Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-06 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про позбавлення батьківських прав. Позовні вимоги мотивує тим, що [INFO] у неї народився син [PERSON], батьком якого записаний відповідач. Вказала, що понад два роки відповідач уникає виконання своїх батьківських обов'язків. У зв'язку із цим позивачка просила позбавити відповідача батьківських прав щодо сина. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав, наведених у позовній заяві. Проти ухвалення заочного рішення не заперечила. Відповідач в судове засідання не прибув, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, а також від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. А тому судом постановлено провести по справі заочний розгляд та постановити заочне рішення по справі. Представник третьої особи у судовому засіданні підтримала висновок опікунської ради Жовківської міської ради про доцільність позбавлення батьківських прав від 18.06.2015 року. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку. Згідно із ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ст. ст. 10, 60, 61 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини, визнанні сторонами, не підлягають доказуванню. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. З копії свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], серії [NUMBER] вбачається, що його батьком є відповідач, матір'ю - позивачка. З довідки № 1549 від 25.06.2015 року, виданої КП «Жовківське МВУ ЖКГ», вбачається, що [PERSON]. проживає разом із позивачкою за адресою [ADDRESS]. З акту обстеження житлово-побутових умов сім'ї від 15.06.2015 року вбачається, що батько [PERSON] на даний час із сім'єю не проживає, допомоги на утримання сина не надає. З висновку опікунської ради Жовківської міської ради про доцільність позбавлення батьківських прав від 18.06.2015 року вбачається, що виконком Жовківської міської ради вважає доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] стосовно його малолітнього сина [PERSON] Як випливає зі змісту положень принципу 6 Декларації прав дитини проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН від 20.11.1959 р. - дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння, вона повинна зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Згідно зі ст.150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати честь та гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла 18 років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 Сімейного кодексу України. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до Закону України "Про охорону дитинства" батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Позбавлення батьківських прав або відібрання дитини у батьків без позбавлення їх цих прав не звільняє батьків від обов'язку утримувати дітей. Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму ВСУ "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" від 30.03.2007 р. № 3, ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Згідно роз'яснень, які містяться у п. 15 Постанови пленуму Верховного суду України №3 від 30.03.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Позбавлення батьківських прав є крайньою мірою сімейно-правового характеру, вона застосовується до батьків, що не забезпечують належне виховання своїх дітей. По змісту Закону ухилення повинно бути навмисним, коли особа повністю розуміє наслідки своєї винної поведінки. З пояснень позивача та матеріалів справи, вбачається, що відповідач не виконує обов'язків по вихованню дитини, які передбачені ст. 150 СК України, а саме, відповідач не забезпечує дитину матеріально, не піклується про її життя та здоров'я, не дбає про її фізичний та моральний розвиток. Батько дитини, відповідач по справі, ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків щодо виховання сина. Як вбачається з висновку опікунської ради Жовківської міської ради про доцільність позбавлення батьківських прав від 18.06.2015 року, виконком Жовківської міської ради вважає доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] стосовно його малолітнього сина [PERSON] У зв'язку з чим, суд прийшов до переконання, що вищенаведене свідчить про байдужість батька до дитини та про його небажання цікавитися життям сина та виконувати свій батьківський обов'язок, відповідач без поважних причин не виявляє щодо своєї дитини батьківського піклування, маючи юридичну і фактичну можливість до вчинення відповідних дій, які становлять зміст батьківського обов'язку, а тому його слід позбавити батьківських прав. Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв'язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для задоволення позовних вимог.

Outcome: approved