Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-02 00:00:00

Позивачі звернулись в суд із позовом, де зазначили, що [INFO] їм стало відомо, що в електроному інтернет-виданні "Житомир-Інфо" опубліковано лист Головного управління міндоходів у Житомирській області. В листі, на думку позивачів, Головне управління міндоходів у Житомирській області фактично звинувачує Генерального директора [PERSON] у порушенні норм чинного податкового законодавства, безпідставно пов"язує її ім"я з незаконними оборудками в сфері фінансів, висуває звинувачення в привласненні державних коштів. Безпідставним звинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень відповідач завдає шкоди честі та гідності позивачу [PERSON] як фізичній особі, а також діловій репутації ТОВ "ЖЛ". Позивачі просять визнати інформацію, що викладена в листі від [INFO], недостовірною; спростувати таку інформацію із затвердженням фрагменту тексту: у випуску "Житомир Інфо" від [INFO] було опубліковано лист Головного управління міндоходів у Житомирській області. В цьому листі Головне управління міндоходів у Житомирській області звинувачувало керівництво Житомирської кондитерської фабрики ТДВ "ЖЛ" у привласненні державних коштів в особливо великих розмірах та ставили під сумнів дієвість наданої безоплатної допомоги бійцям АТО: 30-ї та 95-ї бригад Житомирської області. Головне управління міндоходів у Житомирській області просить вибачення у керівництва та всього трудового колективу ТДВ "ЖЛ" та підтверджує, що опублікована в листі інформація стосовно кондитерської фабрики є недостовірною; зобов"язати відповідачів спростувати поширену неправдиву інформацію шляхом опублікування спростування із затвердженим фрагментом тексту у запланованому найближчому випуску інтернет-видання "Житомир Інфо", в тій самій рубриці "Власть", тим самим шрифтом, під заголовком "Спростування; відшкодувати судові витрати. В судовому засіданні представник позивачів позовні вимоги підтримав з підстав, наведених у позові. Представники відповідача заперечували щодо задоволення позовних вимог. Вказували на те, що безпосередньо Головне управління міндоходів у Житомирській області інформацію у зазначеному вигляді до відома інтернет-видання з метою її подальшого оприлюднення не надавало. Також, звертали увагу на те, що відносно посадових осіб ТДВ "ЖЛ" здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні. Представник третьої особи в судове засідання не з"явився, про час розгляду справи повідомлявся належним чином. Заслухавши пояснення учасників, дослідивши матеріали справи, суд встановив. [INFO] в електроному інтернет-виданні "Житомир-Інфо" опубліковано статтю такого змісту: Щоб приховати факт привласнення державних коштів на мільйон гривень, фабрика "ЖЛ" прикривається наданням допомоги бійцям 30-ї та 95-ї бригади. Щоб приховати факти привласнення державних коштів на суму понад 18 млн. грн. та несплату податків на суму близько 100 млн. грн. генеральний директор ТДП "ЖЛ" [PERSON], діючи "на випередження", запросила журналістів видання Житомир-інфо, яким повідомила про реєстрацію податковою міліцією кримінального провадження щодо товариства "ЖЛ" та замовлення такого кримінального провадження з метою непогано поживитися". При цьому неодноразово наголошувала про сумлінну сплату податків до бюджету та надання допомоги бійцям АТО: 30-ї та 95-ї бригад Житомирської області. Поява такої статті в ЗМІ та виступ [PERSON] - це ніщо інше, як намагання здійснити психологічний тиск шляхом формування негативної думку спільноти щодо мети зареєстрованого кримінального провадження та таким чином перешкодити проведенню досудового розслідування за фактом протиправних дій службових осіб ТДВ "ЖЛ" з привласнення грошових коштів та несплати податків, які, слід відмітити, мали місце в 2013 році, тобто в період перебування при владі [PERSON] та його команди". Звісно, п. [PERSON] може розповідати про допомогу бійцям АТО при привласненні мільйонних державних грошових коштів та несплати мільйонних податків, за які, до речі, утримуються ті ж Збройні сили України, лікарні, де лікуються бійці, виплачуються заробітні плати сім"ям бійців АТО та пенсії їхнім батькам. Зрозуміло, що привласнивши мільйонні державні кошти, необхідно приховати даний факт, тому п. [PERSON], відволікаючи увагу правоохоронних органів, створюючи негативний імідж у населення щодо їх діяльності, прикривається наданням допомоги бійцям АТО, про що неодноразово наголошує в ЗМІ. Як свідчить народне прислів"я: "на злодії і шапка горить". Як приклад наданої "допомоги" можна зазначити, що за 2013 рік ТДВ "ЖЛ" сплачено до бюджету близько 9 млн. грн. податку на прибуток, в той час як з бюджету відшкодовано 69 млн. 197 грн. податку на додану вартість. За 8 місяців поточного року ТДВ "ЖЛ" сплачено авансових внесків з податку на прибуток до державного бюджету в сумі 9 млн. 564 тис. грн., а відшкодовано з державного бюджету 26 млн. 600 тис. грн. податку на додану вартість. Залишаємо на розсуд громадськості надання оцінки такої допомоги бійцям АТО та державі у стані війни. Також, без будь-якого логічного зв"язку п. [PERSON] вдається до аналізу подій 2010 року, намагаючись приховати брудні з"ясування стосунків та поділ майна між представниками засновника та пов"язує розслідування кримінальної справи щодо ухилення від сплати пенсійних платежів їх захопленням підприємства. Слідчим управлінням фінансових розслідування ГУ міндоходів в Житомирській області розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні щодо ТДВ "ЖЛ". Дане кримінальне провадження зареєстроване за фактом незаконного відшкодування з державного бюджету ПДВ у особливо великих розмірах та ухилення від сплати податків в особливо великих розмірах за 2013 рік, яке встановлено актами перевірок ТДВ "ЖЛ" та підприємств контрагентів, а не [PERSON] та [PERSON]. Встановлено, що протягом 2013 року службові особи ТДВ "ЖЛ" відобразили в бухгалтерському та податковому обліку підприємства придбання великої кількості цукру від пов"язаного підприємства, яке в ланцюгу постачання використало фіктивні підприємства. Слід зазначити, що при річній потребі ТДВ "ЖЛ" в цукрі, яка становить 25 тис. тонн, відображено придбання понад 40 тис. тонн. Також встановлено, що в складських приміщеннях, які вказані в договорах на збереження, цукор ніколи не зберігався. Слідчими ще не проведено жодної слідчої дії, а їх вже звинуватили у фабрикуванні кримінального провадження та виконанні якихось "замовлень", що прямо вказує на намір п. [PERSON] цинічно використавши болючі питання сьогодення та тяжкий стан в країні, приховати факти привласнення багатомільйонних державних коштів. За матеріалами слідчого управління фінансових розслідувань ГУ Міндоходів у Житомирській області". Відповідно до ст. 275 ЦК України фізична особа має право на захист свого особистого немайнового права від протиправних посягань інших осіб. Захист особистого немайнового права здійснюється способами, встановленими главою 3 цього Кодексу. Захист особистого немайнового права може здійснюватися також іншим способом відповідно до змісту цього права, способу його порушення та наслідків, що їх спричинило це порушення. У разі поширення недостовірної інформації, що порушує особисті немайнові права юридичної особи або її структурного підрозділу, позов вправі пред'явити орган цієї юридичної особи. Як зазначив Пленум Верховного Суду України у постанові N 1 від 27.02.2009 "Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи" при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право. Суд звертає увагу, що в кожному конкретному випадку повинно вирішуватись питання як фактичного розповсюдження інформації, так і значимості та впливу на певні біопсихосоціальні цінності особи, інститути її соціального сприйняття, суспільні оцінки ділових і професійних якостей в очах оточуючих, з метою виявлення або спростування відповідних деформацій вищенаведених ознак честі, гідності, ділової репутації як характеристик складу правопорушення, пов"язаного із завданням шкоди особистим немайновим правам. Оскільки поняття честі та гідності безпосередньо пов"язане із власним уявленням особи про відповідність її діянь загальновизнаним нормам поведінки, особисте сприйняття такої інформації особою, яка вбачає порушення її прав, слід відносити до суттєвих. За змістом позовної заяви, а також у викладених позовних вимогах, позивачі вказують на те, що Головне управління міндоходів у Житомирській області фактично звинувачує Генерального директора [PERSON] у порушенні норм чинного податкового законодавства. Тобто, безпосередньо позивачі, надаючи суб"єктивну оцінку викладеній інформації, надають їй характеристику як незавершеній за обсягом впевненості, та зазначають, що відповідач "звинувачує". Вказаним позивачі визнають, що інформація не містить відомостей про вчинення [PERSON] злочину як завершеної дії, яка є встановленою за судовим рішенням, та відтворення такого за змістом повідомленням. Судом встановлено, що слідчим управлінням ГУ міндоходів у Житомирській області здійснюється досудове розслідування за кримінальним провадженням № 32014060000000084 від 28.08.2014 року щодо службових осіб ТДВ "Житомирські ласощі". Згідно з ч.ч.1-3 ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позивачами не надано доказів на підтвердження обставин про те, що "звинувачення" за текстом дуплікації не відповідають дійсності. Положення ч. 3 ст. 277 ЦК України, що покладала тягар доведення достовірності негативної інформації на особу, яка її поширила, та яку просили застосувати позивачі при вирішенні спору, є виключеною згідно Закону України № 1170-VII від 27.03.2014. Вимога про зобов"язання "вибачитись" не відповідає положенням чиного законодаства щодо способів захисту цивільних прав. Суд також вважає необхідним вказати наступне. В пункті 12 постанови N 1 від 27.02.2009 "Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи" Верховний Суд України зазначив, що належним відповідачем у разі поширення оспорюваної інформації в мережі Інтернет є автор відповідного інформаційного матеріалу та власник веб-сайта, особи яких позивач повинен установити та зазначити в позовній заяві. Будь-яких вимог до власника веб-сайту позивачами не пред"явлено. Приймаючи до уваги, що позивачами не є доведеними обставини про поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності, а також про поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Outcome: dismissed