Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-16 00:00:00

Позивач Приватне акціонерне товариство «Кременчуцький завод дорожніх машин» звернулося до суду із вказаним позовом до відповідачів, просив суд ухвалити рішення, яким визнати недійсним повністю патент України №[NUMBER] на промисловий зразок «Пристрій для закупорювання скляних банок металевими кришками». Також позивач просить суд зобов`язати відповідача Міністерство економічного розвитку і торгівлі України внести запис до Державного реєстру патентів України на промислові зразки стосовно визнання повністю недійсним патенту України № [NUMBER] на промисловий зразок «Пристрій для закупорювання скляних банок металевими кришками» та здійснити про це публікацію в офіційному бюлетені «Промислова власність». В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на те, що йому належать виключні майнові права на промисловий зразок «Пристрій для закупорювання скляних банок металевими кришками» за патентом України №[NUMBER]. Позивачу стало відомо, що 25.10.2017 р. згідно з публікацією в офіційному бюлетені «Промислова власність» Міністерство економічного розвитку і торгівлі України на підставі заявки № s201700562 від 05.04.2017 року зареєструвало на ім`я [PERSON] права на промисловий зразок «Пристрій для закупорювання скляних банок металевими кришками» та видав патент України № [NUMBER]. На думку позивача суттєві ознаки промислового зразка за патентом України № [NUMBER], власником якого є [PERSON] , співпадають з суттєвими ознаками промислового зразка позивача, отже вони стали відомі у світі до дати подання заявки на реєстрацію промислового зразка «Пристрій для закупорювання скляних банок металевими кришками». Таким чином, позивач вважає, що патент № [NUMBER] на промисловий зразок «Пристрій для закупорювання скляних банок металевими кришками» є непатентоздатним та має бути визнаний недійсним на підставі ст. 25 Закону України «Про охорону прав на промислові зразки». Представник Міністерства економічного розвитку і торгівлі України проти позову заперечував, посилаючись на те, що оскаржуваний патент був зареєстрований у повній відповідності до вимог закону України «Про охорону прав на промислові зразки». Так, відповідно до ст. 14 Закону України "Про охорону прав на промислові зразки" за заявкою на промисловий зразок проводиться формальна експертиза. Якщо заявка відповідає вимогам статті 11 Закону та документ про сплату збору за подання заявки оформлено правильно, заявнику надсилається рішення про видачу патенту. На підставі рішення про видачу патенту на промисловий зразок та за наявності документа про сплату державного мита за видачу патенту Установа публікує у своєму офіційному бюлетені відомості про видачу патенту. Одночасно з публікацією відомостей про видачу патенту Установа здійснює державну реєстрацію патенту на промисловий зразок, для чого вносить до Реєстру відповідні відомості. Відповідно до ст. 18 Закону патент на промисловий зразок видається під відповідальність його власника без гарантії чинності патенту. Таким чином, під час видачі патенту України № [NUMBER] на промисловий зразок «Пристрій для закупорювання скляних банок металевими кришками» Міністерство економічного розвитку і торгівлі України не порушувало вимог законодавства України та діяло у відповідності до Закону. Посилався на те, що доказом того, що промисловий зразок за патентом України № [NUMBER] не відповідає умовам патентоспроможності, може бути висновок відповідної судової експертизи. Просив відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Ухвалою судді Печерського районного суду м. Києва від 18 квітня 2018 року відкрито провадження в справі. Ухвалою судді Печерського районного суду м. Києва від 18 квітня 2018 року відкрито провадження в справі. Ухвалою судді Печерського районного суду м. Києва від 11 червня 2018 року призначено судову експертизу, провадження по справі на час проведення експертизи зупинено. Ухвалою судді Печерського районного суду м. Києва від 14 грудня 2018 року провадження у справі поновлено. Ухвалою судді Печерського районного суду м. Києва від 18 березня 2019 року провадження у справі поновлено, закрито підготовче провадження, призначено справу до судового розгляду по суті. У судове засідання 17 травня 2019 року представник позивача не з`явилася, подала клопотання про розгляд справи за її відсутності, пред`явлені вимоги підтримала у повному обсязі та наполягала на їх задоволенні. Представник відповідача Міністерства економічного розвитку і торгівлі України у судове засідання призначене на 17 травня 2019 року не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином. В матеріалах справи наявний відзив на позовну заяву, відповідно до якого представник відповідача заперечує проти задоволення позову у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судові засідання не з`являвся, про дату, час і місце розгляду справи неодноразово повідомлявся належним чином за зареєстрованим місцем свого проживання та шляхом розміщення оголошення про виклик в судові засідання на офіційному веб-порталі «Судова влада», відзиву на позовну заяву не надав. Суд дослідивши та оцінивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно зі ст. 1 Закону України «Про охорону прав на промислові зразки», промисловий зразок - результат творчої діяльності людини в галузі художнього конструювання. Згідно зі ст. 5 Закону, об`єктом промислового зразка може бути форма, малюнок чи фарбування або їх поєднання, які визначають зовнішній вигляд промислового виробу і призначені для задоволення естетичних та ергономічних потреб. Судом встановлено, що 05.04.2017 року відповідачем [PERSON] було подано заявку № s201700562 на видачу патенту України на промисловий зразок «Пристрій для закупорювання скляних банок металевими кришками». За результатами розгляду заявки № s201700562, відповідачу [PERSON] 25.10.2017 року було видано патент України № [NUMBER] на промисловий зразок «Пристрій для закупорювання скляних банок металевими кришками». Відповідно до п.6 ст.5 Закону України "Про охорону прав на промислові зразки" обсяг правової охорони, що надається, визначається сукупністю суттєвих ознак промислового зразка, представлених на зображенні (зображеннях) виробу, внесеному до Реєстру, і засвідчується патентом з наведеною у ньому копією внесеного до Реєстру зображення виробу. Тлумачення ознак промислового зразка повинно здійснюватися в межах його опису. Відповідно до п.1 ст.5 Закону України "Про охорону прав на промислові зразки" правова охорона надається промисловому зразку, що не суперечить публічному порядку, принципам гуманності і моралі та відповідає умовам патентоспроможності. У п.1 ст.6 Закону України "Про охорону прав на промислові зразки", вказано, що промисловий зразок відповідає умовам патентоспроможності, якщо він є новим. Згідно з п.2 зазначеної статті промисловий зразок визнається новим, якщо сукупність його суттєвих ознак не стала загальнодоступною у світі до дати подання заявки до Установи або, якщо заявлено пріоритет, до дати її пріоритету. П.1 ст.14 Закону України «Про охорону прав на промислові зразки» передбачено, що закладом експертизи відповідно до цього Закону та Правил розгляду заявки на промисловий зразок, державною установою проводиться експертиза заявки. П. 8 ст.14 Закону встановлено, що за заявкою на промисловий зразок проводиться формальна експертиза, під час якої: встановлюється дата подання заявки на підставі статті 12 цього Закону; визначається, чи належить об`єкт, що заявляється, до об`єктів, зазначених у пункті 2 статті 5 цього Закону та правилам, встановленим на його основі Установою; документ про сплату збору за подання заявки перевіряється на відповідність встановленим вимогам. Крім того, положеннями абз.2 п.1 статті 18 Закону передбачено, що патент видається під відповідальність його власника без гарантії чинності патенту. В ході розгляду справи встановлено та не заперечувалося сторонами у письмових поясненнях, що видача спірного патенту була здійснена за ознаками формальної експертизи. При цьому, судом встановлено, що ПрАТ «Кредмаш» належать виключні майнові права на промисловий зразок «Пристрій для закупорювання скляних банок металевими кришками» за патентом України №[NUMBER]. Позивач зазначає, що сукупність суттєвих ознак промислового зразка за спірним патентом України № [NUMBER], які визначають зовнішній вигляд промислового виробу, відповідає зовнішньому вигляду промислового зразка позивача, відомості про який були опубліковані ще 11.03.2013р., отже сукупність суттєвих ознак промислового зразка за патентом відповідача стала відомою у світі до дати подання ним заявки на реєстрацію. Відповідно до ст. 6 Закону промисловий зразок визнається новим, якщо сукупність його суттєвих ознак не стала загальнодоступною у світі до дати подання заявки до Установи або, якщо заявлено пріоритет, до дати її пріоритету. Крім того, у процесі встановлення новизни промислового зразка береться до уваги зміст усіх раніше одержаних Установою заявок, за винятком тих, що на зазначену дату вважаються відкликаними, відкликані або за ними Установою прийняті рішення про відмову у видачі патентів і вичерпані можливості оскарження таких рішень. Для вирішення питання стосовно того, чи містяться у матеріалах справи відомості, за якими сукупність суттєвих ознак промислового зразка за патентом України № [NUMBER], стала загальнодоступною у світі до подання заявки до Установи, а саме до 05.04.2017 року, необхідно провести порівняльний аналіз сукупності суттєвих ознак спірного промислового зразка з сукупністю суттєвих ознак промислового зразка позивача. Для вирішення даного питання судом за клопотанням позивача призначена судова експертиза об`єктів інтелектуальної власності. Згідно з Висновком № 201/18 судової експертизи об`єктів інтелектуальної власності, складеного 26.11.2018 р. експертом Науково-дослідного центру судової експертизи з питань інтелектуальної власності МЮ України Чабанець Т.М. вбачається, що в матеріалах справи містяться відомості, згідно з яким сукупність суттєвих ознак промислового зразка за патентом України № [NUMBER] стала загальнодоступною у світі до дати подання заявки до Установи, тобто до 05.04.2017 року. Експертне дослідження проведене відповідно до Закону України «Про судову експертизу» кваліфікованим судовим експертом Чабанець Т.М. , яка має вищу економічну освіту та вищу освіту в сфері інтелектуальної власності, є атестованим судовим експертом V кваліфікаційного класу з правом проведення експертиз у сфері інтелектуальної власності за спеціальністю 13.4 «Дослідження, пов`язані промисловими зразками» (свідоцтво Науково-дослідного центру судової експертизи з питань інтелектуальної власності № 58 від 12.10.16 року, видане ЕКК Науково-дослідного центру судової експертизи з питань інтелектуальної власності, дійсне до 12.10.2021 року, стаж експертної роботи з 2016 року, стаж роботи у сфері інтелектуальної власності з 2002 року. За результатами порівняльного аналізу, наведеного у таблиці 2, встановлено, що промисловий зразок № [NUMBER] містить всю сукупність суттєвих ознак промислового зразка за патентом України № [NUMBER]. Суд вважає, що вищезазначений висновок експерта є таким, що повністю узгоджується з дослідженими в судовому засіданні матеріалами справи та приймається судом в якості належного доказу невідповідності патенту України № [NUMBER] на промисловий зразок, умовам патентоздатності - «новизна». Суд вважає, що визначення суттєвих ознак спірних промислових зразків узгоджується з вимогами п.8.1.4.1. Правилами складання та подання заявки на промисловий зразок, затверджені наказом Міністерства освіти і науки України від 18.02.2002 року за № 110. Так, п.8.1.4.1. Правил зазначено, що суть промислового зразка характеризується сукупністю відображених на зображеннях його суттєвих ознак, які визначають зовнішній вигляд виробу з його естетичними та/або ергономічними особливостями. Ознака належить до суттєвих, якщо вона впливає на формування зовнішнього вигляду виробу, якому притаманна така ознака. За результатами дослідження у таблиці 1 Висновку вбачається, що експертом наведені суттєві ознаки спірних промислових зразків, які визначають зовнішній вигляд промислового зразка за патентом №[NUMBER], тобто ті ознаки, що впливають на формування зовнішнього вигляду виробу, якому притаманна така ознака. Відповідно до ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Аналізуючи викладене вище, суд приходить до висновку, що промисловий зразок за патентом України № [NUMBER] не є новим, а тому не відповідає умові патентоспроможності, встановленій в п.1 ст.6 Закону України "Про охорону прав на промислові зразки". За приписами ст. 25 Закону України «Про охорону прав на промислові зразки» невідповідність зареєстрованого промислового зразку умовам надання правової охорони є підставою для визнання патенту недійсним повністю чи частково. Зважаючи на встановлення судом того, що промисловий зразок за патентом України № [NUMBER] не відповідає умовам надання правової охорони, оскільки не є новим, суд вважає, що спірний патент підлягає визнанню недійсним. Згідно з Положенням про Державний реєстр патентів України, у процесі ведення реєстру до нього вносяться відомості щодо визнання патенту недійсним повністю або частково і такі відомості (зміни щодо правового статусу патенту) в силу вказаного положення Міністерство економічного розвитку і торгівлі України публікує в офіційному бюлетені «Промислова власність». Тому суд визнає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, позовні вимоги щодо зобов`язання Міністерства економічного розвитку і торгівлі УКраїни здійснити публікації про це в офіційному бюлетені «Промислова власність». Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод та інтересів , зокрема, юридичних осіб. Суд вважає, що звернення позивача до суду з позовом про визнання недійсним спірного патенту відповідає способу захисту, що передбачений нормами чинного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до статті 18 Закону України «Про охорону прав на промислові зразки» патент видається під відповідальність його власника без гарантії чинності патенту. З огляду на те, що на час видачі патенту України № [NUMBER] закладом Установи не було порушено вимог чинного законодавства, суд вважає, що понесені позивачем судові витрати підлягають стягненню з відповідача [PERSON] . Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 139 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом судової справи, зокрема, належать: 1) витрати по сплаті судового збору; 2) витрати, пов`язані із залученням перекладачів, проведенням судових експертиз. Відповідно до ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Вбачається, що позивачем понесено витрати по оплаті судової експертизи в розмірі 20 592,00 грн. та витрати по сплаті судового збору 3524 грн.

Outcome: approved