Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-19 00:00:00

08 листопада 2018 року позивач звернувся до Березнегуватського районного суду Миколаївської області з позовом до відповідача про захист порушеного права, шляхом стягнення заборгованості по договору про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування. В позові зазначив, що 28 листопада 2014 року між публічним акціонерним товариством "[PERSON] Аваль", правонаступником якого є позивач та відповідачем було укладено договір про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування № 010/0073/82/0084762, за умовами якого було надано кредит у сумі 5900,00 грн., шляхом відкриття на ім'я відповідача карткового рахунку та видачі платіжної картки, зі строком дії ліміту кредитування до 28.11.2018 року, з можливим подальшим збільшенням ліміту та строком кредитування, а також сплатою відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 36,0 % річних, комісії згідно умов договору та тарифів кредитора. Відповідач зобов'язань по сплаті кредиту, з урахуванням розміру відсотків, не виконав, платежі у визначеному розмірі та у встановлений термін не вносив, станом на 05 жовтня 2018 року його заборгованість склала 18499,33 грн. Крім того, 01 квітня 2016 року між публічним акціонерним товариством "[PERSON] Аваль", правонаступником якого є позивач та відповідачем було укладено договір про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування № 014/0073/82/0099782, за умовами якого було надано кредит у сумі 37156,17 грн., з яких: на споживчі цілі в розмірі 10645,08 грн.; на сплату страхового платежу на користь страховика в розмірі 3656,17 грн.; на погашення заборгованості в розмірі 22854,92 грн., шляхом відкриття на ім'я відповідача карткового рахунку та видачі платіжної картки, зі строком повернення до 01 квітня 2022 року, сплатою відсотків за користування кредитними коштами в розмірі 35,3 % річних, комісії згідно умов договору та тарифів банку. У порушення зазначених умов договору відповідач своє зобовязання належним чином не виконав, станом на 06 червня 2018 року його заборгованість склала 55601,12 грн. Представник позивача в судове засідання не зявилася, направила клопотання про слухання справи у її відсутність, підтримання позовних вимог в повному обсязі та не заперечення проти розгляду справи у заочному порядку. Відповідач в судове засідання також не зявився, про розгляд справи повідомлявся у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позовну заяву не надав. Судом, за згоди представника позивача, ухвалено про заочний розгляд справи у відсутність відповідача на підставі наявних у справі доказів, у відповідності до ст.280 ЦПК України. Оскільки представник позивача надала заяву про розгляд справи за її відсутності, а відповідач не з'явився в судове засідання, відповідно до ч.2\~ст.247 ЦПК України\~фіксування судового засідання технічними засобами не здійснюється. Вивчивши матеріали справи та наявні в ній докази суд доходить наступного. З матеріалів справи вбачається, що 28 листопада 2014 року між публічним акціонерним товариством "[PERSON] Аваль", правонаступником якого є позивач та відповідачем було укладено договір про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування № 010/0073/82/0084762, за умовами якого було надано кредит у сумі 5900,00 грн., шляхом відкриття на ім'я відповідача карткового рахунку та видачі платіжної картки, зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 36,0 % річних та кінцевим терміном повернення до 28 листопада 2018 року. Договір складається із заяви відповідача, умов споживчого кредитування і тарифів банку, де своїм підписом відповідач підтвердив, що він ознайомився та погоджується із запропонованими банком умовами кредитування (а.с.14-23). У відповідності до п.п. 3.4, 3.5 Договору погашення процентів за користування кредитом здійснюється щомісячно, шляхом договірного списання коштів в необхідній сумі з карткового рахунку в дату розрахунку процентних платежів, в тому числі за рахунок збільшення заборгованості за кредитом в рамках встановленого поточного ліміту. У випадку перевищення суми заборгованості за кредитом над розміром поточного ліміту, заборгованість за кредитом збільшується на суму заборгованості за нарахованими відсотками (таке збільшення не супроводжується видачею кредитних коштів клієнту). Позичальник зобов'язався до 20 (двадцятого) числа кожного місяця, наступного за місяцем користування кредитом, сплатити банку платіж в розмірі 5 % від заборгованості перед банком, але не менше 30 гривень або суми залишку власної заборгованості перед банком у випадку, якщо сума менше зазначеної суми. Пунктом 8.3 зазначеного договору передбачено, що у випадку прострочення виконання зобов'язань за договором, банк має право вимагати, а клієнт сплачує неустойку у розмірі 1% від суми простроченого платежу. Оскільки відповідачем не були дотримані умови кредитного договору, на його адресу було направлено вимогу про дострокове виконання боргових зобовязань № 114/5-119988 від 18.05.2018 року, надавши можливість відповідачу добровільно сплатити заборгованість протягом 30 днів. Проте вимога банку виконана не була (а.с.40). Станом на 05 жовтня 2018 року йому нараховано заборгованість за вказаним кредитним договором в розмірі 18499,33 грн., з яких: 8800,00 - заборгованість за дозволеним овердрафтом та 9699,33 грн. заборгованість за недозволеним овердрафтом (а.с.9-10). Крім того, 01 квітня 2016 року між публічним акціонерним товариством "[PERSON] Аваль", правонаступником якого є позивач та відповідачем було укладено договір про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування № 014/0073/82/0099782, за умовами якого було надано кредит у сумі 37156,17 грн., з яких: на споживчі цілі в розмірі 10645,08 грн.; на сплату страхового платежу на користь страховика в розмірі 3656,17 грн.; на погашення заборгованості в розмірі 22854,92 грн., шляхом відкриття на ім'я відповідача карткового рахунку та видачі платіжної картки, зі строком повернення до 01 квітня 2022 року, сплатою відсотків за користування кредитними коштами в розмірі 35,3 % річних, комісії згідно умов договору та тарифів банку. Відповідачем до банку було подано анкету-заяву для отримання готівкового кредиту "Кредит готівкою для найкращих клієнтів", де своїм підписом відповідач засвідчив, що ознайомлений з умовами кредитування, тарифами банку та графіком погашення кредиту (а.с.28-36). Відповідно до п.п. 2.2,3.2 Договору проценти нараховуються щомісяця на фактичний залишок заборгованості за весь строк користування кредитом, включаючи день надання кредиту, виходячи з фактичної кількості днів в місяці та році (метод факт/факт). Позичальник зобов'язується здійснювати погашення кредиту та процентів ануїтетними платежами у валюті кредиту кожного місяця, починаючи з місяця, наступного місяцем надання кредиту в дату, визначену пп. 1.1.4. п. 1.1 Договору, а саме 01 числа кожного календарного місяця згідно графіка погашення кредиту та інших платежів. При настанні строків сплати рівних ануїтетних платежів згідно графіку, кредитор здійснює договірне списання суми, належної до сплати позичальником у відповідному періоді з поточного рахунку в порядку передбаченому п.3.5. кредитного договору. Відповідно до п. 10.3 кредитного договору за прострочення виконання будь-яких грошових зобов'язань за договором кредитор має право вимагати, а позичальник зобов'язаний сплатити останньому пеню в розмір 1% від суми простроченого платежу за кожен календарний день прострочення. Оскільки відповідачем не були дотримані умови кредитного договору, на його адресу було направлено вимогу про дострокове виконання боргових зобовязань № 114/5-119989 від 18.05.2018 року, надавши можливість відповідачу добровільно сплатити заборгованість протягом 30 днів. Проте вимога банку виконана не була (а.с.38). Станом на 06 червня 2018 року йому нараховано заборгованість за вказаним договором в розмірі 55601,12 грн., з яких: 36156,10 грн. заборгованість за кредитом та 19445,02 грн. заборгованість за відсотками (а.с.11-13). Суму заборгованості перед позивачем відповідач в добровільному порядку не сплачує. Суд вважає, що між сторонами мають місце цивільно-правові відносини із зобовязального права по кредитному договору. Відповідно до ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Стаття 610 ЦК України передбачає, що порушення зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежного виконання). Положенням п.3 ч.1 ст.611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість ним виконання свого грошового зобовязання (стаття 625 ЦК України). Згідно ч.1 ст.1054 зазначеного Кодексу за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобовязуються надати грошові кошти позичальникові в розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.2 ст.1050 зазначеного Кодексу, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Таким чином, з огляду на викладене, враховуючи, що відповідач порушив умови кредитних договорів та не в повному обсязі розраховувався з позивачем за кредитом, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості за договорами про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування, є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ст.141 ЦПК України суд покладає на відповідача обовязок по відшкодуванню позивачу судового збору.

Outcome: approved