Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-05 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що згідно засвідченого приватним нотаріусом Томаківського районного нотаріального округу [PERSON] договору купівлі-продажу житлового будинку від 15.08.2016 року (реєстровий номер 672), він став власником домоволодіння, розташованого за адресою: Томаківський район, с.Настасівка, вул.Гагаріна,буд.1, що підтверджується витягом (довідкою) з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 17.08.2016р. за №66005857. Більше пяти останніх років у належному позивачу на праві власності будинку зареєстрований, але не проживає [PERSON] - син гр.-ки [PERSON], яка була попередньою власницею даного нерухомого майна, яке позивач купив, що підтверджується довідкою виконкому Мирівської сільської ради Томаківського району від 20.04.2018р. за № 491 та актом обстеження матеріально-побутових умов, складеного депутатом Мирівської сільської ради [PERSON] Позивач неодноразово звертався до відповідача щодо необхідності його виписки (зняття з реєстрації), але його прохання він ігнорує, чим чиняться йому, власнику житла, перешкоди у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Це конституційне право закріплене ст.41 Конституції України. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги повністю. Відповідач у справі був повідомлений про час, дату та місце розгляду справи, однак не зявився в судове засідання без поважних на те причин,\~що підтверджується відповідними рекомендованими повідомленнями, не надав відзив\~ на позов, та іншим чином не спростував обставини викладені позивачем, а так само не надано заяви про розгляд справи за його відсутності у судовому засіданні. З урахуванням того, що відповідач не зявився в судове засідання без поважних на те причин, суд проводить заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів згідно ст.ст. 280 ЦПК України, оскільки позивач не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі. Третя особа без самостійних вимог: Мирівська сільська рада в особі виконкому Мирівської сільської ради Томаківського району Дніпропетровської області надала суду заява про розгляд справи без участі їхнього представника, крім того, зазначивши в заяві, що проти позову [PERSON] до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням та зняття її з реєстраційного обліку, третя особа: Мирівська сільська рада в особі виконкому Мирівської сільської ради Томаківського району Дніпропетровської області, не заперечують. Допитані в судовому засіданні свідки: [PERSON] та [PERSON] засвідчили суду, що вони є сусідами з [PERSON], та досить довгий час знають його. Крім того , підтвердили суду, що [PERSON] проживав в домоволодінні, власником якого став [PERSON] Окрім того, підтвердили, що [PERSON] вже як вісім років не проживає в даному домоволодінні. Перевіривши матеріали справи, суд не вбачає підстав для відмови у задоволенні позову або таких, що порушують права, свободи чи інтереси інших осіб. За умовами ст.71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ним зберігається жиле приміщення протягом 6 місяців. Якщо наймач або члени його сімї були відсутні з поважних причин понад 6 місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а вразі спору судом. Як розяснив Пленум Верховного Суду України в п. 10 постанови від 12.04.1985 року №2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», у справах про визнання наймача або члена його сімї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст.71 ЖК України), необхідно зясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сімї тощо) суд може продовжити пропущений строк. Встановлено, що власником спірного житлового будинку, що знаходиться за адресою: вул.Гагаріна,1 , с.Настасівка Томаківського району Дніпропетровської області є позивач, що підтверджується договором купівлі-продажу житлового будинку від 15.08.2016\~року реєстровий\~номер 672,засвідченого приватним нотаріусом Томаківського районного нотаріального округу [PERSON]; Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно. Довідка про склад сім'ї, видана Виконавчим комітетом Мирівської сільської ради Томаківського району Дніпропетровської області підтверджує, що у вказаному житловому будинку значиться зареєстрованим відповідач у справі, [PERSON], але фактично він проживає в [INFO], без реєстрації. Згідно картотеки відділу реєстрації Виконавчого комітету Мирівської сільської ради Томаківського району Дніпропетровської області від 14.08.2018 року №632/04 [PERSON] зареєстрований за вказаною адресою. Свідки: [PERSON] та [PERSON] підтвердили суду, що відповідач фактично не проживає у будинку з 2010 року, який належить позивачу. Отже, суд вважає, що в даному випадку існують підстави згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України відповідач втратив право на користування житлом. Відповідно до статті 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" від 11 грудня 2003 року зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі остаточного рішення суду, зокрема, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою тощо. Виходячи зі змісту зазначеної норми права, поняття "зняття з реєстрації" нерозривно пов'язане з поняттям "житлові права" (право власності на житлове приміщення, право користування житловим приміщенням, визнання особи такою, що втратила таке користування, виселення із займаного приміщення та інше). Таким чином, як випливає із указаної норми, зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення суду виключно про: 1) позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) визнання особи безвісно відсутньою; 4) оголошення фізичної особи померлою. Виходячи з того, що Закон України від 11 грудня 2003 року "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов'язані із зняттям з реєстрації місця проживання, вбачається, що положення ст. 7 цього Закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов'язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання. Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред'явивши разом з тим одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою. Таким чином вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (ст.ст. 71, 72, 116, 156 ЖК України; ст. 405 ЦК України). Згідно п. 2) ч. 2 ст. 141 ЦПК України сплачений по справі судовий збір в сумі 704 гривні 80 копійок підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі\~викладеного та\~

Outcome: approved