Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-19 00:00:00

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю "ОТП Факторинг Україна", який є правонаступником ПАТ "ОТП Банк", звернувся до суду з вищезазначеним позовом, який неодноразово уточнював (останній раз 01.08.2014 року), та просить стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитним договором № СМ-SME016/240/2008 від 24 червня 2008 року, а саме: заборгованість по тілу кредиту та відсоткам в розмірі 138396 (сто тридцять вісім тисяч триста дев'яносто шість) євро 32 центи, що еквівалентно за офіційним курсом НБУ станом на 21.07.2014 року 2179329 (два мільйони сто сімдесят дев'ять тисяч триста двадцять дев'ять) гривень; та враховуючи значний розмір заборгованості по пені, просить стягнути заборгованість по пені в межах заборгованості по тілу та відсоткам кредиту в розмірі 2179329 (два мільйони сто сімдесят дев'ять тисяч триста двадцять дев'ять) гривень, та витрати, пов'язані зі сплатою судового збору у розмірі 3441 гривня. Позивач про день та час розгляду справи повідомлений своєчасно, в установленому порядку, в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за відсутності його представника, на підставі наявних у справі доказів. Уточнені позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи /а.с. 168, 222/. Відповідач неодноразово викликався до суду, про день та час розгляду справи повідомлений своєчасно, в установленому порядку /а.с.177,178,188,217/, але в судове засідання не з'явився, заперечень проти позову не надав. За таких обставин суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів та оголосив про заочний розгляд справи відповідно до ст. 224-228 ЦПК України. Розглянувши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Встановлено, що 24.06.2008 року між ЗАТ "ОТП Банк", правонаступником якого є ПАТ "ОТП Банк" /а.с. 46,47/, та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № СМ-SME016/240/2008, який складається із двох частин, які нероздільно пов'язані між собою згідно з п.1частини № 1 Кредитного договору. Відповідно до Кредитного договору ЗАТ "ОТП Банк" надало відповідачу кредит у розмірі 150 000 євро, зі сплатою плаваючої процентної ставки, яка складається з фіксованого відсотка у розмірі 5,50 % річних та FIDR (процентна ставка по строкових депозитах фізичних осіб у валюті, тотожній валюті кредиту, що розміщені в банку, на строк 366 днів, з виплатою процентів після закінчення строку дії депозитного договору) строком до 24.06.2016 року. Відповідач, підписавши договір, зобов'язався належним чином виконувати його умови /а.с. 6-16/. Також відповідач особисто підписав Додаток № 1 до Кредитного договору, яким є графік повернення кредиту та сплати відсотків /а.с.17,18/. Встановлено, що 24.04.2009 року між [PERSON] та ЗАТ "ОТП Банк" був укладений Додатковий договір №1, яким сторони домовились та внесли зміни до Кредитного договору стосовно розміру процентної ставки за користування кредитом, згідно якого на період з 24.04.2009 року по 24.10.2009 року буде діяти фіксована процентна ставка у розмірі 8 % річних, а з 24.10.2009 року до повного виконання боргових зобов'язань буде використовуватись плаваюча процентна ставка /а.с. 19-22/. 28 травня 2010 року ПАТ "ОТП Банк" та ТОВ "ОТП Факторинг Україна" уклали Договір купівлі-продажу кредитного портфелю, відповідно до якого ПАТ "ОТП Банк" відступило, а ТОВ "Факторинг Україна" прийняло право вимоги коштів за кредитними договорами ПАТ "ОТП Банк", в тому числі згідно договору № СМ-SME016/240/2008 від 24 червня 2008 року - право грошової вимоги коштів від [PERSON] на суму 139932 євро, загальна сума процентів 9987,45 євро (Додаток № 1 до Договору купівлі-продажу кредитного портфелю від 28.05.2010 року) /а.с.31-45/. Відповідно до ст.512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Стаття 1082 ЦК України передбачає, що боржник зобов'язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Відповідно до ч.1 ст.1084 ЦК України, якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги, а клієнт не відповідає перед фактором, якщо одержані ним суми є меншими від суми, сплаченої фактором клієнтові. Встановлено, що відповідач свої зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконав, позивач відповідно до п.1.9 частини № 2 Кредитного договору здійснив вимогу дострокового виконання відповідачем зобов'язань за договором у повному обсязі, направивши 15.10.2013 року відповідачеві Досудову вимогу № 2280 від 11.10.2013 року про погашення кредитної заборгованості, яка підлягала виконанню протягом 30 календарних днів з дня отримання її позичальником /а.с. 29/. Але Досудова вимога також не була виконана відповідачем, внаслідок чого станом на 22.10.2013 року виникла заборгованість у розмірі 138 396,32 євро, що за офіційним курсом НБУ на день звернення з позовом до суду становило 1511845,96 грн - заборгованість за тілом кредиту та 5518237,80 грн - пеня за прострочення виконання зобов'язань за договором, що підтверджується розрахунком /а.с. 27/. В зв'язку з частковим погашенням та зміною валютного курсу гривні щодо іноземних валют позивач здійснив та надав суду новий розрахунок заборгованості станом на 21.07.2014 року /а.с.169/. Відповідно до розрахунку заборгованість складається із наступного: - заборгованість по тілу кредиту та відсоткам в розмірі 138396 євро 32 центи, що за офіційним курсом НБУ станом на день проведення розрахунку (21.07.2014 року) дорівнює сумі 2179329 гривень; - заборгованість по пені - 5867636,28 грн. З наданим розрахунком суд погоджується, але при цьому враховує, що 01.08.2014 року позивач уточнив позовні вимоги, та, враховуючи значний розмір заборгованості по пені, просить стягнути заборгованість по пені в межах заборгованості по тілу та відсоткам кредиту - в розмірі 2179329 гривень /а.с. 168/. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути кредит частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, та сплати процентів. Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та чинного законодавства. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Встановлені в судовому засіданні обставини витікають з відступлення права грошової вимоги фактору, правовідносин з належного виконання зобов'язань за договором кредиту та з недопустимості односторонньої відмови від виконання зобов'язань і наслідків, які виникають при неналежній відмові. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що права позивача порушені неналежним виконанням зобов'язання, відповідачем а тому позовні вимоги суд вважає обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України у разі задоволення позовних вимог судові витрати підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved