Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-19 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк "ПРИВАТБАНК" (далі ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК") звернулося до суду з позовом до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення, мотивуючи тим, що 28.08.2007 року між ЗАТ КБ "ПРИВАТБАНК", правонаступником якого є ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" та [PERSON] було укладено кредитний договір №PLL0GK00000147, відповідно до якого Банк надав позичальнику [PERSON] кредит в розмірі 25000 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 10,08% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення кредиту 27.08.2037 року. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між ЗАТ КБ "ПРИВАТБАНК", правонаступником якого є ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" та [PERSON] 28.08.2007 року було укладено договір іпотеки, за яким в іпотеку банку [PERSON] передано нерухоме майно а саме : будинок загальною площею 82,80 кв.м., житловою площею 29,50 кв.м., який розташований за адресою [ADDRESS]. Згідно п.33.4 Договору іпотеки сторони визначились, що вартість предмету іпотеки становить 196950 грн. У зв'язку з невиконанням [PERSON] зобов'язань за кредитним договором станом на 03.09.2013 року утворилась заборгованість перед позивачем по кредитному договору в розмірі 49965,32 Доларів США, що в гривневому еквіваленті за курсом НБУ (1 долар США = 7,99 грн.) становить 399222,91 грн. та складається з : заборгованості по кредиту в сумі 24505,63 доларів США; заборгованості по процентам в сумі 12330,72 доларів США; заборгованості по пені в сумі 8508,43 доларів США; заборгованості по штрафу (фіксована частина) в розмірі 31,29 доларів США; заборгованості по штрафу (процентна складова) в розмірі 2377,81 доларів США; заборгованості по комісії за користування кредитом в розмірі 2211,44 доларів США. У вересні 2012 року відповідачу [PERSON] було направлено вимогу про повернення суми кредиту в повному обсязі , а також процентів, комісії і штрафних санкцій у 30-денний строк з дня отримання вимоги у зв»язку з допущенням порушення зобов»язання по поверненню кредитних коштів, внаслідок чого за кредитним договором утворилася прострочена заборгованість в розмірі 17101,23 доларів США. У вимозі на адресу відповідача також вказувалося, що Банк прийняв рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки та у разі неналежного виконання зобов»язання у 30-денний строк з дня отримання вимоги , вимагає від відповідача добровільно звільнити нерухоме майно за адресою [ADDRESS]. На підставі викладеного, з урахуванням заяв від 30.10.2013 року, 14.01.2014 року, позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» прохав суд : в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від 28.08.2007 року, в розмірі 49965,32 [Доларів США], що за курсом 7.99 відповідно до службового розпорядження НБУ від 03.09.2013 року складає 399222,91 грн. з яких : заборгованість по кредиту в сумі 24505,63 доларів США; заборгованість по процентам в сумі 12330,72 доларів США; заборгованість по пені в сумі 8508,43 доларів США; заборгованість по штрафу (фіксована частина) в розмірі 31,29 доларів США; заборгованість по штрафу (процентна складова) в розмірі 2377,81 доларів США; заборгованість по комісії за користування кредитом в розмірі 2211,44 доларів США звернути стягнення на будинок загальною площею 82.80 кв.м., житловою площею 29.50 кв.м., який розташований за адресою: Полтавська обл., м. Лубни, вул. Дружби, буд. 141, шляхом продажу вказаного предмету іпотеки (на підставі договору іпотеки від 28.08.2007 р.) ПУБЛІЧНИМ АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» з укладанням від імені Відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з реєстрацією правочину купівлі - продажу предмету іпотеки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, з проведенням дій щодо коригування технічної документації відповідно до поточного стану нерухомості , її перепланування та перебудови, з проведенням дій щодо оформлення та з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з можливістю здійснення ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» всіх передбачених нормативно-правовими актами держави дій, необхідних для продажу предмету іпотеки; та виселити Відповідача з житловому будинку (предмету іпотеки), розташованому за адресою: [ADDRESS]. (а.с. 34-36). Ухвалою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 20.01.2014 року позовну заяву Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПРИВАТБАНК" до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення в частині позовних вимог про "зняття відповідача [PERSON] з реєстраційного обліку у територіальному органі державної міграційної служби України"- залишено без розгляду. В судове засідання представник позивача ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" не з"явився, позивач був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, від позивача до суду надійшла заява, зі змісту якої вбачається, що ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" прохає розглядати справу за відсутності свого представника, позов підтримує, прохає його задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з"явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомляв. Тому, враховуючи, що позивач надав згоду на проведення заочного розгляду справи за відсутності відповідача, суд вважав за необхідне проводити заочний розгляд справи за відсутності відповідача та представника позивача. У зв"язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі, судом відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України не здійснювалося фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. З»ясувавши обставини справи на підставі доказів, наданих особами, які беруть участь у справі, суд вважає за необхідне позов задовольнити. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що 28.08.2007 року між ЗАТ КБ "ПРИВАТБАНК", правонаступником якого є ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" та [PERSON] було укладено кредитний договір №PLL0GK00000147, відповідно до якого Банк надав позичальнику [PERSON] кредит в розмірі 25000 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 10,08% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення кредиту 27.08.2037 року. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між ЗАТ КБ "ПРИВАТБАНК", правонаступником якого є ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" та [PERSON] 28.08.2007 року було укладено договір іпотеки, за яким в іпотеку банку [PERSON] передано нерухоме майно а саме : будинок загальною площею 82,80 кв.м., житловою площею 29,50 кв.м., який розташований за адресою [ADDRESS]. Згідно п.33.4 Договору іпотеки сторони визначились, що вартість предмету іпотеки становить 196950 грн. У зв'язку з невиконанням [PERSON] зобов'язань за кредитним договором станом на 03.09.2013 року у нього утворилась заборгованість перед позивачем по кредитному договору в розмірі 49965,32 Доларів США, що в гривневому еквіваленті за курсом НБУ (1 долар США = 7,99 грн.) станом на 03.09.2013 року становить 399222,91 грн. та складається з : заборгованості по кредиту в сумі 24505,63 доларів США; заборгованості по процентам в сумі 12330,72 доларів США; заборгованості по пені в сумі 8508,43 доларів США; заборгованості по штрафу (фіксована частина) в розмірі 31,29 доларів США; заборгованості по штрафу (процентна складова) в розмірі 2377,81 доларів США; заборгованості по комісії за користування кредитом в розмірі 2211,44 доларів США. З матеріалів позовної заяви вбачається, що позивачем заявлено вимоги про стягнення із відповідача суми боргу за кредитним договором із зазначенням гривневого еквіваленту, що є правом позивача. Відповідно до п. 14 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року N 14 "Про судове рішення у цивільній справі" при задоволенні позову про стягнення грошових сум суди повинні зазначати в резолютивній частині рішення розмір суми, що підлягає стягненню, цифрами і словами у грошовій одиниці України - гривні. При стягненні періодичних платежів суд має вказати період, протягом якого проводиться виконання. У разі пред'явлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення. Станом на день ухвалення рішення 20.01.2014 р. офіційний курс гривні до долара США згідно курсу НБУ також становить 100 доларів США=799,3000 грн. Тому станом на день ухвалення рішення сума боргу [PERSON] в гривневому еквіваленті становить 399222,91 грн.. У вересні 2012 року позивачем відповідачу [PERSON] було направлено вимогу про повернення суми кредиту в повному обсязі , а також процентів, комісії і штрафних санкцій у 30-денний строк з дня отримання вимоги у зв»язку з допущенням порушення зобов»язання по поверненню кредитних коштів, внаслідок чого за кредитним договором утворилася прострочена заборгованість в розмірі 17101,23 доларів США. У вимозі на адресу відповідача також вказувалося, що Банк прийняв рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки та у разі неналежного виконання зобов»язання у 30-денний строк з дня отримання вимоги , вимагає від відповідача добровільно звільнити нерухоме майно за адресою [ADDRESS]. За правилами ст.ст.1054, 1055 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається в письмовій формі. Згідно ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Статтями 610 та 623 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов'язання. Відповідно до ст. 572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Відповідно іпотечного договору від 28.08.2007 року позивач має право звернути стягнення на предмет іпотеки у разі, коли в момент настання терміну виконання іпотекодавцем зобов'язань, забезпечених іпотекою, вони не будуть виконані чи будуть виконані неналежним чином. Це право банку також походить із змісту ч. 1, 3 ст. 33 Закону України "Про іпотеку", згідно до якої у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, зокрема, на підставі рішення суду. У відповідності з ч.1 ст. 35 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього закону. На виконання цієї норми позивачем було направлено на адресу відповідача відповідне попередження. У відповідності з ч.1 ст.39 Закону України «Про іпотеку» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки, початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації, спосіб реалізації предмета іпотеки. Відповідно до договору іпотеки заставна вартість предмета іпотеки визначена у розмірі 196950 грн. Відповідно до ч. 6 ст. 5 Закону України «Про іпотеку» від 05.06.2003 р., № 898-IV вартість предмета іпотеки визначається за згодою між іпотекодавцем і іпотекодержателем або шляхом проведення оцінки предмета іпотеки відповідним суб'єктом оціночної діяльності у випадках, встановлених законом або договором. Стаття 38 Закону України «Про іпотеку» визначає право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки, а також встановлення ціни продажу іпотеки за згодою між іпотекодавцем і іпотекодержателем або на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна. Відповідно до п. 42 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» резолютивна частини рішення суду в разі задоволення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки має відповідати вимогам як статті 39 Закону України "Про іпотеку", так і положенням пункту 4 частини першої статті 215 ЦПК. Зокрема, у ньому в обов'язковому порядку має зазначатись початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації (при цьому суд може зазначити, що початкова ціна встановлюється на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій). Суд вважає, що вартість предмета іпотеки у розмірі 196950 грн. була узгоджена сторонами на час укладення договору іпотеки, а на час вирішення справи в суді згоди між іпотекодавцем та іпотекодержателем щодо ціни продажу предмета іпотеки не має, що підтверджується матеріалами цивільної справи. Тому, суд вважає за необхідне зазначити, що початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації встановлюється на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності (незалежним експертом) на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій. Відповідно до ст. 38 Закону України «Про іпотеку» якщо рішення суду або договір про задоволення вимог іпотекодержателя (відповідне застереження в іпотечному договорі) передбачає право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки будь-якій особі-покупцеві, іпотекодержатель зобов'язаний за 30 днів до укладення договору купівлі-продажу письмово повідомити іпотекодавця та всіх осіб, які мають зареєстровані у встановленому законом порядку права чи вимоги на предмет іпотеки, про свій намір укласти цей договір. У разі невиконання цієї умови іпотекодержатель несе відповідальність перед такими особами за відшкодування завданих збитків. Дії щодо продажу предмета іпотеки та укладання договору купівлі-продажу здійснюються іпотекодержателем від свого імені, на підставі іпотечного договору, який містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, що передбачає право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки, без необхідності отримання для цього будь-якого окремого уповноваження іпотекодавця. В ході розгляду справи відповідачем належних, допустимих доказів на спростування суми заборгованості за кредитним договором не надано. Таким чином, суд вважає за необхідне в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від 28.08.2007 року №PLL0GK00000147, яка утворилася станом на 03.09.2013 року в розмірі 49965 Доларів 32 центів США, що в гривневому еквіваленті за курсом НБУ станом на 20.01.2014 року становить 399 222 грн. 91 коп. та складається з : заборгованості по кредиту в сумі 24505,63 доларів США; заборгованості по процентам в сумі 12330,72 доларів США; заборгованості по пені в сумі 8508,43 доларів США; заборгованості по штрафу (фіксована частина) в розмірі 31,29 доларів США; заборгованості по штрафу (процентна складова) в розмірі 2377,81 доларів США; заборгованості по комісії за користування кредитом в розмірі 2211,44 доларів США. звернути стягнення на предмет іпотеки згідно договору іпотеки від 28.08.2007 року, а саме : будинок загальною площею 82,80 кв.м., житловою площею 29,50 кв.м., який розташований за адресою [ADDRESS], який належить на праві власності [PERSON] згідно договору купівлі - продажу від 28.08.2007 року шляхом продажу даного предмету іпотеки (на підставі договору іпотеки від 28.08.2007 року) ПУБЛІЧНИМ АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» з укладанням від імені [PERSON] договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з реєстрацією правочину купівлі - продажу предмету іпотеки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, з проведенням дій щодо коригування технічної документації відповідно до поточного стану нерухомості , її перепланування та перебудови, з проведенням дій щодо оформлення та з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з можливістю здійснення ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» всіх передбачених нормативно-правовими актами держави дій, необхідних для продажу предмету іпотеки. Відповідно до ч. 1 ст. 40 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Ч.3 ст.109 ЖК України також передбачено, що звернення стягнення на передане в іпотеку жиле приміщення є підставою для виселення всіх громадян, що мешкають у ньому, за винятками, встановленими законом. Такі винятки встановлені ч.3 ст.40 Закону України «Про іпотеку», але відповідача вони не стосуються, тому вимога позивача про його виселення з жилих приміщень, на які звернуто стягнення, підлягає задоволенню. Враховуючи дотримання порядку направлення письмової вимоги відповідачу про звільнення будинку за адресою [ADDRESS], суд вважає, що позовні вимоги в частині виселення відповідача також підлягають до задоволення. У відповідності до ст. 88 ЦПК України у зв»язку з задоволенням позову з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в розмірі 3555 грн. 70 коп. (3441=1147х3 відповідно до п.п.1 п.1 ч. 2 ст. 4 ЗУ "Про судовий збір" за вимоги щодо звернення стягнення на предмет іпотеки; 114,70 грн. відповідно до п.п.2 п.1 ч. 2 ст. 4 ЗУ "Про судовий збір" за вимоги щодо виселення), який підлягав до сплати при зверненні до суду із даним позовом в редакції ЗУ "Про судовий збір", чинній на час звернення із позовом до суду.

Outcome: approved