B2K від 16.01.2017). На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved