Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-26 00:00:00

Концерн «Міські теплові мережі» м. Зароріжжя звернувся до Деснянського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води (підігріву питної води). Позовні вимоги обґрунтовані тим, що концерн «Міські теплові мережі» у період з серпня 2010 року по березень 2015 року надав відповідачу послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води квартири [ADDRESS] , власником якої є [PERSON] , на загальну суму 7 393 грн. 38 коп.Концерн «Міські теплові мережі» по відношенню до відповідача як споживача послуг є виконавцем послуг з централізованого опалення та водопостачання. Позивач просить стягнути вказану заборгованість з відповідача та сплачений судовий збір. Ухвалою від 27.01.2017 року винесено рішення про відкриття провадження у справі, справу призначено до розгляду. (а.с. 20) Ухвалами суду від 27.03.2017 року, (а.с. 31), від 01.08.2017 року, (а.с. 54), від 07.11.2017 року, (а.с. 69), від 23.03.2018 року, (а.с. 86), від 08.06.2018 року, (а.с. 128), від 05.10.2018 року, (а.с. 144), від 06.12.2018 року, (а.с. 150), від 13.03.2019 року (а.с. 160) задоволено клопотання представників позивача [PERSON] та [PERSON] про проведення судових засідань у режимі відеоконференції. У зв`язку з прийняттям Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03.10.2017 року №2147-VIII, внесено зміни до ЦПК України, які набрали чинності 15.12.2017 року. Відповідно до пп.9 п.1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України (в редакції Закону №2147-VIII від 03.10.2017 р., який набрав чинності з 15.12.2017 р.) справи у судах першої інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Ухвалою суду від 07.02.2018 року у справі було проведено підготовче судове засідання та призначено справу для розгляду по суті. (а.с. 83-84) 19.04.2018 року позивачем до суду подано клопотання, за яким позивач уточнив позовні вимоги та просив стягнути з [PERSON] заборгованість в сумі 6086 грн. 96 коп. на користь Концерну "Міські теплові мержі" та судовий збір у розмірі 1378 грн. 00 коп. Представник відповідача Левчишина О.В. у судовому засіданні проти позову заперечувала, посилаючись на пропуск строку позовної давності, а також на те, що відповідачка [PERSON] як власник квартири [ADDRESS] не укладала з позивачем, Концерном "Міські теплові мержі" договорів на надання послуг. Договір про надання таких послуг укладено відповідачем [PERSON] безстроково з КП ВРЕЖО №7 16 травня 2005 року, який є власником будинку [ADDRESS] та з яким у відповідача немає спору. Зазначений будинок оснащений центральним опаленням, але не має централізованого підігріву гарячої води, бо в квартирах встановлені з цією метою газові колонки. Просила суд витребувати належним чином завірену технічну характеристику будинку [ADDRESS] на підтвердження наданих пояснень у зв?язку із ненаданням відповіді на адвокатський запит. Заслухавши учасників справи, дослідивши докази по справі, встановивши факти та відповідні їм правовідносини, суд встановив наступне. Згідно рішення виконавчого комітету Запорізької міської Ради № 25 від 29.01.2009 року "Про визначення виконавців житлово - комунальних послуг у м. Запоріжжя", починаючи з 01.01.2009 року виконавцем житлово - комунальних послуг для населення, що мешкає у житловому фонді комунальної власності з централізованого опалення визначено концерн "Міські теплові мережі" в будинках, мережі яких безпосередньо приєднані до теплових мереж Концерну "Міські теплові мережі". 3гідно рішення виконавчого комітету Запорізької міської Ради № 200 від 28.04.2011 р. "Про визначення виконавців комунальних послуг у м. Запоріжжя", починаючи з 01.04.2011 р. виконавцем комунальних послуг для населення, що мешкає у житловому фонді комунальної власності з централізованого опалення, підігріву питної води визначено концерну "Міські теплові мережі" в будинках, мережі яких безпосередньо приєднані до теплових мереж концерну "Міські теплові мережі". Пунктом 2.1. Статуту зазначено, що основною метою діяльності концерну є здійснення виробничо - технічної діяльності, спрямованої на надійне та безперебійне забезпечення споживачів тепловою енергією, одержання прибутку для здійснення діяльності концерну та задоволення на його основі соціально - економічних інтересів трудового колективу концерну. Позивач, концерн «Міські теплові мережі» мав право пред?являти вимоги по оплаті за надання житлово-комунальних послуг споживачам починаючи з 01.04.2011 року. Позивач у позові просив стягнути заборгованість по квартирі [ADDRESS] , належній [PERSON] за період 01.09.2010 року по 31.03.2015 року у сумі 7393 грн. 38 коп. У поданому клопотанні від 19.04.2018 року фактично зменшив позовні вимоги до 6 086 грн. 96 коп., зазначивши при цьому період з лютого 2017 року по 01.04.2018 року. Зазначене клопотання є за своїм змістом заявою про зменшення позовних вимог. Згідно з ч. 1 ст. 174 ЦПК України, при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи. Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 49 ЦПК України, позивач вправі збільшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. А отже, подання клопотання позивачем на стадії розгляду справи по суті є таким, що не підлягає до задоволення. Згідно ст. 322 Цивільного кодексу України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Концерн «Міські теплові мережі» по відношенню до відповідачів виступає виконавцем послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання за наявності не тільки нормативно-правових актів, а й з огляду на технічні характеристики будівель. На вимогу суду технічну характеристику будинку [ADDRESS] - витребуваний доказ позивачем надано не було. Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позивач без поважних причин не подав витребувані судом докази, необхідні для вирішення спору. Стаття 526 ЦК України визначає, що зобов`язання, підстави виникнення яких були передбачені в ст. 11 ЦК України, повинні виконуватися належним чином згідно умов договору, вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов і вимог - згідно звичаям ділового обороту або інших вимог, які звичайно висуваються. Відповідно дост. 162 Житлового кодексу України, власник квартири приватного житлового фонду зобов`язаний оплачувати комунальні послуги. Пунктом 18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року за №630 зазначено, що розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим місяцем. Згідно зі ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник, при чому виробник послуг може бути і їх виконавцем. Відповідно до п.1 ч. 3 ст. 20 Закону, споживач зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору. Згідно п.3 ч. 2 ст. 21 Закону виконавець зобов`язаний підготувати та укласти із споживачем договір на надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором. Таким чином, законодавством передбачений двосторонній обов`язок, щодо укладання договору про надання житлово-комунальних послуг, у зв`язку з чим у разі відмови на оплату таких послуг споживачем з посиланням на відсутність укладеного договору не беруться до уваги, оскільки споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Централізоване опалення - послуга, спрямована на задоволення потреб споживача у забезпеченні нормативної температури повітря у приміщеннях квартири, яка надається виконавцем з використанням внутрішньобудинкових систем теплопостачання. Відсутність укладеного між сторонами договору, обов`язковість укладання якого лежить на споживачеві і на теплопостачальній організації не виключає можливості стягнення з споживача на користь теплопостачальної організації вартості послуг з теплопостачання. Водночас, відповідач заявляв про застосування строків позовної давності. Відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив строку позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. У відповідності до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. За змістом частини першої статті 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Тобто позовна давність застосовується лише за наявності порушеного права особи. Заборгованість, яку просить стягнути позивач, утворилася за період з 01.09.2010 року по 31.03.2015 року, тоді як з позовом позивач звернувся у грудні 2016 року, провадження у справі відкрито ухвалою суду від 27.01.2017 року. Позивачем пропущений встановлений законом строк позовної давності, поважних причин пропуску строку суду позивач не зазначив, тому суд вважає, що позовні вимоги концерну «Міські теплові мережі» про стягненню заборгованості за період з 01.09.2010 року по 31.12.2014 року підлягають відхиленню, оскільки строк позовної давності для стягнення за цей період закінчився. Згідно розрахунку позивача, за послуги з централізованого опалення нараховано за період з 01.01.2015 року по 31.03.2015 року 1074 грн. 48 коп., сплачено 1000 грн. 00 коп. Різниця склала 74 грн. 48 коп. Водночас, згідно інформаційної довідки, наданої позивачем по особовому рахунку №90403184 [PERSON] , станом 01.02.2017 року заборгованість відсутня, сплачена відповідачем у лютому 2018 року. А отже, зазначене є підставою для відмови у позові у зв?язку із виконанням зобов?язань відповідачем [PERSON] .

Outcome: dismissed