Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-14 00:00:00

Моторне (транспорне) страхове бюро України (далі МТСБУ) звернулося до суду з вказаним позовом. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 01 липня 2010 року з вини відповідача, який не мав чинного договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої пошкоджено транспортний засіб "Dodge" д.н. [NUMBER] під керуванням [PERSON], цивільно-правова відповідальність якої застрахована за Полісом № ВС/ 1814247 термін дії з 15 жовтня 2009 року до 14 жовтня 2010 року. Вина відповідача у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди підтверджується постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровськ від 16 серпня 2010 року. В зв'язку з настанням події передбаченої п.п. «а» п. 41.1 ст. 41 Закону країни "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", позивач 05 жовтня 2010 року здійснив виплату відшкодування [PERSON] в розмірі 25500,00 грн. - за шкоду заподіяну в результаті пошкодження транспортного засобу та 752,14 грн. - за послуги аварійних комісарів. Посилаючись на вказані обставини та вимоги ст. 1191 ЦК України, ст. 38 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", позивач просив стягнути з [PERSON] на його користь в порядку регресу витрати, пов'язані з виплатою страхового відшкодування, в розмірі 26252,14 грн., а також судові витрати по сплаті судового збору та правової допомоги в розмірі 2262,52 грн. Представник позивача Гончарук К.І. в судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила розглядати справу за її відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечувала. В судове засідання відповідач [PERSON] не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, письмових заперечень проти позову не надав. Враховуючи умови ст.224 ЦПК України, судом розглянуто справу в заочному порядку. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 01 липня 2010 року в 09 годині 20 хвилин [PERSON], керуючи автомобілем Audi A6 д.н. [NUMBER], на мосту №2 в м. Дніпропетровськ, при перестроюванні вліво не переконався, що це буде безпечно та допустив зіткнення з рухомим в попутному напрямі автомобілем Dodge д.н. [NUMBER] під керуванням [PERSON] Постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровськ від 16 серпня 2010 року [PERSON] визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 400 грн. (а.с.7). Цивільно-правову відповідальність власника транспортного засобу марки "Dodge Caliber" д.н. [NUMBER] [PERSON] застраховано за Полісом № ВС/ 1814247 від 14 жовтня 2009 року /а.с. 24/. Відповідач на дату дорожньо-транспортної пригоди не мав чинного договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів. Відповідно до заключення № 0815/10/10 експертного дослідження про оцінку вартості матеріального збитку автомобіля Dodge Caliber SXT 1.8 МТ д.н. [NUMBER] від 30 серпня 2010 року, матеріальний збиток, завданий власникові автомобіля Dodge Caliber SXT 1.8 МТ д.н. [NUMBER], в результаті його пошкодження при дорожньо-транспортної пригоди, склав 63984,33 грн. (а.с. 8-21). 05 жовтня 2010 року позивач здійснив [PERSON] виплату відшкодування за матеріальну шкоду завдану відповідачем в результаті дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 25500,00 грн. (а.с.29). Крім того, позивач поніс витрати на аварійного комісара в розмірі 752,14 грн.(а.с. 2). За ч.1 ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до ст. 41 п. 41.1 п.п. "а" Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно- правову відповідальність. За ст. 38 п. 38.2 пп.1 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Згідно ч. 1 ст. 56 ЦПК України правову допомогу може надавати особа, яка є фахівцем у галузі права і за законом має право на надання правової допомоги. Частиною 1 ст. 79 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 79 ЦПК України до витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать: витрати на правову допомогу. За змістом ч. 1 ст. 84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони. За положеннями ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відповідно до Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат, на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах», затверджено граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу, пов'язаних з розглядом справ. Склад та розміри витрат, пов'язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов'язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Позивачем надано на підтвердження витрат на правову допомогу платіжне доручення № 2781 від 12 липня 2013 року про передплату гонорару за надання правової допомоги в розмірі 1000,00 грн. /а.с. 3/, тоді як просить стягнути з відповідача на користь МТСБУ витрати на правову допомогу в розмірі 2000,00 грн. Крім того у матеріалах справи відсутні документи, які свідчать про те, ким наддавалась правова допомога позивачу, чи є ця особа фахівцем у галузі права, платіжне доручення, яке знаходиться на а.с. 3 цих даних не містить. В матеріалах справи міститься довіреність на ім'я Гончарук К.І. на право представництва її інтересів в суді. Однак цивільно-процесуальним законодавством оплата представництва інтересів в суді не передбачена. Враховуючи вищевикладене суд вважає, що у задоволенні позовних вимог в частині стягнення з [PERSON] на користь МТСБУ понесених витрат на правову допомогу слід - відмовити. У відповідності до ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 262 грн. 52 коп. на користь позивача, який поніс витрати по сплаті судового збору.

Outcome: partial