Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-15 00:00:00

Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, заяви про розгляд справи за її відсутності або заперечення проти позову до судового розгляду справи від неї не надійшли. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] позов [PERSON] не визнав. Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна недійсним, визнання права власності на об'єкт нерухомого майна. На обґрунтування своїх позовних вимог зазначає, що на підставі договору дарування будівлі та споруди виробничої бази, посвідченого приватним нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу [PERSON] від 23 червня 2006 року за реєстром №2491 він був власником нерухомого майна будівель та споруд виробничої бази, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та складається за: літ.І-1 склад, цегла, загальною площею 2049,0 кв.м., літ.К-1 гараж, цегла, загальною площею 15,3 кв.метри, літ.А-1 прохідна, шлакоблок, загальною площею 69,5 кв.метри; 1,2 - огорожа. Загальна площа відчужуваного майна становить 2168,8 кв.метри. Також на підставі договору дарування будівлі та споруди виробничої бази, посвідченого приватним нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу [PERSON], від 23 жовтня 2006 року за реєстром №1864 він був власником нерухомого майна будівель та споруд виробничої бази, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та складається з: літ. А-3, адміністративний корпус, цегла, загальною площею 1476,1 кв.метрів; літ.Н-2 головний виробничий корпус, залізобетонні панелі, загальною площею 1670,7 кв.метри; літ.М-1 проміжний склад з енергоблоками, цегла, загальною площею 824,8 кв.метри; літ.Л-1 склад, залізобетонні панелі, загальною площею 800,8 кв.метри; літ.П-1-АЗС, шлакобетон; літ. С-1 гараж, залізобетонні панелі, загальною площею 18,5 кв.метри; літ. Р-1 приміщення для огляду машин, шлакоблок, загальною площею 23,7 кв.метри; 1-3 - огорожі; 4 - насосна, металеві. Загальна площа відчужуваного нерухомого майна становить 4814,6 кв.метри. За договором купівлі-продажу нерухомого майна від 20 жовтня 2006 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрованого в реєстрі в реєстрі за №5045, позивач продав [PERSON] за 2 190 488 гривень 00 копійок будівлі та споруди виробничої бази, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Загальна площа відчужуваного майна становить 2168,8 кв.метри. За договором купівлі-продажу нерухомого майна від 24 жовтня 2006 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрованого в реєстрі в реєстрі за №5126, позивач продав [PERSON] за 4 862 746 гривень 00 копійок будівлі та споруди виробничої бази, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Загальна площа відчужуваного майна становить 4814,6 кв.метри. Фактично домовленість щодо продажу зазначеного нерухомого майна здійснювалася між позивачем та [PERSON]. Гроші [PERSON] позивачеві за продане майно до нотаріального оформлення не віддала. [PERSON] та [PERSON] домовилися, що вона віддасть гроші після отримання кредиту. Для документального підтвердження домовленості щодо грошових зобов'язань [PERSON] в той же день 24 жовтня 2006 року позивач уклав з [PERSON] два договори позики грошових коштів, згідно яких вона взяла у позивача в борг 5 000 000 гривень та 3 000 000 гривень. На теперішній час гроші [PERSON] за продані позивачем їй об'єкти нерухомого майна не повернула. Вважає, що при укладенні договору купівлі-продажу нерухомого майна [PERSON] приховала від нього ту обставину, що вона неспроможна віддати йому за договорами купівлі-продажу нерухомого майна гроші, при укладенні договір вона замовчувала існування цієї обставини. Також позивачеві стало відомо, що відносно [PERSON] порушені кримінальні справи за фактами отримання кредитів від Дніпропетровської філії АБ "Брокбізнесбанк", ДРУ ВАТ КБ "Надра" за підробними документами, а також щодо шахрайських дій [PERSON] при отриманні кредитів та подальшої розтрати кредитних коштів. Вважає, що [PERSON] навмисно ввела його в оману щодо обставин договорів купівлі-продажу, які мають істотне значення. Не заперечує у разі задоволенні його позовних вимог виконати зобов'язанні [PERSON], [PERSON] відносно погашення наданого кредиту АКБ "Новий". Позивач просив суд визнати договір купівлі-продажу нерухомого майна, укладений між [PERSON] та [PERSON] 20 жовтня 2006 року, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрований в реєстрі за №5045, відносно будівель та споруд виробничої бази, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] недійсним, визнати договір купівлі-продажу нерухомого майна, укладений між [PERSON] та [PERSON] 24 жовтня 2006 року, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрований в реєстрі за №5126, відносно будівель та споруд виробничої бази, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] недійсним, визнати за ним право власності на будівлі та споруди виробничої бази, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], загальна площа нерухомого майна становить 2168,8 кв.метри, на будівлі та споруди виробничої бази, що знаходяться за адресою: [ADDRESS], загальна площа нерухомого майна становить 4814,6 кв.метри, зобов'язати ОКП "Дніпродзержинське бюро технічної інвентаризації" провести реєстрацію та видати на його ім'я технічну документацію на об'єкти нерухомого майна: будівлі та споруди виробничої бази, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], загальна площа нерухомого майна становить 2168,8 кв.метри; будівлі та споруди виробничої бази, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], загальна площа нерухомого майна становить 4814,6 кв.метри. Третя особа з самостійними вимогами АКБ "Новий" звернулась до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] [PERSON] про заміну сторони в зобов'язаннях. На обґрунтування своїх позовних вимог зазначає, що позовні вимоги [PERSON] зачіпають грошові та майнові інтереси АКБ "Новий", оскільки в забезпечення кредитних договорів №1083106/05 від 24 жовтня 2006 року з [PERSON] та №1083706/05 від 19 жовтня 2006 року з [PERSON] між АКБ "Новий" та [PERSON] укладено іпотечний договір, предметом якого є нерухоме майно в [ADDRESS], а також між АКБ "Новий" та [PERSON] укладено іпотечний договір, предметом якого є нерухоме майно в [ADDRESS], які є предметом спору між [PERSON] та [PERSON] і [PERSON] Також [PERSON] є поручителем по зазначених кредитних договорах. При цьому відповідно до ст.23 Закону України "Про іпотеку", у разі переходу права власності на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, а відповідно до положень ст.520 Цивільного кодексу України, боржник у зобов'язанні може бути замінений іншою особою. [PERSON] та [PERSON] зобов'язання зі сплати відсотків та своєчасного погашення кредиту грубо порушуються. Тому АКБ "Новий" як кредитор погоджується на заміну сторони у зобов'язаннях по кредитних договорах на [PERSON], а у разі визнання судом права власності [PERSON] на нерухоме майно, розташоване в [ADDRESS] та по [ADDRESS], до [PERSON] переходить статус іпотекодавця за зазначеними іпотечними договорами. Третя особа з самостійними вимогами просить суд замінити сторону (боржника) - [PERSON] у зобов'язанні перед АКБ "Новий" по кредитному договору №1083706/05 від 19 жовтня 2006 року на суму 1928655 (один мільйон дев'ятсот двадцять вісім тисяч шістсот п'ятдесят п'ять) гривень 85 копійок на [PERSON], замінити сторону (боржника) - [PERSON] у зобов'язанні перед АКБ "Новий" по кредитному договору №1083106/05 від 24 жовтня 2006 року на суму 4514551 (чотири мільйони п'ятсот чотирнадцять тисяч п'ятсот п'ятдесят одна) гривня 59 копійок на [PERSON], замінити сторону (іпотекодателя) - [PERSON] у зобов'язанні по договору іпотеки № 1088706/3 - (1083706) від 20 жовтня 2006 року на [PERSON], замінити сторону (іпотекодателя) - [PERSON] у зобов'язанні по договору іпотеки № 1103206/3 - (1083106) від 24 жовтня 2006 року на [PERSON], зобов'язати приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] внести відповідні зміни в договори іпотеки № 1088706/3 - (1083706) від 20 жовтня 2006 року та № 1103206/3 - (1083106) від 24 жовтня 2006 року. До судового розгляду справи позивач [PERSON] надав суду письмові пояснення в порядку ст.ст. 27, 31 ЦПК України, де зазначив, що підтримує свої позовні вимоги про визнання правочинів недійсними та про визнання за ним права власності на належне йому нерухоме майно з наступних підстав. Ним, 20 та 24 жовтня 2006 року були укладені з відповідачами [PERSON] та [PERSON] договори купівлі-продажу двох виробничих комплексів, розташованих за адресою: [ADDRESS] та [ADDRESS], які складаються: з будівель та споруд виробничої бази, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та складається за: літ.І-1 склад, цегла, загальною площею 2049,0 кв.м., літ.К-1 гараж, цегла, загальною площею 15,3 кв.метри, літ.А-1 прохідна, шлакоблок, загальною площею 69,5 кв.метри; 1,2 - огорожа, загальна площа цього відчужуваного майна становить 2168,8 кв.метри; та із будівель та споруд виробничої бази, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], та складається з: літ. А-3, адміністративний корпус, цегла, загальною площею 1476,1 кв.метрів; літ.Н-2 головний виробничий корпус, залізобетонні панелі, загальною площею 1670,7 кв.метри; літ.М-1 проміжний склад з енергоблоками, цегла, загальною площею 824,8 кв.метри; літ.Л-1 склад, залізобетонні панелі, загальною площею 800,8 кв.метри; літ.П-1-АЗС, шлакобетон; літ. С-1 гараж, залізобетонні панелі, загальною площею 18,5 кв.метри; літ. Р-1 приміщення для огляду машин, шлакоблок, загальною площею 23,7 кв.метри; 1-3 - огорожі; 4 - насосна, металеві, загальна площа цього відчужуваного нерухомого майна становить 4814,6 кв.метри. Обидва договори були посвідчені приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] До нотаріального посвідчення та реєстрації нотаріальних договорів відповідач [PERSON] гроші за продане ним майно йому не передавала. Вона запевнила його, ввівши в оману, що віддасть гроші після отримання кредиту. Діючи умисно, із корисливих мотивів, з метою введення його в оману відносно обставин, що мають суттєве значення для укладення договорів купівлі-продажу, а саме: відсутність будь-яких грошових коштів для придбання нерухомого майна, відповідач [PERSON] навмисно ввела його в оману, внаслідок чого, він уклав з нею договори купівлі-продажу. Обман щодо нього, позивача, полягав у наступному: при відсутності у [PERSON] грошових коштів та неспроможності оплатити вартість правочинів, а також наявність до того моменту порушених щодо неї кримінальних справ за неповернення кредитів банкам "Брокбізнесбанк", "Надра", відповідач [PERSON], здійснюючи шахрайські дії та маючи намір заволодіти його майном, ввела його в оману, що вона спроможна оплатити вартість виробничих комплексів, що придбавалися нею. Цей факт був встановлений вироком Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська по кримінальній справі № 409/2389/12 від 24 грудня 2013 року, яким [PERSON] та її син [PERSON] засуджені за скоєння щодо нього, позивача, злочинів, передбачених ч.5 ст. 191 та ч.2 ст. 192 КК України, який набрав чинності 09 січня 2014 року. Цей вирок набрав законної сили і є преюдиційним фактом по даній цивільній справі, і в силу ч.4 ст.61 ЦПК України, він взагалі звільняється від доказування зазначених обставин. В його позовній заяві адвокат, який складав позовну заяву зазначив наступну фразу, яка не відповідає його внутрішній волі та дійсності: " Я не заперечую у разі задоволення моїх позовних вимог, виконати зобов'язання [PERSON], [PERSON] відносно погашення наданого їй кредиту АКБ "Новий". Але такої обіцянки він, позивач, ніколи та нікому не давав і не міг давати, оскільки ніяких грошових коштів від відповідачів не отримував. Доказом цього є матеріали кримінального провадження і вирок щодо відповідачів, які засуджені за скоєння шахрайства по відношенню до нього. Ця фраза в позовній заяві йому не належить, і просить суд врахувати, що він не підтримує цю пропозицію і ніколи не мав бажання оплачувати чужі борги, в тому числі й відповідачів. Свої позовні вимоги він підтримує у повному обсязі та вважає, що суд, виходячи із вимог ч.1 ст.216 ЦК України, та визнаючи зазначені правочин недійсними, повинний повернути йому в натурі все його майно, визнав за ним право власності на зазначені виробничі бази. До судового розгляду справи позивач [PERSON] надав письмові додаткові обґрунтування позовних вимог про визнання договору купівлі-продажу недійним, де зазначив, що вироком Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська від 24 грудня 2013 року підтверджується, що в діях [PERSON] та [PERSON] при укладенні договорів, що оспорюються, мав місце злочинний намір шляхом зловживання довірою та введення його, позивача, в оману на заволодіння належним йому нерухомим майном, розташованим у [ADDRESS] та [ADDRESS], і отриманими кредитними коштами відповідачі з ним, позивачем, не розраховувалися, а обернули їх на свою користь. Вина відповідачів доведена зібраними по кримінальній справі матеріалами. Таким чином, вироком суду встановлений факт обману його, позивача, при укладенні договорів, що оспорюються. Також обман з боку [PERSON] та [PERSON] полягав у замовченні реальної природи правочину - відсутність, як матеріальної можливості, так і наміру розрахуватися з продавцем за придбане майно, з подальшим заволодінням кредитними коштами, отриманими для розрахунку з ним. Факт неплатоспроможності відповідачів підтверджується чисельними доказами, наявними в матеріалах справи. Наявність умислу в діях відповідачів, істотність значення обставин, щодо яких особу введено в оману, і сам факт обману повинна довести особа, які діяла під впливом обману. Обман щодо мотивів правочину не має істотного значення. Отже наявність умислу в діях однієї із сторін підтверджено вироком суду щодо відповідачів. За таких обставин при визнанні правочину недійсним мають бути застосовні вимоги ст. ст. 229, 230 ЦК України. До судового розгляду справи представник відповідача [PERSON] - [PERSON] надав суду письмові заперечення проти позову [PERSON], де зазначив, що увагу суду було звернуто на факт того, що наведені заявником [PERSON] обставини, зазначені ним як нововиявлені, не є такими, а строк перегляді рішення суду за нововиявленими обставинами минув і не може бути поновлений. Таким чином, оскільки перегляд рішення суду буде здійснюватися за відсутності для цього підстав, то, відповідно, і рішення, ухвалене за результатами такого перегляду, буде незаконним та необґрунтованим. Просить суд у задоволенні вимог заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами відмовити. 25 грудня 2014 року позивач [PERSON] надав суду письмове клопотання про роз'єднання його позовних вимог до [PERSON] та [PERSON] про визнання недійсними договорів купівлі-продажу майна, та позовних вимог Публічного акціонерного товариства "АКБ "Новий" про заміну сторони в зобов'язанні в окремі провадження. Також 25 грудня 2014 року позивач [PERSON] надав суду письмову заяву про відмову від позовних вимог щодо зобов'язання ОКП "Дніпродзержинське БТІ" зареєструвати та видати на його ім'я технічну документацію на об'єкти нерухомого майна за адресою: [ADDRESS] та [ADDRESS], через те, що з моменту подання первісного позову по теперішній час змінилося законодавство щодо порядку державної реєстрації права власності та виготовлення технічної документації. Ухвалою суду від 16 січня 2015 року роз'єднані вимоги за позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна недійсним, визнання права власності на об'єкт нерухомого майна, та вимоги за позовом третьої особи із самостійними вимогами ПАТ АКБ "Новий" до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про заміну сторони в зобов'язанні в самостійні провадження, та продовжений розгляд справи за позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна недійсним, визнання права власності на об'єкт нерухомого майна в даному провадженні. Також ухвалою суду від 16 січня 2015 року прийнята відмова від частини позовних вимог [PERSON] щодо зобов'язання ОКП "Дніпродзержинськ бюро технічної інвентаризації" зареєструвати та видати на ім'я позивача [PERSON] технічну документацію на об'єкти нерухомого майна за адресою: [ADDRESS] та [ADDRESS]. Позивач [PERSON] в судовому засіданні підтримав свої позовні вимоги за уточненою та доповненою позовною заявою у повному обсязі, просить позов задовольнити, і суду пояснив, що за продане нерухоме майно відповідачі гроші йому не передавали, тому і звернувся із заявою до правоохоронних органів про порушення щодо них кримінальної справи за скоєння відповідачами шахрайства щодо нього. Кримінальна справа була порушена, розглянута судом, і відповідачі засуджені за скоєння шахрайства. Він не розуміє, чому банк вимагає від нього гроші, він банку нічого не винний і грошей в банку не брав. [PERSON] при укладенні договорів купівлі-продажу запевнила його, що отримує кредит та віддасть гроші за придбані в нього виробничі бази, але гроші так і не віддала. При оформленні кредиту між [PERSON] та банком він присутнім не був. Два роки не звертався до суду, так як відповідачі обіцяли повернути гроші за продане майно, а потім взагалі стали його ігнорувати. Обидва відповідачі обманули його. Вартість майна була погоджена ним та відповідачами, нотаріус, яка посвідчувала договори, була знайдена [PERSON] До укладення договору він був знайомий із відповідачами приблизно один рік. Відповідачі обіцяли віддати гроші одразу після отримання кредиту. В нього і майно забрали, і гроші не віддали. Договір займу він підписав, коли зрозумів, що відповідачі не збираються віддавати йому гроші за майно, і таким чином намагався себе підстрахувати. Ініціатором підписання договору займу була [PERSON] Коли справа розглядалася в суді перший раз, він не розумів, що стане боржником, а лише був впевнений, що йому повернули його майно. Він читав рішення, але не розумів, що на нього повісять борги відповідачів. Поки не було вироку, він не розумів, що відбувається, а після отримання ним вироку йому стало все зрозуміло. У нотаріуса при укладенні договорів він розумів, що продає майно, а йому віддадуть гроші за продане майно, коли відповідачі отримують кредит, і в той час він не розумів, що його обманули. У 2009 році позов готував адвокат, і сказав йому, що в ньому все написано правильно, але він не розумів, і йому не розьяснювали, що він буде винним банку гроші. З приводу оформлення іпотечного договору до нього ніхто і ніколи не звертався, і він ні від кого не ховався. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні уточнені та доповнені позовні вимоги [PERSON] по суті та за обставинами справи підтримав в повному обсязі, просить їх задовольнити, пояснив суду, що обвинувальний вирок щодо відповідачів є преюдиційним, що свідчить про встановлення та визнання того факту, що відповідачі ввели позивача в оману. Просить позов [PERSON] задовольнити. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні позов [PERSON] по суті та за обставинами справи не визнав, просить відмовити в задоволенні позовних вимог, та пояснив, що йому невідомо, чи мав [PERSON] гроші для розрахунку із позивачем по договору купівлі-продажу. [PERSON] не визнає позовні вимоги [PERSON], і [PERSON] дійсно брав кредит. Представник третьої особи Акціонерного комерційного банку "Новий" Перехрест В.С. в судовому засіданні позов [PERSON] не визнав, просить відмовити в задоволенні позовних вимог, та пояснив, що договори купівлі-продажу не можуть бути визнані недійсними, так як гроші були віддані. Задоволення позовних вимог [PERSON] призведена до порушення фінансових інтересів банку. У відповідачів [PERSON] та [PERSON] немає коштів, щоб розрахуватися із банком. Відповідачі взагалі банку нічого не повернули, і [PERSON] нічого банку не платив. Йому невідомо, чим керувався позивач, коли підписував позов, думає, що була якась домовленість. Відповідач [PERSON] повторно в судове засідання не з'явилася. про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином: через оголошення у газеті "Вісті Придніпров'я" (а.с. 146), та рекомендованим поштовим відправленням, яке особисто отримане відповідачем [PERSON] 14 січня 2015 року (а.с. 152), про причини неявки відповідач суд не повідомила, заяви про відкладення розгляду справи через поважність причин неявки або заяви про розгляд справи за її відсутності суду не надала. В зв'язку з тим, що суд не має відомостей про причину неявки відповідача [PERSON], суд визнає, що вона не з'явилася до суду без поважних причин, потреба дачі нею особистих пояснень відсутня, і суд вважає за можливе розглянути справу за її відсутності без заочного розгляду справи, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 224 ЦЦПК України заочний розгляд справи можливий лише у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, заперечення проти позову до судового розгляду справи від неї не надійшли. Суд вважає за можливе розглянути справу за її відсутності. Судом досліджені докази по справі: - вислухані пояснення позивача, його представника, а також пояснення представника відповідача [PERSON] - [PERSON], та представника третьої особи АКБ "Новий" в судовому засіданні; - досліджені письмові докази по справі шляхом оголошення їх у судовому засіданні та матеріали кримінальної справи № 409/2389/12 за звинуваченням [PERSON] та [PERSON] Вислухавши позивача, його представника, представника відповідача [PERSON], представника АКБ "Новий", вивчивши письмові докази, вивчивши матеріали справи, з'ясувавши обставини справи та дослідивши їх доказами, суд вважає, що позов [PERSON] підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. В судовому засіданні встановлені судом наступні обставини та визначені відповідні до них правовідносини: На підставі договору дарування будівлі та споруди виробничої бази, посвідченого приватним нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу [PERSON] від 23 червня 2006 року, реєстровий №2491, [PERSON] був власником будівель та споруд виробничої бази, в [ADDRESS] загальною площею 2168,8 кв.метри. Також на підставі договору дарування будівлі та споруди виробничої бази, посвідченого приватним нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу [PERSON] від 23 жовтня 2006 року за реєстром №1864 він був власником нерухомого майна будівель та споруд виробничої бази в м. Дніпродзержинську, [ADDRESS], загальною площею 4814,6 кв.метри. За договором купівлі-продажу нерухомого майна від 20 жовтня 2006 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за №5045, позивач продав [PERSON] за 2 190 488 гривень 00 копійок будівлі та споруди виробничої бази, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Загальна площа відчужуваного майна становить 2168,8 кв.метри. За договором купівлі-продажу нерухомого майна від 24 жовтня 2006 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрованого в реєстрі в реєстрі за №5126, позивач продав [PERSON] за 4 862 746 гривень 00 копійок будівлі та споруди виробничої бази, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Загальна площа відчужуваного майна становить 4814,6 кв.метри. Право власності [PERSON] на будівлі та споруди виробничої бази по [ADDRESS] та право власності [PERSON] на будівлі та споруди виробничої бази по [ADDRESS] зареєстроване в ОКП "Дніпродзержинське БТІ". Домовленість щодо продажу зазначеного нерухомого майна здійснювалася між позивачем та [PERSON] При цьому гроші [PERSON] позивачеві за продане майно до нотаріального оформлення не віддала, а пообіцяла, що віддасть гроші після отримання кредиту. Для підтвердження домовленості щодо грошових зобов'язань [PERSON] в той же день, позивач уклав з [PERSON] договори позики грошових коштів, згідно яких вона взяла у позивача в борг 5 000 000 гривень - за договором позики від 24 жовтня 2006 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу [PERSON], реєстровий №1871 та 3 000 000 гривень - за договором позики від 24 жовтня 2006 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу [PERSON], реєстровий №1868. На теперішній час гроші [PERSON] за продані позивачем їй об'єкти нерухомого майна не повернула. 19 жовтня 2006 року між АКБ "Новий" та [PERSON] було укладений Кредитний договір №1083706/05, відповідно до п.1.1 якого [PERSON] отримала кредит в розмірі 1 500 000 грн. для придбання нерухомого майна по [ADDRESS]. 24 жовтня 2006 року між АКБ "Новий" та [PERSON] було укладено кредитний договір №1083106/05, відповідно до п.1.1 якого [PERSON] отримав кредит в розмірі 3 500 000 грн. для придбання нерухомого майна по [ADDRESS]. В забезпечення зазначених кредитних договорів №1083106/05 та №1083706/05 АКБ "Новий" укладено: з [PERSON] - іпотечний договір від 24 жовтня 2006 року за №1103206/З, предметом якого є нерухоме майно в [ADDRESS], який посвідчено приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON], реєстровий №5128; з [PERSON] - іпотечний договір від 20 жовтня 2006 року за №1088706/З, предметом якого є нерухоме майно в [ADDRESS], який посвідчено приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON], реєстровий №5047. З метою забезпечення повного виконання зобов'язань [PERSON] по кредитному договору №1083106/05, 24 жовтня 2006 року, між АКБ "Новий" та [PERSON] укладено договір Поручительства №3637508/П. Відповідно до п.1.1 договору, Поручитель несе у повному обсязі несе солідарну відповідальність перед Кредитором (АКБ "Новий"). З метою забезпечення повного виконання зобов'язань [PERSON] по вищезазначеному кредитному договору №1083706/05, 20 жовтня 2006 року між АКБ "Новий" та [PERSON] укладено договір поручительства №3637308/П. Відповідно до п.1.1 договору, Поручитель несе у повному обсязі несе солідарну відповідальність перед Кредитором (АКБ "Новий"). [PERSON] та [PERSON] зобов'язання зі сплати відсотків та своєчасного погашення кредиту грубо порушуються. Боржникам неодноразово направлялися вимоги щодо усунення порушень зобов'язань по кредитним договорам з попередженнями про звернення стягнення на предмет іпотеки, але заборгованість по кредитним договорам не сплачена. Згідно ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд вважає доведеним та належним чином підтвердженим позивачем той факт, що при укладенні договорів купівлі-продажу нерухомого майна від 20 жовтня 2006 року та 24 жовтня 2006 року [PERSON] навмисно ввела позивача в оману щодо обставин договорів купівлі-продажу, які мають істотне значення, а саме - щодо спроможності [PERSON] та [PERSON] належно виконати обов'язок покупця сплатити повну вартість предмету договору. В той час як і [PERSON], і [PERSON] знали про свою неспроможність розрахуватися з продавцем. Про відсутність коштів у [PERSON] та [PERSON] свідчить укладення ними кредитних договорів за №1083706/05 та №1083106/05 з АКБ "Новий", в п.1.1 яких зазначено про отримання позичальниками грошей для придбання нерухомого майна по [ADDRESS] та по [ADDRESS]. При цьому вартість зазначеного нерухомого майна відповідно співпадає з сумами кредитів, отриманих відповідачами [PERSON] та [PERSON] Про фінансову неспроможність [PERSON] та [PERSON], а також довіру [PERSON] [PERSON] свідчить і укладення [PERSON] з [PERSON] договорів позики грошових коштів на суми 5 000 000 гривень та 3 000 000 гривень. Також суд вважає встановленим та доведеним той факт, що [PERSON] та [PERSON] під час укладення договорів купівлі-продажу належного позивачу нерухомого майна, заволоділи майном [PERSON] шляхом обману та зловживання довірою без ознак шахрайства, чим завдали позивачу матеріальну шкоду на загальну суму 7052764 грн. Цей факт встановлений вироком Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 24 грудня 2013 року. Згідно вироку [PERSON] в жовтні 2006 року, маючи намір за заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою, не маючи умислу на шахрайство, вступила із цією метою у попередню змову із своїм сином [PERSON], і далі вони в усній формі уклали домовленість з [PERSON] про передачу у їх власність належних останньому на праві приватної власності будівель та споруд виробничих баз за адресою: [ADDRESS] та [ADDRESS] з метою отримання кредитів під заставу цього майна. Реалізуючі свої злочинні наміри, направлені на заволодіння майном у крупних розмірах, [PERSON] та [PERSON], навмисно, із корисливих мотивів, пообіцяли [PERSON], що після отримання кредитів, розрахуються з ним. Після чого, діючі згідно раніше розподілених ролей, реалізуючі свої наміри, 20 жовтня 2006 року [PERSON] уклала із [PERSON] нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу, згідно якого [PERSON] продав, а [PERSON] купила будівлі та споруди виробничої бази за адресою: [ADDRESS] за 2190488 грн. Згідно п. 4 договору сторони розрахувалися за нерухомість у повному обсязі, хоча в дійсності [PERSON] за придбане майно розрахувалася частково. Далі, в цей же день [PERSON], отримавши від АКБ "Новий" кредит в сумі 1500000 грн. під заставу даного майна, з [PERSON] в повному обсязі не розрахувалася, обернувши грошові кошти на свою користь. 20 жовтня 2006 року [PERSON], реалізуючі свої злочинні наміри, уклав із [PERSON] договір купівлі-продажу, згідно якого [PERSON] продав, а [PERSON] купив будівлі та споруди виробничої бази за адресою: [ADDRESS] за 4862276 грн. Згідно п. 4 договору сторони розрахувалися за нерухомість у повному обсязі, хоча в дійсності [PERSON] гроші за придбану нерухомість в повному обсязі не сплатив Далі, в цей же день [PERSON], отримавши від АКБ "Новий" кредит в сумі 3500000 грн. під заставу даного майна, з [PERSON] в повному обсязі не розрахувалася, обернувши грошові кошти на свою користь. Вина відповідачів [PERSON] та [PERSON] у скоєнні щодо [PERSON] злочину, передбаченого ч.2 ст. 192 КК України, що виразилося у заволодінні чужим майном шляхом обману та зловживання довірою при відсутності ознак шахрайства, що було вчинено за попередньою змовою групою осіб, і яке спричинило матеріальну шкоду у крупних розмірах, вироком Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 24 грудня 2013 року була встановлена та доведена. Відповідачі визнанні винними у скоєнні цього злочину та їм призначене покарання у межах санкції зазначеної статті. 09 січня 2014 року вирок Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 24 грудня 2013 року набрав законної сили, а отже встановлені ним обставини є преюдиційним фактом. В дебатах та при проголошенні вироку [PERSON] не був присутнім, а дізнався про зміст вироку 25 березня 2014 року, про що свідчить його особиста розписка про отримання тексту вироку, яка міститься в матеріалах кримінальної справи. Таким чином, протиправні дії відповідачів щодо [PERSON], внаслідок яких [PERSON] та [PERSON] протиправно заволоділи належним позивачу майном та вчинення цих дій саме ними, не підлягає доказуванню. Оскільки факт вчинення відповідачами злочинних дій під час укладення ними договорів купівлі-продажу належного [PERSON] нерухомого майна, та факт введення відповідачами позивача, як продавця майна, в оману, встановлений вироком суду, це, згідно ч.1 ст. 229 ЦК України, в свою чергу, є підставою для визнання укладених правочинів недійсними із застосуванням судом правових наслідків вчинення правочину під впливом обману, передбачених ст. 230 ЦК України. Суд вважає встановленим наявність фактів, якими обґрунтовуються вимоги позивача, з таких мотивів. Згідно ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 2) визнання правочину недійсним; 6) зміна право відношення. Згідно ст.215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Згідно ст.216 ЦК України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Згідно ст.229 ЦК України, якщо особа, яка вчинила правочин, помилилася щодо обставин, які мають істотне значення, такий правочин може бути визнаний судом недійсним. Істотне значення має помилка щодо природи правочину, прав та обов'язків сторін, таких властивостей і якостей речі, які значно знижують її цінність або можливість використання за цільовим призначенням. Помилка щодо мотивів правочину не має істотного значення крім випадків, встановлених законом. Згідно ст.230 ЦК України, якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення (частина перша статті 229 цього кодексу), такий правочин визнається судом недійсним. Обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування. Згідно ст.236 ЦК України, нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення. Якщо за недійсним право чином права та обов'язки передбачалися лише на майбутнє, можливість настання їх у майбутньому припиняється. Згідно ст.655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Згідно ст. 657 ЦК України, договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. Згідно зі ст.57 ЦПК України докази встановлюються на підставі...пояснень сторін, показань свідків, письмових доказів... Згідно ч.4 ст.61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, обов'язкові для суду , що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Згідно даних суду пояснень позивача, вивчених судом матеріалів цивільної справи та матеріалів кримінальної справи за обвинуваченням відповідачів, з'ясованих обставин справи, які досліджені доказами, суд прийшов до висновку про задоволення позову [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна недійсним, визнання права власності на об'єкт нерухомого майна. Встановлені судом факти і обставини справи підтверджуються: - витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно (т.1а.с.8), згідно якого підтверджується реєстрація права власності [PERSON] на будівлі та споруди виробничої бази в [ADDRESS]; - договором купівлі-продажу (т.1 а.с.9), згідно якого підтверджується, що [PERSON] є власником будівель та споруд виробничої бази по [ADDRESS]; - витягом з державного реєстру правочинів (т.1 а.с. 10), згідно якого підтверджується, що договір купівлі-продажу будівлі та споруд виробничої бази в [ADDRESS] зареєстрований в Державному реєстрі правочинів; - договором дарування (т.1 а.с..11), згідно якого підтверджується, що [PERSON] був власником будівель та споруд виробничої бази в [ADDRESS]; - технічним паспортом на будівлі та споруди виробничої бази, розташовані за адресою: [ADDRESS] (т.1 а.с..12-16), згідно якого підтверджуються технічні характеристики нерухомості, що належить [PERSON]; - реєстраційною справою договору оренди земельної ділянки (т.1 а.с.с.17-22) згідно якої підтверджується укладення та державна реєстрація договору оренди земельної ділянки по [ADDRESS] між Дніпродзержинською міською радою та [PERSON]; - актом встановлення та узгодження зовнішніх меж земельної ділянки в натурі (т.1 а.с. .23), згідно якого проведено встановлення в натурі меж земельної ділянки, яка відводиться [PERSON] по [ADDRESS]; - довідкою про визначення грошової оцінки земельної ділянки (т.1 а.с..24), згідно якої визначена вартість земельної ділянки по [ADDRESS]; - актом прийому-передачі земельної ділянки (т.1 а.с..25), згідно якої орендарю [PERSON] передана земельна ділянка по [ADDRESS]; - висновком про державну реєстрацію (т.1 ас. 26), згідно якого визначено, що договір оренди земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] відповідає чинному законодавству і підлягає державній реєстрації; - витягом з рішення Дніпродзержинської міської ради (т.1 а.с..27) згідно якого [PERSON] надано земельну ділянку за адресою: [ADDRESS] в оренду; - технічною документацією із землеустрою (т.1 а.с.28-31), згідно якої наведено матеріали комплексу топографо-геодезичних робіт та юридичних документів щодо встановлення меж земельної ділянки за адресою: [ADDRESS]; - заявою [PERSON] міському голові м. Дніпродзержинська ( т.1 а.с.32), згідно якої [PERSON] просить надати їй в довгострокову оренду земельну ділянку несільськогосподарського призначення за адресою: [ADDRESS]; - висновком щодо погодження інвентаризації земельної ділянки (т.1 а.с.33-44), згідно якого погоджено інвентаризацію земельної ділянки за адресою: [ADDRESS]; - довідкою про визначення грошової оцінки земельної ділянки (т.1 а.с.45), згідно якої визначена вартість земельної ділянки по [ADDRESS]; - договором купівлі-продажу будівель та споруд виробничої бази (т.1 а.с.49), згідно якого підтверджується, що [PERSON] є власником будівель та споруд виробничої бази по [ADDRESS]; - витягом з державного реєстру правочинів (т.1а.с.50), згідно якого підтверджується, що договір купівлі-продажу будівлі та споруд виробничої бази в [ADDRESS] зареєстрований в Державному реєстрі правочинів; - витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно (т.1 а.с.51), згідно якого підтверджується реєстрація права власності [PERSON] на будівлі та споруди виробничої бази в [ADDRESS]; - технічним паспортом на будівлі та споруди виробничої бази, розташовані за адресою: [ADDRESS] (т.1 а.с.52-57), згідно якого підтверджуються технічні характеристики нерухомості, що належить [PERSON]; - актом встановлення та узгодження зовнішніх меж земельної ділянки в натурі (т.1 а.с.58), згідно якого проведено встановлення в натурі меж земельної ділянки, яка відводиться [PERSON] по [ADDRESS]; - договором дарування (т.1 а.с. .64), згідно якого підтверджується, що [PERSON] був власником будівель та споруд виробничої бази в [ADDRESS]; - технічним паспортом на будівлі та споруди виробничої бази, розташовані за адресою: [ADDRESS] (т.1а.с.65-78), згідно якого підтверджуються технічні характеристики нерухомості, що належить [PERSON]; - реєстраційною справою договору оренди земельної ділянки (т.1а.с.79-85), згідно якої підтверджується укладення та державна реєстрація договору оренди земельної ділянки по [ADDRESS] між Дніпродзержинською міською радою та [PERSON]; - довідкою про визначення грошової оцінки земельної ділянки (т.1 а.с.86), згідно якої визначена вартість земельної ділянки по [ADDRESS]; - витягом з рішення Дніпродзержинської міської ради (т.1 а.с.87), згідно якого [PERSON] надано земельну ділянку за адресою: [ADDRESS] в оренду; - висновком про державну реєстрацію (т.1а.с.88), згідно якого визначено, що договір оренди земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] відповідає чинному законодавству і підлягає державній реєстрації; - актом прийому-передачі земельної ділянки (т.1 а.с.89), згідно якої орендарю [PERSON] передана земельна ділянка по [ADDRESS]; - технічною документацією із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) громадянина України [PERSON] (т.1 а.с.90-92), згідно якої наведені матеріали комплексу топографо-геодезичних робіт та юридичних документів щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) в м. Дніпродзержинську, [ADDRESS]; - заявою [PERSON] міському голові м. Дніпродзержинська (т.1а.с.93), згідно якої [PERSON] просить надати в довгострокову оренду земельну ділянку несільськогосподарського призначення за адресою: [ADDRESS]; - висновком щодо погодження інвентаризації земельної ділянки (т.1а.с.94-97), згідно якого погоджено інвентаризацію земельної ділянки за адресою: [ADDRESS]; - договором купівлі-продажу (т.1а.с.100),, згідно якого підтверджується, що [PERSON] є власником будівель та споруд виробничої бази по [ADDRESS]; - витягом з державного реєстру правочинів (т.1а.с.101), згідно якого підтверджується, що договір купівлі-продажу будівлі та споруд виробничої бази в [ADDRESS] зареєстрований в Державному реєстрі правочинів; - витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно (т.1 а.с.102), згідно якого підтверджується реєстрація права власності [PERSON] на будівлі та споруди виробничої бази в [ADDRESS]; - технічним паспортом на будівлі та споруди виробничої бази, розташовані за адресою: [ADDRESS] (т.1а.с.103-105), згідно якого підтверджуються технічні характеристики нерухомості, що належить [PERSON]; - витягом з рішення Дніпродзержинської міської ради (т.1а.с.106), згідно якого [PERSON] надано земельну ділянку за адресою: [ADDRESS] в оренду; - договором позики грошових коштів (а.с..109), згідно якого [PERSON] позичив [PERSON] суму грошей 5 000 000 грн. до 24 жовтня 2009 року; - договором позики грошових коштів (т.1 а.с.110), згідно якого [PERSON] позичив [PERSON] суму грошей 3 000 000 грн. до 01 березня 2007 року; - постановою головного державного виконавця підрозділу примусового виконання рішень Селезньова М.О. (т.1 а.с.121-122),, згідно якої [PERSON] обмежено у користуванні будівлями та спорудами виробничої бази в [ADDRESS]; - постановою головного державного виконавця підрозділу примусового виконання рішень Селезньова М.О. (т.1а.с.124-125), згідно якої [PERSON] обмежено у користуванні будівлями та спорудами виробничої бази в [ADDRESS]; - кредитним договором від 19 жовтня 2006 року (т.1а.с.137-140),, згідно якого АКБ "Новий" надав [PERSON] кредит в розмірі 1 500 000 гривень строком з 19 жовтня 2006 року по 17 жовтня 2007 року; - кредитним договором від 24 жовтня 2006 року (Т.1а.с.141-144), згідно якого АКБ "Новий" надав [PERSON] кредит в розмірі 3 500 000 гривень строком з 24 жовтня 2006 р. по 22 жовтня 2007 року; - іпотечним договором від 20 жовтня 2006 року (т.1а.с.145-150), згідно якого [PERSON] передала, а АКБ "Новий" прийняв в іпотеку в забезпечення кредитного договору від 19 жовтня 2006 нерухоме майно по [ADDRESS]; - іпотечним договором від 24 жовтня 2006 року (т.1 а.с.151-158), згідно якого [PERSON] передав, а АКБ "Новий" прийняв в іпотеку в забезпечення кредитного договору від 24 жовтня 2006 року нерухоме майно по [ADDRESS]; - протоколом узгодження ціни (т.1а.с.159), згідно якого АКБ "Новий" та [PERSON] узгоджено ціну предмета іпотеки - будівель та споруд по [ADDRESS]; - вироком Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 24 грудня 2013 року (т.4 а.с. 6-15), згідно якого підтверджується факт визнання [PERSON] та [PERSON] винними у скоєні щодо [PERSON] злочину, передбаченого ч.2 ст.192 КК України. На підставі ст.16, 215, 216, 229, 230, 236, 655 ЦК України,

Outcome: approved