Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-12 00:00:00

У січні 2015 року [PERSON]. звернувся до суду з позовом до виконавчої дирекції Вінницького обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності про скасування наказу про накладення матеріальної відповідальності. Позов мотивував тим, що він працює на посаді директора Жмеринської районної виконавчої дирекції Вінницького обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності відповідно до наказу директора виконавчої дирекції Вінницького обласного відділення фонду від 01.11.2011 року №33. Актом комплексної ревізії робочих органів Вінницького обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності від 14.11.2014 року зазначено, що вибірковою перевіркою витрат за статтею «оплата транспортних послуг на утримання транспортних засобів» встановлено, що у ряді районних виконавчих дирекціях відділення Фонду, у тому числі і в Жмеринській, послуги з перевезення працівників цих дирекцій у IV кварталі 2011 року, 2012, та 2013 роках надавались перевізниками, у яких ліцензією передбачено перевезення пасажирів на таксі, що суперечить вимогам «Класифікації видатків бюджету Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності», затверджених постановою правління Фонду від 25.12.2003 року №124. Загальна сума витрат на зазначені цілі по Жмеринській РВД склала 9819,90 грн. Загальна вартість неправомірних витрат за цією статтею у перевірених робочих органах склала 76562,35 грн. Виконавчою дирекцією Вінницького обласного відділення фонду були подані заперечення на даний акт, які не були задоволені. За результатами розгляду заперечень Виконавчою дирекцією Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності було видано наказ від 03.12.2014 року № 402-ос в п.1.2. якого директора виконавчої дирекції Вінницького обласного відділення Фонду Давиденка В.В. зобов»язано забезпечити відшкодування неправомірних витрат за статтею «Оплата транспортних послуг на утримання транспортних засобів» на суму 76562,35 грн. В свою чергу директором виконавчої дирекції Вінницького обласного відділення Фонду видано наказ № 352-ОД від 12.12.2014 року у п.3 якого директорівБершадської, Липовецької, Іллінецької, Хмільницької, Могилів-Подільської міжрайонних та Барської, Жмеринської, Козятинської, Тростянецької, Калинівської районних виконавчих дирекцій зобов»язано організувати та забезпечити виконання п.1.2. наказу №402-ОС від 03.12.2014 року «Про результати комплексної ревізії робочих органів Вінницького обласного відділення Фонду» в частині відшкодування неправомірних витрат за статтею «Оплата транспортних послуг на утримання транспортних засобів». Позивач вважає, що фактично даним наказом на нього як на директора Жмеринської районної виконавчої дирекції обласного відділення фонду, актом комплексної ревізії від 14.11.2014 року та наказом від 12.12.2014 № 352-ОД покладено матеріальну відповідальність в сумі 9819,90 грн. Позивач [PERSON]. не погоджується із актом комплексної ревізії від 14.11.2014 року та наказом від 12.12.2014 №352-ОД та вважає їх протиправними. Згідно п.14 таблиці Класифікації видатків бюджету Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності встановлено, що видатки на оплату транспортних послуг на утримання транспортних засобів включають в т.ч. і послуги з перевезення працівників органів Фонду (крім таксі), вантажів з метою забезпечення діяльності органів Фонду тощо. Укладання договорів Жмеринською районною виконавчою дирекцією Вінницького обласного відділення Фонду з перевізниками щодо надання послуг передбачав порядок отримання таких послуг, марку і клас транспортних засобів, ціну договору та порядок розрахунків, відповідальність сторін, термін дії договору. До договорів надано маршрутні листи, які свідчать про цільове використання коштів Фонду. Вказані договори не відповідають визначенню таксі, що закріплене в Законі України «Про автомобільний транспорт», є послугами перевезення пасажирів легковими автомобілями на замовлення, що не суперечить таблиці класифікації видатків бюджету, а тому відсутня дійсна пряма матеріальна шкода, яка може бути стягнута із позивача відповідно до вимог ст. 130 КЗпПУ. Просив скасувати наказ виконавчої дирекції Вінницького обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності від 12.12.2014 року №352-ОС, який прийнято на підставі акту комплексної ревізії від 14.11.2014 року, в частині зобов»язання директора Жмеринської районної дирекції Вінницького обласного відділення Фонду організувати та забезпечити виконання п.1.2. наказу Виконавчої дирекції Фонду від 03.12.2014 року №402-ОС «Про результати комплексної ревізії робочих органів Вінницького обласного відділення Фонду», в частині відшкодування неправомірних витрат за статтею «Оплата транспортних послуг на утримання транспортних засобів». У підготовчому судовому засіданні позивач уточнив позовні вимоги, вказавши, що оспорювана ним частина наказу викладена у п.3 наказу від 12.12.2014 року №352-ОС. В судовому засіданні позивач [PERSON]. позов підтримав за обставин, що в ньому викладені, просив його задовольнити. Додатково та на запитання суду пояснив, що він укладав договір з перевізником виключно з письмового дозволу виконавчої дирекції Вінницького обласного відділення Фонду. Перед укладанням договору його проект надсилається для перевірки та візування, а лише потім підписується ним. За весь час ревізії було укладено три таких договори, які надано суду та вони були пролонговані, а тому всі надані суду подорожні листи за 2011-2014 роки відносяться до предмету спору. Оплата послуг здійснювалась по факту їх використання та по мірі надходження коштів. Інших перевірок Жмеринської РВД, окрім комплексної не було. Позивач не виконав наказ, який він оспорює тому, що вважає його незаконним, та незрозумілим для виконання, не вважає витрати неправомірними, акт ревізії не оспорював, оскільки він його не підписував, пояснень жодних не надавав. При укладанні договорів ним було проаналізовано перевізників, та встановлено, що інших перевізників, окрім таких, які мають ліцензію на перевезення на таксі в м.Жмеринці не було, однак тарифи, за якими він уклав договір були найнижчими. Крім того перевищення видатків за статтею «Оплата транспортних послуг на утримання транспортних засобів» допущено не було. Сам [PERSON]. послугами перевезення не користувався, які автомобілі приїздили йому не відомо. Послугами користувались ревізори на підставі подорожніх листів. Представник відповідача Павлов В.Г. позов не визнав. В попередньому судовому засіданні надав письмові заперечення проти позову, вказав, що вказаний спір є спором між працівником та роботодавцем. В судовому засіданні заперечення підтримав, суду пояснив, що виконавчою дирекцією Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності під час проведення комплексної ревізії робочих органів Вінницького обласного відділення Фонду було встановлено порушення Постанови правління Фонду № 124 від 25.12.2003 року, де змінами від 2010 року було заборонено перевезення працівників Фонду на таксі. Про вказані зміни не було доведено до відому працівників господарського забезпечення і юридичного відділу, які візували вказані договори перед їх підписанням. Тому дійсно, договори по Жмеринській РВД укладались із письмового дозволу Виконавчої дирекції Вінницького обласного відділення Фонду. Працівники, які візували договори не були позбавлені можливості отримати для вивчення всі необхідні документи для візування договорів. В результаті ревізії було виявлено неправомірні витрати по статті «Оплата транспортних витрат та утримання транспортних засобів» на загальну суму 76562,35 грн. та начальником Вінницького обласного відділення було подано заперечення до акту ревізії, які однак були залишені без задоволення. Після винесення наказу Виконавчою дирекцією Фонду №402-ОС від 03.12.2014 року про зобов»язання директора виконавчої дирекції Вінницького обласного відділення Фонду Давиденка В.В. розробити комплексні заходи щодо усунення виявлених ревізією порушень та забезпечити їх виконання, ним в свою чергу було винесено наказ від 12.12.2014 року № 352-ОД «Про посилення контролю за використанням коштів із оплати транспортних послуг та утримання транспортних засобів», у якому в п.3 зобов»язано директоріві, в тому числі і Жмеринської РВД організувати та забезпечити виконання п. 1.2. наказу № 402-ОС від 03.12.2014 року в частині відшкодування неправомірних витрат за статтею «Оплата транспортних витрат та утримання транспортних засобів» на суму 9819,90 грн., що оскаржується позивачем. На даний час наказ не виконано, кошти [PERSON]. не повернуто, отримано даний позов із суду. За роз»ясненням жоден директор РВД не звертався. Із позовом до директорів РВД чи інших посадових осіб виконавча дирекціїя Вінницького обласного відділення Фонду не зверталась, відрахування із заробітної плати будь-кого із працівників не здійснюються. Вважає, що розмір шкоди, що завдана установі Жмеринською РВД складає 9819,90 грн., що встановлено актом ревізії. Вказав, що договори про повну матеріальну відповідальність із директорами ВРД не укладались, в тому числі із [PERSON]. Вказав, що на даний час Фонд соціального страхування відповідно до змін у законодавстві не створено, тому його робочими органами є органи Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази, що містяться в матеріалах справи, суд встановив наступні обставини, якими обґрунтовуються вимоги позивача та заперечення відповідача та докази, якими вони підтверджуються. [PERSON]. прийнятий на посаду директора Жмеринської районної виконавчої дирекції Вінницького обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, який не є юридичною особою (а.с.174) наказом № 33 від 01.01.2001 року відповідно до чинного на той час ЗУ «Про загальнообов»язкове державне соціальне страхування у зв»язку із тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням» а також відповідно до постанови правління Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності від 19.09.2001 року №26 (а.с.19) Не є державним службовцем. Здійснює свої повноваження відповідно до посадової інструкції, затвердженої наказом виконавчої дирекції Вінницького обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності від 30.10.2012 року № 189-Ода (а.с.167-169) Згідно посадової інструкції [PERSON]. як директор Жмеринської районної виконавчої дирекції забезпечує реалізацію комплексу організаційно-управлінських заходів виконавчою дирекцією обласного відділення щодо загальнообв»язкового державного соціального страхування у зв»язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням на території Жмеринського району (п.1.1.) Директор організовує та виконує свою роботу під керівництвом директора і заступників директора Виконавчої дирекції обласного відділення Фонду (п.1.3.) У своїй роботі керується Конституцією України, Законами України і постановами Верховної ради України, Указами та розпорядженнями Президента України, постановами і розпорядженнями Кабінету Міністрів України, постановами правління і наказами Виконавчої дирекції Фонду, правління і виконавчої дирекції обласного відділення Фонду, відповідними нормативно-правовими і розпорядчими документами місцевих органів державної влади і самоврядування, цією посадовою інструкцією (п.1.5.) Директор виконавчої дирекції видає накази і за письмовим дозволом директора виконавчої дирекції обласного відділення укладає договори та угоди (п.2.3.) Розпоряджається в межах повноважень грошовими та матеріальними цінностями виконавчої дирекції (п.2.6.) Підписує фінансові і банківські документи (п.2.10.) Директор несе персональну відповідальність за незабезпечення ефективного функціонування підпорядкованої виконавчої дирекції, невиконання або неналежне виконання передбачених посадових обов»язків, наказів і доручень керівництва виконавчої дирекції обласного відділення Фонду (розділ IV) Відповідно до положення про виконавчі дирекції відділень Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності а АРК, областях, містах Києві і Севастополі (а.с.170-173) вбачається, що виконавчі дирекції фонду підзвітні правлінню відділення та Виконавчій дирекції Фонду і здійснюють свою діяльність від імені Фонду в межах і в порядку, передбачених Статутом фонду та цим положенням (п.1.3.) Виконавчі дирекції Фонду в межах своїх повноважень видають накази, організовують і контролюють їх виконання (п.1.5.) Виконавча дирекція відділення фонду здійснює контроль за правильним і цільовим використанням коштів Фонду, готує пропозиції по удосконаленню методів фінансового планування та звітності по коштах Фонду; координує та контролює роботу робочих органів відділення фонду; розглядає матеріали ревізій та перевірок Фонду; здійснює розрахунки по коштах, що направляються за рішенням правління Фонду на фінансування заходів по соціальному страхуванню, господарську і видавничу діяльність (п. 4.1.) Керівницьво виконавчою дирекцією відділення Фонду на місцях здійснюють їх керівники, які несуть персональну відповідальність за організацію роботи виконавчої дирекції відділення фонду по виконанню покладених на нього завдань, який діє від імені відповідного відділення фонду, здійснює загальне керівництво його робочими органами (п.п.4.2., 4.3.) Із положення про районні (міжрайонні), міські виконавчі дирекції відділень Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності (а.с.182-184) вбачається, що робочі органи відділень фонду не є юридичними особами (п.1.5.) Керівники робочих органів відділень фонду діють від імені відділення Фонду на підставі довіреності, що видається керівником виконавчої дирекції відділення фонду та в межах своїх повноважень видають накази та організовують та контролюють їх виконання (п.п.1.6., 1.7.) робочі органи відділення Фонду здійснюють організаційно-управлінські заходи по виконанню завдань, покладених на робочі органи відділення Фонду; здійснюють контроль за правильним і цільовим використанням коштів Фонду (п.2.1.) Робочі органи відділенння Фонду мають зокрема право порушувати відповідно до законодавства питання про притягнення посадових осіб до відповідальності за порушення законодавства у сфері загальнообов»язкового державного соціально страхування у зв»язку із тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням, вимагати надання інформації про вжиті заходи (п.3.1.) Керівництво робочими органами відділень Фонду здійснюють їх керівники, які несуть персональну відповідальність за організацію роботи робочого органу відділення Фонду по виконанню покладених на нього завдань та укладають будь-які угоди з письмового дозволу керівника виконавчої дирекції віддлення фонду (п.4.1., 4.3., 4.6.) 01.05.2011 року між Жмеринською районною виконавчою дирекцією Вінницького обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності в особі директора [PERSON]. та фізичною особою підприємцем [PERSON] укладено договір про надання послуги із транспортного обслуговування для службових поїздок посадових осіб виконавчої дирекції одним з ліцензованих транспортних засобів, власниками яких є суб»єкти підприємницької діяльності з якими укладені договори співпраці в галузі надання послуг з перевезення пасажирів. Замовлення транспортного засобу здійснюється в телефонному режимі з визначеним маршрутом проїзду та терміном використання автомобіля на підставі подорожнього листа, визначено розмір та порядок оплати за надані послуги та термін дії договору з 01.05.2011 року по 31.12.2011 року (а.с.12-20) Вказаний договір був пролонгований відповідно до п.5.2. договору до укладення наступного договору, про що заявили в судовому засіданні позивач та представник відповідача, а тому вказані обставини суд приймає до уваги відповідно до вимог ч.1 ст.61 ЦПК України. Надано калькуляцію витрат відповідно до договору (а.с.33) Укладення договору здійснено з дозволу директора виконавчої дирекції Вінницького обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності [PERSON] від 29.04.2011 року №01/599 (а.с.11) 25.04.2013 року між Жмеринською районної виконавчою дирекцією Вінницького обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності в особі директора [PERSON]. та фізичною особою підприємцем [PERSON] укладено договір про надання послуги із транспортного обслуговування для виконання службових поїздок посадових осіб виконавчої дирекції одним з ліцензованих транспортних засобів, власниками яких є суб»єкти підприємницької діяльності з якими складені договори співпраці в галузі надання послуг з перевезення пасажирів. Замовлення транспортного засобу здійснюється в телефонному режимі з визначеним маршрутом проїзду та терміном використання автомобіля на підставі подорожнього листа, визначено розмір та порядок оплати за надані послуги та термін дії договору з 25.04.2013 року по 31.12.2013 року (а.с.35-42) Вказаний договір був пролонгований відповідно до п.5.2. договору до 31.12.2014 року, оскільки надалі витрати на оплату транспортних послуг не передбачені бюджетом, про що заявили в судовому засіданні позивач та представник відповідача, а тому вказані обставини суд приймає до уваги відповідно до вимог ч.1 ст.61 ЦПК України. Надано калькуляцію витрат відповідно до договору (а.с.38) Укладення договору здійснено з дозволу заступника директора виконавчої дирекції Вінницького обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності [PERSON] від 25.04.2013 року №01/669 (а.с.34) 31.01.2013 року між Жмеринською районною виконавчою дирекцією Вінницького обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності в особі директора [PERSON]. та ПП «Прем»єр Авто ПЛЮС» в особі директора Лаврика К.В. укладено договір про надання послуги із транспортного обслуговування для виконання службових поїздок посадових осіб виконавчої дирекції одним з ліцензованих транспортних засобів, власниками яких є суб»єкти підприємницької діяльності з якими складені договори співпраці в галузі надання послуг з перевезення пасажирів. Замовлення транспортного засобу здійснюється в телефонному режимі з визначеним маршрутом проїзду та терміном використання автомобіля на підставі подорожнього листа, визначено розмір та порядок оплати за надані послуги та термін дії договору з 01.02.2013 року по 31.12.2013 року (а.с.55-59) Надано калькуляцію витрат відповідно до договору (а.с.65) Укладення договору здійснено з дозволу заступника директора виконавчої дирекції Вінницького обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності [PERSON] від 04.02.2013 року №01-204 (а.с.181) Договір припинено з 01.04.2013 року (а.с.64) У ліцензіях власників транспортних засобів, які перераховані у вказаних договорах вказано єдиний дозволений вид робіт: внутрішні перевезення пасажирів (багажу) на таксі (а.с. 21-32, 43-54, 60). Аналізом видів діяльності за КВЕД-2010, що вказані у довідках ЄДРПОУ осіб, із якими укладено договори про надання послуги із транспортного обслуговування не встановлено видів діяльності, що дали б підстави суду стверджувати що вказані особи є автомобільними перевізниками чи автомобільними самозайнятими перевізниками, як то стверджує позивач. Виїзди у період дії договорів, що надані суду здійснювались на підставі подорожніх листів службового автомобіля, які відображені у договорах (а.с.66-115, 120-143). Суд не бере до уваги подорожні листи службового автомобіля ВАЗ [NUMBER] (а.с.117-119), оскільки договорів на використання такого автомобіля суду не надано, ліцензії на прізвище водія [PERSON], що вказаний у цих листах суду не надано, а тому встановити їх належність до предмету спору неможливо. Згідно ст.14 класифікації видатків бюджету Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності (а.с.174-175) вбачається, вона містить видатки на оплату транспортних послуг та утримання транспортних засобів, зокрема, послуги з перевезення працівників органів Фонду (крім таксі), вантажів з метою забезпечення діяльності органів Фонду. Згідно витягу з акту комплексної ревізії робочих органів Вінницького обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати за період з 01.10.2011 по 30.06.2014 року вбачається, що відповідно до наказу від 29.08.2014 року №284ос начальником відділу організації та проведення контрольно-ревізійної роботи контрольно-ревізійного управління Виконавчої дирекції Фонду та головними спеціалістами відділу проведено комплексну ревізію робочих органів Вінницького обласного відділення фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності. Вибірковою перевіркою витрат за статтею Оплата транспортних послуг встановлено, що у Бершадській, Липовецькій, Іллінецькій, Хмільницькій та Могилів-Подільській міжрайонних, Барській, Жмеринській та Козятиській, Тростянецькій районних виконавчих дирекціях відділення фонду послуги з перевезення працівників цих дирекцій у IV кварталі 2011 року, 2012, 2013 роках надавались перевізниками, у яких ліцензією передбачено перевезення пасажирів на таксі, що суперечить вимогам постанови №124. Загальна сума витрат на зазначені цілі по в т.ч. Жмеринській РВД склала 9819,90 грн. Загальна сума неправомірних витрат за цією статтею у перевірених робочих органах склала 76562,35 грн.(а.с.149-150). На вказаний акт ревізії відповідачем було подано заперечення (а.с.176-178), але вони залишені без задоволення (а.с.179-180), в будь-якому іншому порядку акт не оскаржувався та є чинним. Наказом від 03.12.2014 року №402-ос в.о. директора виконавчої дирекції фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності з метою усунення встановлених комплексною ревізією порушень та недоліків їх у подальшому зобов»язано директора виконавчої дирекції Вінницького обласного відділення Фонду Давиденко В.В. розробити комплексні заходи щодо усунення виявлених ревізією порушень і недоліків, забезпечити виконання цих заходів та інформувати Виконавчу дирекцію фонду про хід цієї роботи до 16.12.2014 року, забезпечити відшкодування неправомірних витрат за результатами перевірки, зокрема за статтею «Оплата транспортних послуг на утримання транспортних засобів» на суму 76562,35 грн. (а.с.10) Наказом від 12.12.2014 року №352-ОД, що оспорюється позивачем, директор виконавчої дирекції Вінницького обласного відділення Фонду Давиденко В.В. відповідно до акту комплексної ревізії від 14.11.2014 року і на виконання наказу від 03.12.2014 року №402-ос, з метою посилення контролю за використанням коштів за статтею «Оплати транспортних послуг та утримання транспортних засобів» у п. 3 зобов»язав зокрема директора Жмеринської районної виконавчої дирекції організувати та забезпечити виконання п.1.2. наказу Виконавчої дирекції Фонду від 03.12.2014 року №402-ОС «Про результати комплексної ревізії робочих органів Вінницького обласного відділення Фонду» в частині відшкодування неправомірних витрат за статтею «Оплата транспортних послуг та утримання транспортних засобів» (а.с.7-8) Також вказаний наказ містить у п.4 вказівку начальнику фінансово-економічного відділу та начальнику, зокрема Жмеринської районної виконавчої дирекції на недопустимість в подальшій роботі подібних порушень, виявлених в ході комплексної ревізії, що призвели до неправомірних витрат. У цій частині наказ не оскаржується. Також позивач вказав, що оспорюваний наказ отримано ним в загальному порядку, будь яким чином не роз»яснено. Встановлені судом обставини суд вважає трудовими правовідносинами, що регулюються нормами глави IX ЗКпПУ гарантії при покладенні на працівників матеріальної відповідальності за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації. Відповідно до п.п.4, 6 прикінцевих та перехідних положень ЗУ «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування» №77, що набрав чинності із 01.01.2015 року утворено Фонд соціального страхування України, реорганізувавши шляхом злиття Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України та Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, утворено робочі органи виконавчої дирекції Фонду, реорганізувавши шляхом злиття відповідних робочих органів виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України та робочих органів виконавчої дирекції Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності та його відділень. Фонд соціального страхування України та його робочі органи є правонаступниками Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України, його виконавчої дирекції та управлінь виконавчої дирекції цього Фонду в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, відділення в районах і містах обласного значення - Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, його виконавчої дирекції, відділень виконавчої дирекції цього Фонду в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві і Севастополі, виконавчих дирекцій або уповноважених представників відділень у районах та містах республіканського (Автономної Республіки Крим) та обласного значення. До завершення заходів, пов'язаних з утворенням Фонду соціального страхування України та його робочих органів, виконання функцій та завдань, передбачених цим Законом, забезпечують у межах компетенції відповідні виконавчі дирекції та їх робочі органи Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України та Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності. Відповідно до статті 4 Закону України від 23.09.1999, № 1105-XIV "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування" Фонд соціального страхування України є органом, який здійснює керівництво та управління загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням від нещасного випадку, у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та медичним страхуванням, провадить акумуляцію страхових внесків, контроль за використанням коштів, забезпечує фінансування виплат за цими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування та здійснює інші функції згідно із затвердженим статутом. Відповідно до ч.1 ст. 9 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами,зумовленими похованням» Фонд соціального страхування з тимчасової втрати працездатності (далі - Фонд) є органом, який здійснює керівництво та управління загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням, провадить акумуляцію страхових внесків та інших коштів, призначених для фінансування матеріального забезпечення та соціальних послуг, види яких передбачені статтею 34 цього Закону, та забезпечує їх надання, а також здійснює контроль за використанням цих коштів. Фонд належить до цільових позабюджетних страхових фондів. Оскільки Фонд соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, який здійснює виконання функцій та завдань до завершення заходів, пов'язаних з утворенням Фонду соціального страхування України та його робочих органів не здійснює владні управлінські функції, тому з урахуванням наведеного, враховуючи суб»єктний склад справи, що розглядається, вона підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. Відповідно до ст. 130 КЗпПУ працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обов'язків. При покладенні матеріальної відповідальності права і законні інтереси працівників гарантуються шляхом встановлення відповідальності тільки за пряму дійсну шкоду, лише в межах і порядку, передбачених законодавством, і за умови, коли така шкода заподіяна підприємству, установі, організації винними протиправними діями (бездіяльністю) працівника. Ця відповідальність, як правило, обмежується певною частиною заробітку працівника і не повинна перевищувати повного розміру заподіяної шкоди, за винятком випадків, передбачених законодавством. За наявності зазначених підстав і умов матеріальна відповідальність може бути покладена незалежно від притягнення працівника до дисциплінарної, адміністративної чи кримінальної відповідальності. Працівник, який заподіяв шкоду, може добровільно покрити її повністю або частково. За згодою власника або уповноваженого ним органу працівник може передати для покриття заподіяної шкоди рівноцінне майно або поправити пошкоджене. Відповідно до ст. 133 КЗпПУ у відповідності з законодавством обмежену матеріальну відповідальність несуть в т.ч. керівники підприємств, установ, організацій та їх заступники, а також керівники структурних підрозділів на підприємствах, в установах, організаціях та їх заступники - у розмірі заподіяної з їх вини шкоди, але не більше свого середнього місячного заробітку, якщо шкоду підприємству, установі, організації заподіяно зайвими грошовими виплатами працівникам, неправильною постановкою обліку і зберігання матеріальних, грошових чи культурних цінностей, невжиттям необхідних заходів до запобігання простоям. Відповідно до ст.135-3 КЗпПУ розмір заподіяної підприємству, установі, організації шкоди визначається за фактичними втратами, на підставі даних бухгалтерського обліку, виходячи з балансової вартості (собівартості) матеріальних цінностей за вирахуванням зносу згідно з установленими нормами. У разі розкрадання, недостачі, умисного знищення або умисного зіпсуття матеріальних цінностей розмір шкоди визначається за цінами, що діють у даній місцевості на день відшкодування шкоди. На підприємствах громадського харчування (на виробництві та в буфетах) і в комісійній торгівлі розмір шкоди, заподіяної розкраданням або недостачею продукції і товарів, визначається за цінами, встановленими для продажу (реалізації) цієї продукції і товарів. Законодавством може бути встановлено окремий порядок визначення розміру шкоди, що підлягає покриттю, в тому числі у кратному обчисленні, заподіяної підприємству, установі, організації розкраданням, умисним зіпсуттям, недостачею або втратою окремих видів майна та інших цінностей, а також у тих випадках, коли фактичний розмір шкоди перевищує її номінальний розмір. Розмір підлягаючої покриттю шкоди, заподіяної з вини кількох працівників, визначається для кожного з них з урахуванням ступеня вини, виду і межі матеріальної відповідальності. Згідно ст. 136 КЗпПУ покриття шкоди працівниками в розмірі, що не перевищує середнього місячного заробітку, провадиться за розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, а керівниками підприємств, установ, організацій та їх заступниками - за розпорядженням вищестоящого в порядку підлеглості органу шляхом відрахування із заробітної плати працівника. Розпорядження власника або уповноваженого ним органу або вищестоящого в порядку підлеглості органу має бути зроблено не пізніше двох тижнів з дня виявлення заподіяної працівником шкоди і звернено до виконання не раніше семи днів з дня повідомлення про це працівникові. Якщо працівник не згоден з відрахуванням або його розміром, трудовий спір за його заявою розглядається в порядку, передбаченому законодавством. У решті випадків покриття шкоди провадиться шляхом подання власником або уповноваженим ним органом позову до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду. Стягнення з керівників підприємств, установ, організацій та їх заступників матеріальної шкоди в судовому порядку провадиться за позовом вищестоящого в порядку підлеглості органу. Відповідно до ст. 138 КЗпПУ для покладення на працівника матеріальної відповідальності за шкоду власник або уповноважений ним орган повинен довести наявність умов, передбачених статтею 130 цього Кодексу. Позивач [PERSON]., не погодився із актом комплексної ревізії від 14.11.2014 року, оскільки вважає, що укладені ним договори є договорами щодо послуг з перевезення пасажирів легковими автомобілями на замовлення, що визначається Законом України «Про автомобільний транспорт» та п.п.105, 106 Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту. Однак із цим суд погодитись не може, виходячи із того положень, що визначені у ст. 1 Закону України, від 05.04.2001, № 2344-III "Про автомобільний транспорт". Зокрема перевезення пасажирів легковим автомобілем на замовлення, яке як стверджує позивач мало місце у спірних відносинах, це - перевезення пасажирів легковим автомобілем загального призначення, замовленим юридичною або фізичною особою з укладанням письмового договору на кожну послугу чи на обумовлений термін обслуговування, у якому визначають умови обслуговування, вартість послуги, термін її виконання та інші положення за домовленістю сторін. Транспортний засіб загального призначення - транспортний засіб, не обладнаний спеціальним устаткуванням і призначений для перевезення пасажирів або вантажів (автобус, легковий автомобіль, вантажний автомобіль, причіп, напівпричіп з бортовою платформою відкритого або закритого типу). Транспортний засіб спеціалізованого призначення - транспортний засіб, який призначений для перевезення певних категорій пасажирів чи вантажів (автобус для перевезення дітей, інвалідів, пасажирів певних професій, самоскид, цистерна, сідельний тягач, фургон, спеціалізований санітарний автомобіль екстреної медичної допомоги, автомобіль інкасації, ритуальний автомобіль тощо) та має спеціальне обладнання (таксі, броньований, обладнаний спеціальними світловими і звуковими сигнальними пристроями тощо). Тобто позивачу для встановлення обставин перевезення пасажирів легковим автомобілем на замовлення слід доводити те, які саме транспортні засоби (загального чи спеціалізованого призначення) здійснювали обслуговування договорів, що не може доводитись наявністю самих лише договорів із особами, що не є безпосередніми автомобільними перевізниками. Відповідно до ст.ст.15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до принципів змагальності та диспозитивності цивільного судочинства, викладених у ст.ст.10 і 11 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до сч.2 т. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Статтями 57 і 60 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.1 ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, що беруть участь у справі не підлягають доказуванню. Відповідно до ч.2 ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування. Оскільки оскаржуваний наказ виконавчої дирекції Вінницького обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності від 12.12.2014 року №352-ОС, в частині зобов'язання в пункті 3 директора Жмеринської районної дирекції Вінницького обласного відділення Фонду організувати та забезпечити виконання п.1.2. наказу Виконавчої дирекції Фонду від 03.12.2014 року №402-ОС «Про результати комплексної ревізії робочих органів Вінницького обласного відділення Фонду», в частині відшкодування неправомірних витрат за статтею «Оплата транспортних послуг на утримання транспортних засобів» не відповідає жодним нормам КЗпПУ, які регулюють спірні відносини щодо гарантії при покладенні на працівників матеріальної відповідальності за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації , суд приходить до висновку про його незаконність, а тому він підлягає скасуванню, а позов - задоволенню. Так оспорюваний наказ не містить відомостей про пряму дійсну шкоду, завдану [PERSON]., її розмір, винність та протиправність дій (бездіяльності) директора Жмеринської РВД, не визначено частину заробітку працівника у разі відшкодування її шляхом стягнення із заробітної плати. Не можна і розцінити його як пропозицію працівнику, який заподіяв шкоду, добровільно покрити її повністю або частково. Відповідно до ст.ст. 4, 9 ч. 1 Закону України "Про загальообовязкове державне соціальне страхування", п.п. 4, 6 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України "Про загальообовязкове державне соціальне страхування", ст.ст.130, 133, 135-3, 136, 138 КЗпП України, 15, 16 ЦК України,

Outcome: approved