Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-11 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду в інтересах неповнолітнього сина [PERSON] з позовом до відповідача [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. Позовні вимоги мотивує тим, що вона з відповідачем [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі з 01 жовтня 2005 року. [INFO] року у них народився син, - [PERSON]. У свідоцтві про народження відповідач вказаний як батько. Дитина проживає разом із позивачкою та знаходиться на її утриманні. 05 серпня 2011 року позивачка з відповідачем розлучилися. Відповідач з моменту розлучення жодної матеріальної допомоги дитині не надавав і не надає по цей час, не піклується про її фізичний і духовний розвиток, не спілкується з дитиною взагалі, тобто не дбає про її нормальне самоусвідомлення, не сприяє засвоєнню загальновизнаних норм моралі, не надає доступу до культурних та інших духовних цінностей, так як це встановлено ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства». Син не отримує від батька жодного подарунку на день народження, жодної іграшки. Відповідач [PERSON] своїх батьківських обов'язків, зокрема обов'язку виховувати та утримувати дітей до досягнення ними повноліття, не виконує та не здійснює жодних дій, спрямованих на їх виконання. Будь-яких перешкод для виконання ним своїх обов'язків позивачка не чинила. Зокрема, неодноразово пропонувала йому спілкуватися з дитиною, купувати йому одяг і харчі, шкільне приладдя, відвідувати батьківські збори в школі, брати іншу участь у його вихованні та утриманні. Але цього робити він не бажає, свідомо ухиляючись від виконання своїх батьківських обов'язків. [PERSON] має нерегулярний і мінливий дохід, адже не має постійного місця роботи. Водночас він зобов'язаний нести витрати по утриманню дитини: на придбання їжі, одягу, шкільного приладдя тощо. Крім того, доводиться купувати ліки, адже син періодично важко хворіє. Також для загального зміцнення здоров'я йому періодично не завадить оздоровлюватися у санаторіях. Але коштів у позивачки на це немає, а відповідач добровільно коштів на утримання дитини не дає. Згідно з п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» факт ухилення від виховання може бути підтверджено наведеними доказами. Згідно характеристики із школи, батько не цікавиться навчанням дитини, не відвідує шкільні заходи і батьківські збори, цим займаються мама і бабуся. У травні 2011 року за заявою відповідача було винесено розпорядження голови Жовківської РДА, яким визначено способи участі його у вихованні сина шляхом побачень двічі на місяць у неділю в присутності матері дитини. Однак дане розпорядження він не збирався виконувати, з цього моменту і по даний час дитина батька не бачила. Орган опіки і піклування своїм висновком вважає за доцільне позбавити батьківських прав відповідача. Все вищезазначене свідчить виключно про одне: відповідач [PERSON] самоусунувся від виконання батьківських обов'язків. У зв'язку з чим позивачка [PERSON] звернулась до суду та просить позбавити відповідача [PERSON], [INFO], батьківських прав відносно сина [PERSON], [INFO] та стягнути з [PERSON] на утримання дитини [PERSON] аліменти на користь позивачки [PERSON] в сумі 1000,00 (тисяча) грн. щомісячно з урахуванням індексації, до досягнення дитиною повноліття, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала повністю посилаючись на доводи, зазначені в позовній заяві та суду пояснила, що відповідач не піклується про сина, не зустрічається з ним, не надає матеріальної допомоги. Чи відповідач працює позивачці не відомо, однак дитина постійно хворіє і потребує медикаментів, що підтверджується довідками про хворобу (оригінали таких довідок знаходяться в матеріалах справи № 444/1194/15-ц, провадження № 2/444/638/2015). Просить позов задовольнити. Відповідач в судові засідання призначені на 21.03.2016 р. та на 12.04.2016 р. не з'явився, хоч про дату, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений. Відповідно до копії паспорта відповідача серії та номера [NUMBER], виданого Коломийським МВ УМВСУ в Івано-Франківській області 08.06.2002 року, вбачається, що відповідач зареєстрований за адресою: [ADDRESS], а також з довідки, виданої Коломийським районним відділом ГУ ДМСУ у Івано-Франківській області про реєстрацію місця проживання від 09.03.2016 року вбачається, що відповідач зареєстрований за адресою: [ADDRESS]. Відповідачу, рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення, за вище вказаною адресою, неодноразово надсилались судові повістки, однак, такі повернуті до суду без вручення адресату. Причина повернення: за закінченням терміну зберігання. Відповідно ст. 74 ч. 5 ЦПК України, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до переконання, що в розуміння ст. 74 ч. 5 ЦПК України, відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: служби у справах неповнолітніх та дітей Жовківської РДА за довіреністю [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги позивачки підтримала та суду пояснила, що відповідач [PERSON] не з'явився ні до служби у справах неповнолітніх та дітей Жовківської РДА, ні до дитини. Дитина [PERSON] не може пригадати зовнішності батька, на запитання, коли він бачив тата, він відповів: «Якого тата?». Тобто він знає про існування батька, але не пам'ятає такого. Враховуючи те, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків щодо виховання сина, не забезпечує його матеріально, не піклується про його життя та здоров'я, не дбає про його фізичний та моральний розвиток, беручи до уваги інтереси дитини, служба у справах неповнолітніх та дітей Жовківської РДА вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно його малолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 224 ч. 1 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. А тому суд постановив провести по справі заочний розгляд та ухвалити заочне рішення. Заслухавши надані в судових засіданнях пояснення позивача та заслухавши думку служби у справах неповнолітніх та дітей Жовківської РДА в підтримку позовних вимог, дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги належить задовольнити з наступних підстав. Згідно із ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свобод та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ст. ст. 10, 60, 61 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини, визнані сторонами, не підлягають доказуванню. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беріть участь у справі, виникає спір. Відповідно до ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Як вбачається, із копії свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданного відділом державної РАЦС Жовківського районного управління юстиції Львівської області (актовий запис № 28) вбачається, що [PERSON], [INFO] є сином [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму ВСУ "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" від 30.03.2007р. № 3, ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Із копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] вбачається, що [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], зареєстрували шлюб 1 жовтня 2005 року (актовий запис № 15) в Лавриківській сільській раді Жовківського району. Із копії рішення Жовківського районного суду Львівської області від 05 серпня 2011 року (справа № 2-940/11) вбачається, що шлюб, укладений 01.10.2005 року в Лавриківській сільській раді Жовківського району Львівської області між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Позивачці [PERSON] залишено її дошлюбне прізвище «[PERSON]». Із акту обстеження побутових умов гр. [PERSON], [INFO], жительки с. Лавриків Жовківського району Львівської області від 25.02.2016 року № 51 вбачається, що громадянка [PERSON] проживає на території Лавриківської сільської ради з 1983 року. Проживає вона разом із сином [PERSON], [INFO], сином [PERSON], [INFO] та матір'ю [PERSON], [INFO]. [PERSON], [INFO], з серпня 2010 року не проживає разом із сім'єю в с. Лавриків Жовківського району Львівської області. Вихованням дитини [PERSON] займається [PERSON], яка працює акушеркою лікарської амбулаторії с. Лавриків. Із характеристики на учня 4 класу [PERSON] [INFO], який навчається у Лавриківській ЗОШ І-ІІІ ступенів вбачається, що [PERSON] у навчальній діяльності виявляє старанність, працездатність та наполегливість. Дитина дружелюбна, навчається у повну міру своїх сил. Має хороший загальний розвиток. Належну увагу вихованню і навчанню [PERSON] приділяє мати та бабуся. Із копії розпорядження голови Жовківської районної державної адміністрації від 27.05.2011 року № 376 про визначення способів участі [PERSON] у вихованні сина - [PERSON] вбачається визначити способи участі [PERSON] у вихованні сина, [PERSON], [INFO], шляхом побачень двічі на місяць: в неділю, у присутності матері дитини, в час, визначений за взаємною згодою матері та батька. Контроль за виконанням розпорядження покласти на заступника голови РДА Д. Чернюха. Із копії висновку Жовківської районної державної адміністрації (як органу опіки і піклування) про доцільність позбавлення батьківських прав від 05.05.2015 року № 02-29/1268 вбачається, що після розірвання шлюбу із позивачкою відповідач мало цікавиться життям дитини, матеріально не допомагає. Дитина проживає з матір'ю [PERSON] у с. Лавриків Жовківського району Льввіської області. Батько дитини - [PERSON] до сина не приїжджає, не спілкується із ним та не допомагає матеріально. Згідно характеристики Лавриківської ЗОШ І-ІІІ ступенів, вихованням [PERSON] батько - [PERSON] не цікавиться, не відвідує шкільні заходи і батьківські збори. З батьком учня працівники школи не знайомі, оскільки він на батьківські збори не приходить, позакласні та позашкільні заходи, в яких бере участь його син, не відвідує, питаннями навчання та виховання дитини не цікавиться. Батька дитини [PERSON] було викликано в службу у справах дітей Жовківської РДА для з'ясування питання щодо його участі у вихованні сина, проте він не з'явився. Враховуючи те, що [PERSON] неналежно виконує свої батьківські обов'язки щодо виховання сина, не забезпечує його матеріально, не піклується про його життя та здоров'я, не дбає про його фізичний та моральний розвиток, беручи до уваги інтереси дитини, Жовківська РДА, як орган опіки та піклування, вважає за доцільне позбавити батьківських прав гр.. [PERSON] відносно сина [PERSON], [INFO]. Із довідки Лавриківської сільської ради № 326 від 25.02.2016 року вбачається, що [PERSON], [INFO], дійсно з серпня місяця 2010 року одна виховує сина [PERSON], [INFO] Із копії довідки Лавриківської сільської ради від 13.05.2015 року № 32 вбачається, що [PERSON] працює в Рава-Руській районній лікарні на посаді акушерки Лавриківської ЛАЗПСМ з 02.01.2006 року (наказ № 1-к від 01.01.2016 року) по даний час. Із довідки про доходи від 19.02.2016 року № 60 вбачається, що [PERSON] дійсно працює в Рава-Руській районній лікарні і її загальна сума доходу за період з 01.08.2015 по 31.01.2016 року, за винятком аліментів, становить 15817 (п'ятнадцять тисяч вісімсот сімнадцять) гривень 91 коп. Із копії довідки Управління соціального захисту населення Жовківської РДА № 1385 вбачається, що [PERSON] знаходиться на обліку в Жовківському управлінні соціального захисту населення і одержує державну допомогу при народженні дитини та допомогу одинокій матері на сина [PERSON] [INFO] На сина [PERSON], [INFO] жодного виду соціальних допомог не одержує. Із копії витягу з медичної карти № 11319 вбачається, що [PERSON] хворіє. Із копії довідки від 10 червня 2011 року вбачається, що [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні у КЗЛОР ЛОІКЛ з 6 червня до 10 червня 2011 року. Рекомендовано продовжити призначене лікування. Із копії довідки Жовківської центральної районної лікарні картки стаціонарного хворого № 1554/13 вбачається, що [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні у дитячому відділі. Оригінали вище перелічених медичних довідок про хворобу [PERSON] знаходяться в матеріалах справи № 444/1194/15-ц, провадження № 2/444/638/2015, яка витребовувалася судом при розгляді даної справи. З листа Служби у справах дітей Жовківської РДА від 12.04.2016 року № 01-29/435 вбачається, що [PERSON] неналежно виконує свої батьківські обов'язки щодо виховання сина, не забезпечує його матеріально, не піклується про його життя і здоров'я та було прийнято висновок про доцільність позбавлення батьківських прав від 05.05.2015 року № 02-29/1268. З часу прийняття висновку, ставлення [PERSON] до виконання своїх батьківських обов'язків не змінилося, батько жодного разу не поцікавився дитиною, не надав матеріальної допомоги на його утримання. 23.03.2016 року з дитиною, [PERSON], [INFO] року проведено бесіду, в ході якої з'ясовано, що дитина не пам'ятає батька, оскільки протягом тривалого часу не бачився із ним. [PERSON] не телефонував до сина та не цікавився його життям і здоров'ям. Із копії протоколу бесіди від 23.03.2016 року вбачається, що малолітній [PERSON] протягом тривалого часу не бачив свого батька. Дитина не пам'ятає батька. [PERSON] не цікавиться сином, не спілкується з ним, не допомагає матеріально у вихованні сина. З часу розгляду питання щодо доцільності позбавлення батьківських прав (з травня 2015 року) виконання своїх батьківських обов'язків [PERSON] не змінилося, батько жодного разу не приїхав до дитини, не зателефонував, не поцікавився його життям і здоров'ям. Таким чином, судом встановлено, що у відповідача не вбачається бажання приймати участь у вихованні, матеріальному утриманні дитини, підвищенні рівня його знань та оздоровлення дитини. Згідно зі ст.150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати честь та гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до Закону України "Про охорону дитинства" батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Позбавлення батьківських прав або відібрання дитини у батьків без позбавлення їх цих прав не звільняє батьків від обов'язку утримувати дітей. Як випливає зі змісту положень принципу 6 Декларації прав дитини проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН від 20.11.1959 р. - дитина для повного і гармонізаційного розвитку її особи потребує любові і розуміння, вона повинна зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Згідно роз'яснень, які містяться у п. 15 Постанови пленуму Верховного суду України №3 від 30.03.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" позбавлення батьківських прав, тобто прав на виховання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та інші, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтується на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла 18 років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 Сімейного кодексу України. Позбавлення батьківських прав є крайньою мірою сімейно-правового характеру, вона застосовується до батьків, що не забезпечують належне виховання своїх дітей. По змісту Закону ухилення повинно бути навмисним, коли особа повністю розуміє наслідки своєї винної поведінки. Оцінюючи досліджені докази в їх сукупності, суд приходить до переконання, що, оскільки відповідач без поважних причин не виявляє щодо свого сина батьківського піклування, ухиляється від виконання свого обов'язку по вихованню дитини, маючи юридичну і фактичну можливість до вчинення відповідних дій, які становлять зміст батьківського обов'язку, а тому його слід позбавити батьківських прав. Крім того, обов'язок батьків по утриманню дітей до досягнення ними повноліття закріплена в ч. 2 ст. 51 Конституції України та ст. 180 Сімейного кодексу України. Відповідач не бере участь в матеріальному забезпеченні дитини, а тому суд приходить до висновку, що з нього слід стягувати аліменти в примусовому порядку. При визначенні розміру аліментів суд враховує : - стан здоров'я та матеріальне становище дитини, яка хворіє, майна у власності не має, самостійних доходів не отримує; - стан здоров'я та матеріальне становище його батька - відповідача по справі, який не хворіє, інвалідності не має, інформація про наявність у відповідача майна - відсутня, місце праці судом не встановлено, однак він є працездатним, а відтак, може надавати допомогу на утримання дитини в твердій грошовій сумі. Якщо батько, мати працюють, розмір аліментів визначається в частці від заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (ст.ст.182, 183 СК України). Якщо ж платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу отримує в натурі (ст.184 СК України), суд може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. З врахуванням всіх вище перелічених обставин, суд приходить до переконання, що з відповідача слід стягувати аліменти на дитину, [PERSON] [INFO], та стягувати такі в користь його матері [PERSON] [INFO], в твердій грошовій сумі, в розмірі по 1000 грн. 00 коп. (одна тисяча грн. 00 коп.) щомісячно, починаючи з 29.02.2016 року і до досягнення дитиною повноліття. Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому суд прийшов до висновку, що з відповідача в користь позивачки судові витрати в розмірі - 551,20 грн. судового збору. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від оплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частки вимог. Тому суд прийшов до висновку, що з відповідача в користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 551 грн. 20 коп. Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв'язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для часткового задоволення позовних.

Outcome: approved