Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-22 00:00:00

13.10.2016 року позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в якому просить визнати за ним право власності на земельну ділянку, посилаючись на слідуючі обставини. 19 січня 2011 року в місті Татарбунари Одеської області померла дружина позивача [PERSON]. Після її смерті залишились земельні ділянки площею 3,62 га та 0,31 га, загальною площею 3,93 га, розташована на території Приморської сільської ради Татарбунарського району Одеської області, надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ОД №024821 виданого 28 серпня 2002 року, яку позивач має праву успадкувати в порядку першої черги за законом. Після звернення позивача до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, яка залишилась після смерті спадкодавця, була заведена спадкова справа №245/2016, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину по закону йому було відмовлено з причини відсутності (ненадання) правовстановлюючого документу на успадковане майно. Посилаючись на письмові докази, позивач звернувся до суду з вказаним позовом про визнання за ним, як спадкоємцем першої черги по закону, права власності на спадкову земельну ділянку, враховуючи, що отримати в установленому законом порядку свідоцтво про право на спадщину він позбавлений можливості, оскільки оригінал правовстановлюючого документу на вищезазначене спадкове майно, який необхідно надати нотаріусу для прийняття спадку, втрачений, про що ним поміщена об'ява у пресі. Представник позивача в судове засідання не з'явився, але направив до суду заяву про слухання справи у його відсутність, повністю підтримуючи позовні вимоги (а.с. 24). Представник Приморської сільської ради Татарбунарського району Одеської області направив до суду заяву з проханням заслухати справу у його відсутність, проти задоволення позовних вимог не заперечує, вважаючи їх обґрунтованими та законними (а.с.21). Згідно з частиною 2 статті 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. У такому разі фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу у відповідності з вимогами частини 2 статті 197 ЦПК України не здійснюється. Дослідивши позовну заяву та надані сторонами письмові докази, суд, враховуючи визнання позову відповідачем, що не суперечить вимогам закону та не порушує законних прав і інтересів сторін та інших осіб, відповідно до частини 4 статті 174 ЦПК України вважає можливим позов задовольнити з наступних підстав. За загальним правилом (частина 1 статті 11 ЦПК України), суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, кожна з яких, відповідно до частини 1 статті 60 ЦПК України, повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Так, судом встановлено, що позивач [PERSON] позбавлений можливості отримати свідоцтво про право на спадщину по закону в установленому законом порядку після смерті спадкодавця [PERSON], померлої 19.01.2011 року, через відмову нотаріуса, мотивовану відсутністю (ненаданням) правовстановлюючого документу на спадкове майно, дублікат якого після смерті спадкодавця отримати не можливо. Вказані обставини підтверджуються: - копією повторного свідоцтва про одруження серії І-ЖД №218412 від 21.11.2014 року (а.с.4), згідно з яким позивач [PERSON] 17 квітня 1985 року уклав шлюб з [PERSON]; - копією повторного свідоцтва про смерть серії І-ЖД №393464 від 21.11.2014 року (а.с.5), із якого вбачається, що [PERSON] померла 19 січня 2011 року в м. Татарбунари Одеської області; - копією Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ОД за № 024821 від 28.08.2002 року (а.с.6), із якого слідує, що [PERSON] є власником земельної ділянки загальною площею 3,93 га (ділянки №27 площею 3,62га та ділянки №186 площею 0,31га), розташованих на території Приморської сільської ради Татарбунарського району Одеської області, виділеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; -довідкою за №1193, виданої Приморською сільською радою Татарбунарського району Одеської області від 16 вересня 2016 року (а.с.7) з якої видно, що [PERSON], [INFO] на день свої смерті, 19.01.2011 року проживала за адресою: [INFO]. Крім неї, на день її смерті за вказаною адресою проживав чоловік померлої [PERSON], [INFO]; - листом нотаріуса ( а.с.8 ) позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину по закону з причини відсутності (ненадання) правовстановлюючого документу на успадковане майно; - витягом з технічної документації про визначення нормативної грошової оцінки земельної ділянки № Ч-836/0-286/6-16 від 23.09.2016 року (а.с.9), з якої слідує, що вартість земельної ділянки площею 3,9303 га, з них: ріллі 3,6203 га, багаторічні насадження (виноградник) 0,3100 га, що належить [PERSON] згідно Державного акту серії ІІІ-ОД за №024821, складає 173772 грн. 57 коп; -обявою, опублікованою в газеті Татарбунарський вісник за №42 від 22.10.2016 року (а.с.12), де в графі втрачені значиться: вважати недійсним Державний акт на право приватної власності на землю серії ІІІ-ОД №024821, виданий Приморською сільською радою народних депутатів Татарбунарського району Одеської області 28 серпня 2002 року на імя [PERSON]. Із інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 05.11.2016 року (а.с.23) вбачається, що після смерті спадкодавця [PERSON], померлої 19.01.2011 року, приватним нотаріусом [PERSON] відкрита спадкова справа за номером у спадковому реєстрі 59536872, зареєстрована у нотаріуса за №245/2016 від 22.09.2016 року, справа зареєстрована за заявою позивача (а.с.23а). Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків /спадщини/ від фізичної особи, яка померла /спадкодавця/, до інших осіб /спадкоємців/. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом, як передбачено ст.1217 ЦК України У відповідності до ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частино першою ст. 6 Конвенції "Про захист прав людини і основоположних свобод" передбачено право на справедливий суд, зокрема кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Так, у першу чергу, як передбачено ст.1261 ЦК України, право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину чи не прийняти її. Пунктом 10 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року " Про судову практику у справах про спадкування " передбачено, що відповідно до ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування ( зі збереженням її цільового призначення ) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Відповідно до п. 4.15 розділу 4 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 року "видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, нотаріусом проводиться після подання до нотаріальної контори правовстановлюючих документів, щодо належності цього майна спадкодавцеві". Пленум Верховного Суду України в абз.3 п.23 вищезазначеної постанови №7 від 30 травня 2008 року зазначив, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Зазначені обставини свідчать про неможливість захисту порушеного права позивачем в позасудовому порядку, а тому обраний ним спосіб захисту цього порушеного права відповідає положенням ст.16 ЦК України. За встановлених обставин, які підтверджуються дослідженими судом належними та допустимими доказами, які узгоджуються між собою, враховуючи, що спадкова земельна ділянка загальною площею 3,93 га (ділянки №27 площею 3,62га ріллі та ділянки №186 площею 0,31га - багаторічні насадження (виноградник)), дійсно належали спадкодавцю [PERSON] на праві приватної власності, про що свідчить копія Державного акту (а.с.6), витяг з технічної документації про визначення нормативної грошової оцінки земельної ділянки (а.с.9), позивач не відмовився від спадку в установлений законом строк та в силу ч.3 ст.1268 ЦК України, строк на прийняття спадку не пропустив, а відповідач визнає вимоги позову в повному обсязі (а.с 21), суд вважає, що за [PERSON] повинно бути визнано право власності на земельну ділянку загальною площею 3,93 га, розташовану на території Приморської сільської ради Татарбунарського району Одеської області, згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ОД № 024821, що належала [PERSON], померлої 19 січня 2011 року.

Outcome: approved