Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 22.11.2007 року між [PERSON] та ЗАТ "ТАС-Інвестбанк", правонаступником якого є ПАТ "Сведбанк" було укладено кредитний договір №1037 - Ф від 22 листопада 2007 року, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу кошти у вигляді мультивалютної відновлювальної кредитної лінії в сумі 1870000,00 дол. США зі строком повернення до 21 листопада 2012 року включно. 26 травня 2008 року Додатковим договором № 2 до кредитного договору №1037-Ф від 22 листопада 2007 року були внесені зміни до п.1.2. кредитного договору, в результаті чого загальний ліміт заборгованості за кредитом становив 9701050 грн. 00 коп. та складався з двох частин: перша частина - ліміт заборгованості за кредитом: 9624037 грн. 50 коп. (основний кредитний ліміт); друга частина - кредит з лімітом заборгованості, який складає 77012 грн. 50 коп. (додатковий кредитний ліміт) Зазначає, що ПАТ "Сведбанк" повністю виконав свої зобов'язання перед [PERSON] за кредитним договором №1037 - Ф від 22 листопада 2007 року, що підтверджується платіжними дорученнями, заявами на видачу готівки та меморіальними ордерами. Відповідно до детального розрахунку заборгованості за кредитним договором № 1037-Ф від 22.12.2012 року відповідач за першою частиною кредиту на суму 9 620212 грн. 18 коп. сплатив основну суму заборгованості у розмірі 70750 грн. 52 коп., залишок заборгованості за кредитом становить 9549461 грн. 66 коп., за другою частиною кредиту зобов'язання не виконане, сума заборгованості становить 2686 грн. 86 коп. Як передбачено п. 3.2 цього ж договору проценти за користування кредитом нараховуються виходячи з фактичної кількості днів користування кредитом, на суму щоденного залишку заборгованості за кредитом, починаючи з дати видачі кредиту до моменту його повернення. Пунктом 1.4. кредитного договору встановлена ставка за користування коштами кредиту на рівні 12 відсотків річних у доларах США та 14 відсотків річних у гривні. Протягом строку дії договору позичальник проценти не сплачував. Станом на 26 грудня 2012 року розмір не сплачених процентів за першою частиною кредиту становить 6804741 грн. 36 коп., за другою частиною становить 1817 грн. 68 коп. Відповідно до п.6.2. кредитного договору передбачено, що у разі порушення строків погашення кредиту Позичальник на вимогу Банку сплачує банку (додатково до процентів за користування кредитом) за кожний день прострочення платежів (включаючи день сплати боргу) пеню, яка сплачується у гривнях за курсом Національного банку України на день здійснення платежу, у розмірі, що розраховується, виходячи із подвійної облікової ставки Національного банку України, що діє у період, за який сплачується пеня, та суми своєчасно не повернутих коштів. Відповідно до п.6.3. кредитного договору передбачено, що у разі порушення строків сплати процентів за користування кредитом та комісій Позичальник на вимогу Банку сплачує Банку (додатково до процентів за користування кредитом) за кожний день прострочення платежів (включаючи день сплати боргу) пеню у розмірі, що розраховується, виходячи із подвійної облікової ставки Національного банку України, що діє у період, за який сплачується пеня, та суми боргу. На виконання вимог п.п. 6.2. - 6.3. ПАТ "Сведбанк" нарахував [PERSON]: за першою частиною кредиту: пеню в розмірі 233678 грн. 74 коп. (96698 грн. 76 коп. за несвоєчасне повернення процентів та 136979 грн. 98 коп. за несвоєчасну сплату основної суми кредиту); за другою частиною кредиту: пеню в розмірі 64 грн. 33 коп. (25 грн. 79 коп. за несвоєчасне повернення процентів процентів та 38 грн. 54 коп. за несвоєчасну сплату основної суми кредиту). Таким чином, загальна сума заборгованості Позичальника перед ПАТ "Сведбанк" за кредитним договором № 1037-Ф від 22 листопада 2007 року становить - 16592450 грн. 63 коп. Крім цього з матеріалів вбачається, що 07.03.2008 року між [PERSON] та ЗАТ "ТАС-Інвестбанк", правонаступником якого є ПАТ "Сведбанк" було укладено кредитний договір №1116 - Ф від 07 березня 2008 року. Відповідно до п.1.1. кредитного договору ПАТ "Сведбанк" надав [PERSON] кредит у доларах США, на підставі якого Позичальник зобов'язувався одержати кошти кредиту, а також повернути кошти кредиту у строки, визначені у Графіку погашення кредиту, сплатити проценти за користування ними та виконати інші зобов'язання передбачені Договором. Пунктом 1.3.2. кредитного договору №1116 - Ф від 07 березня 2008 року строк повернення кредиту встановлено з квітня 2008 року відповідно до Графіку погашення з датою повного повернення 06 березня 2028 року. Відповідно до п. 1.4. кредитного договору процентна ставка за користування коштами кредиту становить 12,00 відсотків річних. Відповідно до п.3.2. кредитного договору нарахування процентів за користування коштами кредиту здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування траншем (траншами) кредиту, виходячи із фактичної кількості днів у місяці та 360 днів у році, тобто метод "факт/360". Відповідно до п. 4.2. [PERSON] щомісячно сплачує проценти за користування кредитом. Відповідно до п.7.4.1. - 7.4.4. позичальник сплачує Банку комісію за відкриття позичкового рахунку у розмірі 140 грн. 00 коп. в день підписання кредитного договору, комісію за надання кредиту у розмірі 0,6% відсотків від розміру кредиту, що сплачується у гривнях без ПДВ за курсом Національного банку України на день надання кредиту, комісію за управління кредитом у розмірі 0,6% відсотків від фактичного залишку кредиту щорічно, що складається на кожний рік у дату та місяць підписання кредитного договору, та сплачується в гривні без ПДВ за курсом НБУ на день сплати та інші передбачені тарифами комісії. Відповідно до п.2.3. кошти кредиту надаються у готівковій та (або) безготівковій формі, в тому числі (якщо це передбачено у письмовому зверненні Позичальника) шляхом: їх перерахування на користь кредиторів Позичальника (продавців, виконавців робіт тощо) відповідно до укладених з ними договорів (виставлених рахунків тощо), копії яких на вимогу Банку додаються до письмового звернення. ПАТ "Сведбанк" повністю виконав свої зобов'язання перед [PERSON] за кредитним договором №1116 - Ф від 07 березня 2008 року, що підтверджується заявою на видачу готівки № 115_25 від 07.03.2008 року Протягом строку дії договору Позичальник сплатив 9913,00 дол. США основної суми за кредитом та 15934 дол. США за користування кредитними коштами. Розмір заборгованості за кредитним договором №1116-Ф від 07 березня 2008 року станом на 27 грудня 2012 року становить: за кредитом - 96512 дол. США, з яких простроченої заборгованості - 15338 дол. США, за простроченими процентами - 40181 дол. США, за простроченою комісією - 18482 грн. 15 коп. Відповідно до п.6.2. кредитного договору передбачено, що у разі порушення строків погашення кредиту Позичальник на вимогу Банку сплачує банку (додатково до процентів за користування кредитом) за кожний день прострочення платежів (включаючи день сплати боргу) пеню, яка сплачується у гривнях за курсом Національного банку України на день здійснення платежу, у розмірі, що розраховується, виходячи із подвійної облікової ставки Національного банку України, що діє у період, за який сплачується пеня, та суми своєчасно не повернутих коштів. Відповідно до п.6.3. кредитного договору передбачено, що у разі порушення строків сплати процентів за користування кредитом та комісій Позичальник на вимогу Банку сплачує Банку (додатково до процентів за користування кредитом) за кожний день прострочення платежів (включаючи день сплати боргу) пеню у розмірі, що розраховується, виходячи із подвійної облікової ставки Національного банку України, що діє у період, за який сплачується пеня, та суми боргу. На виконання вимог п.п.6.2.-6.3. ПАТ "Сведбанк" нарахував [PERSON] пеню в розмірі 3426 дол. США 23 центи (що дорівнює 27385 грн.89 коп.) за несвоєчасне поверненя кредиту, 11106 дол. США 18 центів (що дорівнює 88771 грн.56 коп. ) за несвоєчасне повернення процентів та 6959 грн. 18 коп. за несвоєчасну виплату комісії. Таким чином, загальна сума простроченої заборгованості Позичальника перед банком за кредитним договором № 1116 - Ф від 07 березня 2008 року станом на 27 грудня 2012 року становить: заборгованість за кредитом - 15338 дол. США; заборгованість за нарахованими, але не сплаченим процентами - 4018 дол. США; заборгованість по комісії - 18482 грн. 15 коп.; заборгованість по пені за прострочений кредит - 27385 грн.89 коп.; заборгованість по пені за прострочені проценти - 88771 грн. 56 коп. заборгованість по пені за прострочення сплати комісії - 6959 грн. 18 коп. На підставі викладеного просив позов задовольнити. Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просив задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував посилаючись на те, що позивач належним чином не обґрунтував свої позовні вимоги, не надав належні докази на підтвердження своїх вимог, а тому позов є необґрунтованим та задоволенню не підлягає. Крім того зазначив, що позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що між ЗАт «ТАМ - Інвестбанк» та відповідачем були укладені кредитні договори №1037-Ф та №1116-Ф, однак не надано належних доказів переходу прав та обов'язків за вказаними кредитними договорами від ЗАТ «ТАС-Інвестбанк» та ЗАТ «Сведбанк Інвест» до ПАТ «Сведбанк». Зазначив, що в матеріалах справи є клопотання ПАТ «Омега Банк» від 11.06.2013 року про заміну сторони позивача на АТ «Дельта Банк», але належного доказу переходу прав кредитора також не надано позивачем. Також, відповідач не отримував письмового повідомлення від ПАТ «Сведбанк» (перейменований у ПАТ «Омега Банк») та АТ «Дельта Банк» про здійснену уступку права вимоги до нього. Крім того, зазначив, що позовні вимоги ґрунтуються на твердженні, що відповідачу надано кредитні кошти та ним вони отримані, а також позивач надав суду копії двох кредитних договорів, однак кредитні договори не є доказом факту отримання грошей, а тому факт отримання кредитних коштів залишився недоведеним. Також, пред'явлені банком неоформлені роздруківки заяв на видачу готівки не можуть бути доказом касової операції, тобто отримання коштів відповідачем через касу банку. Позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за процентами за користування кредитними коштами за кредитними договорами №1037-Ф та №1116-Ф є необґрунтованими і незаконними, оскільки ґрунтується на факті отримання відповідачем коштів кредиту, а цей факт є недоведеним належними доказами, те саме стосується пені та суми комісії, яку просить стягнути позивач з [PERSON] На підставі викладеного просив відмовити в задоволенні позову повністю. Представник третьої особи ПАТ «Омега Банк» та представник тертьої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в судове засідання не з'явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, причини неявки суду не повідомили. Відповідно до ч.2 ст.77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явилися в судове засідання без поважних причин. Таким чином, суд вирішив проводити судове засідання за їх відсутності, проти чого не заперечували сторони. Суд, вислухавши думку представника позивача, представника відповідача, вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановлено, що ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07.02.2013 року було відкрито провадження у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Сведбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. 01.10.2013 року до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшла відповідь з адресно-довідкового підрозділу ГУДМС України про те, що громадянин [PERSON] зареєстрований в [ADDRESS], що територіально знаходиться в Солом'янському районі м. Києва. Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19.02.2014 року позовну заяву ПАТ «Сведбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором було передано на розгляд Солом'янського районного суду м. Києва. 14.04.2014 року Солом'янським районним судом м. Києва було відкрито провадження у даній справі. 16 червня 2014 року представником ПАТ "Омега Банк" було подано клопотання про заміну позивача його правонаступником, аргументуючи тим, що рішення Річних Загальних зборів акціонерів від 29 квітня 2013 року Публічне акціонерне товариство "Сведбанк" змінив своє найменування на Публічне акціонерне товариство "Омега Банк", яке виступає правонаступником по всіх правах та зобов'язаннях Публічного акціонерного товариства "Сведбанк". 18 червня 2014 року між Публічним акціонерним товариством "Омега Банк" та Публічним акціонерним товариством "Дельта Банк" було укладено Договір купівлі - продажу прав вимог №1. Договір посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко Д.Г. та зареєстрований в реєстрі за № 1358. Відповідно до умов договору Публічне акціонерне товариство "Дельта Банк" придбав права вимоги за кредитами Публічного акціонерного товариства "Омега Банк". 07.07.2014 року суддею Солом'янського районного суду м. Києва було винесено заочне рішення відповідно до якого позов ПАТ "Дельта Банк" до [PERSON] про стягнення заборгованості задоволено. Стягнуто з [PERSON], [INFO], ідентифікаційний номер [NUMBER], який зареєстрований за адресою: [ADDRESS] на користь ПАТ "Дельта Банк", код ЄДРПОУ 34047020, місцезнаходження якого за адресою: 01133 м. Київ, вул. Щорса, 36 -Б заборгованість за кредитним договором № 1037-Ф від 22 листопада 2007 року у розмірі 16592450 грн. 63 коп. та заборгованість за кредитним договором №1116-Ф від 07 березня 2008 року у розмірі 55519 дол. США, 123116 грн. 63 коп. пені та 18482 грн. 15 коп. заборгованості за комісіями. Стягнуто з [PERSON], [INFO], ідентифікаційний номер [NUMBER], який зареєстрований за адресою: [ADDRESS] на користь ПАТ "Дельта Банк", код ЄДРПОУ 34047020, місцезнаходження якого за адресою: 01133 м. Київ, вул. Щорса, 36 -Б витрати по сплаті судового збору в сумі 3441 грн. 09.06.2015 року від представника позивача Нілової Т.В. надійшла заява про перегляд зазначеного заочного рішення. 24.06.2015 року заяву представника відповідача задоволено, скасовано заочне рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 07.07.2014 року по справі за позовом ПАТ «Дельта Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості та призначити справу до розгляду в загальному порядку в судовому засіданні. В ході повторного розгляду справи було встановлено наступні обставини. 22.11.2007 року між [PERSON] та ЗАТ "ТАС-Інвестбанк", правонаступником якого є ПАТ "Сведбанк" було укладено кредитний договір №1037 - Ф від 22 листопада 2007 року, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу кошти у вигляді мультивалютної відновлювальної кредитної лінії в сумі 1870000,00 дол. США зі строком повернення до 21 листопада 2012 року включно. 26 травня 2008 року Додатковим договором № 2 до кредитного договору №1037-Ф від 22 листопада 2007 року були внесені зміни до п.1.2. кредитного договору, в результаті чого загальний ліміт заборгованості за кредитом становив 9701050 грн. 00 коп. та складався з двох частин: перша частина - ліміт заборгованості за кредитом: 9624037 грн. 50 коп. (основний кредитний ліміт); друга частина - кредит з лімітом заборгованості, який складає 77012 грн. 50 коп. (додатковий кредитний ліміт). Відповідно до детального розрахунку заборгованості за кредитним договором № 1037-Ф від 22.12.2012 року відповідач за першою частиною кредиту на суму 9 620212 грн. 18 коп. сплатив основну суму заборгованості у розмірі 70750 грн. 52 коп., залишок заборгованості за кредитом становить 9549461 грн. 66 коп., за другою частиною кредиту зобов'язання не виконане, сума заборгованості становить 2686 грн. 86 коп. Як передбачено п. 3.2 цього ж договору проценти за користування кредитом нараховуються виходячи з фактичної кількості днів користування кредитом, на суму щоденного залишку заборгованості за кредитом, починаючи з дати видачі кредиту до моменту його повернення. Пунктом 1.4. кредитного договору встановлена ставка за користування коштами кредиту на рівні 12 відсотків річних у доларах США та 14 відсотків річних у гривні. Протягом строку дії договору позичальник проценти не сплачував. Станом на 26 грудня 2012 року розмір не сплачених процентів за першою частиною кредиту становить 6804741 грн. 36 коп., за другою частиною становить 1817 грн.68 коп. Відповідно до п.6.2. кредитного договору передбачено, що у разі порушення строків погашення кредиту Позичальник на вимогу Банку сплачує банку (додатково до процентів за користування кредитом) за кожний день прострочення платежів (включаючи день сплати боргу) пеню, яка сплачується у гривнях за курсом Національного банку України на день здійснення платежу, у розмірі, що розраховується, виходячи із подвійної облікової ставки Національного банку України , що діє у період, за який сплачується пеня, та суми своєчасно не повернутих коштів. Відповідно до п.6.3. кредитного договору передбачено, що у разі порушення строків сплати процентів за користування кредитом та комісій Позичальник на вимогу Банку сплачує Банку (додатково до процентів за користування кредитом) за кожний день прострочення платежів (включаючи день сплати боргу) пеню у розмірі, що розраховується, виходячи із подвійної облікової ставки Національного банку України, що діє у період, за який сплачується пеня, та суми боргу. На виконання вимог п.п. 6.2. - 6.3. ПАТ "Сведбанк" нарахував [PERSON]: за першою частиною кредиту: пеню в розмірі 233678 грн. 74 коп. (96698 грн. 76 коп. за несвоєчасне повернення процентів та 136979 грн. 98 коп. за несвоєчасну сплату основної суми кредиту); за другою частиною кредиту: пеню в розмірі 64 грн. 33 коп. (25 грн. 79 коп. за несвоєчасне повернення процентів процентів та 38 грн. 54 коп. за несвоєчасну сплату основної суми кредиту). Таким чином, загальна сума заборгованості Позичальника перед ПАТ "Сведбанк" за кредитним договором № 1037-Ф від 22 листопада 2007 року становить - 16592450 грн. 63 коп. 07.03.2008 року між [PERSON] та ЗАТ "ТАС-Інвестбанк", правонаступником якого є ПАТ "Сведбанк". було укладено кредитний договір №1116 - Ф від 07 березня 2008 року. Відповідно до п.1.1. кредитного договору ПАТ "Сведбанк" надав [PERSON] кредит у доларах США, на підставі якого Позичальник зобов'язувався одержати кошти кредиту, а також повернути кошти кредиту у строки, визначені у Графіку погашення кредиту, сплатити проценти за користування ними та виконати інші зобов'язання передбачені Договором. Пунктом 1.3.2 кредитного договору №1116 - Ф від 07 березня 2008 року строк повернення кредиту встановлено з квітня 2008 року відповідно до графіку погашення з датою повного повернення 06 березня 2028 року Відповідно до п. 1.4. процентна ставка за користування коштами кредиту становить 12,00 відсотків річних. Відповідно до п.3.2. кре5дитного договору нарахування процентів за користування коштами кредиту здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування траншем (траншами) кредиту, виходячи із фактичної кількості днів у місяці та 360 днів у році, тобто метод "факт/360". Відповідно до п. 4.2. [PERSON] щомісячно сплачує проценти за користування кредитом. Відповідно до п.7.4.1. - 7.4.4. позичальник сплачує Банку комісію за відкриття позичкового рахунку у розмірі 140 грн. 00 коп. в день підписання сторонами кревного договору, комісію за надання кредиту у розмірі 0,6% відсотків від розміру кредиту, що сплачується у гривнях без ПДВ за курсом Національного банку України на день надання кредиту, комісію за управління кредитом у розмірі 0,6% відсотків від фактичного залишку кредиту щорічно, що складається на кожний рік у дату та місяць підписання кредитного договору, та сплачується в гривні без ПДВ за курсом НБУ на день сплати та інші передбачені тарифами комісії. Відповідно до п.2.3. кошти кредиту надаються у готівковій та (або) безготівковій формі, в тому числі (якщо це передбачено у письмовому зверненні Позичальника) шляхом: їх перерахування на користь кредиторів Позичальника (продавців, виконавців робіт тощо) відповідно до укладених з ними договорів (виставлених рахунків тощо), копії яких на вимогу Банку додаються до письмового звернення. Протягом строку дії договору Позичальник сплатив 9913 дол. США основної суми за кредитом та 15934 дол. США за користування кредитними коштами. Розмір заборгованості за кредитним договором №1116-Ф від 07 березня 2008 року станом на 27 грудня 2012 року становить: за кредитом - 96512 дол. США, з яких простроченої заборгованості - 15338 дол. США, за простроченими кредитами -40181 дол. США, за простроченою комісією - 18482 грн. 15 коп. Відповідно до п.6.2. кредитного договору передбачено, що у разі порушення строків погашення кредиту Позичальник на вимогу Банку сплачує банку (додатково до процентів за користування кредитом) за кожний день прострочення платежів (включаючи день сплати боргу) пеню, яка сплачується у гривнях за курсом Національного банку України на день здійснення платежу, у розмірі, що розраховується, виходячи із подвійної облікової ставки Національного банку України , що діє у період, за який сплачується пеня, та суми своєчасно не повернутих коштів. Відповідно до п.6.3. кредитного договору передбачено, що у разі порушення строків сплати процентів за користування кредитом та комісій Позичальник на вимогу Банку сплачує Банку (додатково до процентів за користування кредитом) за кожний день прострочення платежів (включаючи день сплати боргу) пеню у розмірі, що розраховується, виходячи із подвійної облікової ставки Національного банку України, що діє у період, за який сплачується пеня, та суми боргу. На виконання вимог п.п.6.2.- 6.3. ПАТ "Сведбанк" нарахував [PERSON] пеню в розмірі 3426 дол. США 23 центи (що дорівнює 27385 грн.89 коп.) за несвоєчасне поверненя кредиту, 11106 дол. США 18 центів ( що дорівнює 88771 грн.56 коп. ) за несвоєчасне повернення процентів та 6959 грн. 18 коп. за несвоєчасну виплату комісії. Таким чином, загальна сума простроченої заборгованості Позичальника перед банком за кредитним договором № 1116 - Ф від 07 березня 2008 року станом на 27 грудня 2012 року становить: заборгованість за кредитом - 15338 дол. США; заборгованість за нарахованими, але не сплаченим процентами - 4018 дол. США; заборгованість по комісії - 18482 грн. 15 коп.; заборгованість по пені за прострочений кредит - 27385 грн.89 коп.; заборгованість по пені за прострочені проценти - 88771 грн. 56 коп. заборгованість по пені за прострочення сплати комісії - 6959 грн. 18 коп. 16 червня 2014 року представником ПАТ "Омега Банк" було подано клопотання про заміну позивача його правонаступником, аргументуючи тим, що рішення Річних Загальних зборів акціонерів від 29 квітня 2013 року Публічне акціонерне товариство "Сведбанк" змінив своє найменування на Публічне акціонерне товариство "Омега Банк", яке виступає правонаступником по всіх правах та зобов'язаннях Публічного акціонерного товариства "Сведбанк". 18 червня 2014 року між Публічним акціонерним товариством "Омега Банк" та Публічним акціонерним товариством "Дельта Банк" було укладено Договір купівлі - продажу прав вимог №1. Договір посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко Д.Г. та зареєстрований в реєстрі за № 1358. Відповідно до умов договору Публічне акціонерне товариство "Дельта Банк" придбав права вимоги за кредитами Публічного акціонерного товариства "Омега Банк". В ході судового розгляду представником ПАТ «Дельта Банк» було подано заяву про збільшення позовних вимог, в якій зазначено, що у зв'язку з тим, що відповідач продовжує ухилятися від виконання своїх зобов'язань за кредитним договором №1116-Ф від 07.03.2008 року та №1037-Ф від 22.11.2007 року, сума заборгованості збільшилась та відповідачу донараховано проценти за користування кредитом та штрафні санкції. Станом на 01.07.2015 року сума заборгованості за кредитним договором №1116-Ф від 07.03.2008 року становить 4 244 981,28 грн., а за кредитним договором №1037-Ф від 22.11.2007 року - 27 551 063,65 грн. Представником відповідача, було подано клопотання про витребування доказів наявності підстав для стягнення суми заборгованості, в якому він зазначив, що позивач для обґрунтування своїх позовних вимог повинен наводити і доводити доказами повний комплекс фактів. Відсутність одного з них робить вимогу необґрунтованою. Копії кредитних договорів, наданих представником позивача не є доказом отримання кредитних коштів і тому не можуть бути підставою для висновку про наявність боргу. Зазначав, що п. 2.2. Кредитного договору зазначається, що кредит надається за письмовим зверненням позичальника (у одному екземплярі). У п. 2.3 зазначено, що кошти кредиту надаються у готівковій та (або) безготівковій формі, в тому числі (якщо це передбачено у письмовому зверненні позичальника) шляхом: їх перерахування на користь кредиторів позичальника (продавців, виконавців робіт тощо), копії яких на вимогу банка надаються до письмового звернення. Отже, оскільки кредитний договір №1037-Ф передбачав відкриття кредитної лінії, в межах строку дії якої відповідач мав право отримувати кредитні кошти в межах ліміту заборгованості ( без встановлення строків отримання календарними датами), сторони кредитного договору домовилися, що кожного разу позичальник для отримання кредиту (частини кредиту) звертається до банку у письмовій формі і зазначає суму кредиту, яку бажає отримати, та спосіб отримання коштів. Тобто передбачено, що кредитні кошти мали надаватися позивачем за ініціюванням відповідача, що міститься у підписаному ним зверненні. Зазначене свідчить, що кредитний договір не є документом, що підтверджує отримання відповідачем коштів, а є (разом з письмовими зверненнями позичальника, що мають надаватися відповідно до п. 2.2.) лише підставою для надання кредитних коштів. Доказ у вигляді вищезазначених письмових звернень відповідача до банку, які передбачені як обов'язкова умова кредитного договору і як підстава для надання кредиту, до позовної заяви не додаються і у справі відсутні, тобто відсутній доказ того, що відповідач звернувся до банку для отримання кредитних коштів після підписання договору №1037-Ф і умова п.2.2. кредитного договору виконана. Позивач додав до позовної заяви роздруківки не підписаних (не оформлених) заяв на видачу готівки та меморіальних ордерів. У зв'язку з цим, у позивача судом було витребувано належним чином завірені копії документів. На вимогу суду представником ПАТ «Дельта Банк» було долучено до матеріалів справи копію договору купівлі-продажу прав вимоги №1 від 18.06.2013 року між ПАТ «Омега Банк» та ПАТ «Дельта Банк» копію додатку №1 до договору Перелік договорів та купівельна ціна за права вимоги, акт приймання - передачі прав вимоги №1 від 18.06.2013 року, додаток до акта приймання передачі права вимоги (Договір суду р купівлі - продажу прав вимоги№1 від 18.06.2013 року), договір застави цінних паперів № 1037-Ф/1017-Ф/821-Ф/ЗЦП-1 від 30.11.2007 року, додатковий договір №1 до договору застави цінних паперів №1037-Ф/ЗЦП-1 від 07.02.2008 року, іпотечний договір №1116-Ф/ІП-1 від 07.03.2008 року. Також, на вимогу суду уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Омега Банк» було надано виписки за кредитними рахунками [PERSON], а саме: Виписки по особовим рахункам [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], за періоди з 01.01.2000 по 21.12.2015 року; з 23.10.2009 по 31.10.2009 року; з 23.10.2009 по 23.10.2009 року. Крім цього був наданий договір купівлі-продажу прав вимоги №1 від 18.06.2013 року, додаток №1 до договору №1 від 18.06.2013 року, акт приймання-передачі прав вимоги по договору купівлі-продажу прав вимоги від 18.06.2013 року, додаток до акта приймання-передачі прав вимоги, статут ПАТ «Омега Банк». Відповідно до п.5 глави 3 розділу ІІІ Інструкції про касові операції в банках України, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 14.08.2003 року №337, яка діяла до 15.07.2011 року, у видаткових касових документах (заява на видачу готівки, видатковий касовий ордер, грошовий чек) працівник банку перевіряє: повноту заповнення реквізитів н6а документі, наявність підписів посадових осіб банку, яким надано право підпису касових документів, і тотожність їх зразкам; належність пред'явленого паспорта або документа, що його замінює, отримувачу, відповідність даних паспорта тим даним, що зазначені в касовому документі; у разі отримання готівки за довіреністю - правильність оформлення довіреності на отримання готівки; наявність підпису отримувача. У таких документах також має бути відбиток печатки (штампа) або електронний підпис працівника банку, засвідчений електронним підписом САБ (системи автоматизації банку). Також на меморіальних ордерах немає підписів та не зазначені дати, вони не оформлені відповідно до вимог законодавства, тому не можуть виступати доказом у цивільній справі. До матеріалів справи не долучено жодного касового документа та не має жодного звернення чи заяви відповідача щодо видачі кредиту у гривнях відповідно до п.2.2 Кредитного договору. Відповідно до меморіальних ордерів у реквізитах отримувача зазначений поточний рахунок №26005109810101, однак виписок з цього поточного рахунку на підтвердження проведення фінансової операції з перерахування коштів позивачем не надано. Роздруківки меморіального ордеру не можуть бути доказом отримання коштів позичальником, оскільки не відповідають вимогам, які пред'являються для оформлення меморіальних документів Положенням про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженим постановою правління національного банку України від 18.06.2003 року №254, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 08.07.2003 року за №559/7880. Відповідно до полодження про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 18.06.2003 року №254, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 08.07.2003 року №559/7880: підставою для відображення операцій за балансовими та/або позабалансовими рахунками бухгалтерського обліку є первинні документи (п. 4.2); залежно від типу операції та типу контрагентів первинні документи банку класифікують за такими ознаками: за змістом, касові, меморіальні (для здійснення безготівкових розрахунків із банками, клієнтами, списання коштів з рахунків та внутрішньобанківських операцій) (п. 4.4). Відповідно до п.4.10 зазначеного положення, первинні документи мають містити такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми), дату і місце складання; назву підприємства (банку), що склало документ; зміст та обсяг операцій (короткий зміст операції та підстави для її здійснення), одиницю її виміру; посади осіб, відповідальних за здійснення операції і правильність її оформлення; особистий підпис та інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні операції. Відповідно до ч.2 ст.59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку що надані позивачем роздруківки меморіальних ордерів не містить цих обов'язкових реквізитів, не відповідають вимогам , що пред'являються до оформлення документів такого виду і не можуть розглядатися як документ, яким засвідчується будь-який факт та (або) проведення банком фінансової операції. Також розрахунок заборгованості відповідача за кредитним договором №1037-Ф станом на 26.12.2012 року підготовлений та підписаний працівником первісного позивача і є носієм його особистої інтелектуальної роботи, а не документом на підтвердження факту отримання коштів. Виписок з поточного рахунку №26005109810101 отримувача, зазначеного у меморіальних ордерах, суду як доказ отримання коштів відповідачем не надано. До такого самого висновку суд приходить і відносно доказів на підтвердження заборгованості за кредитним договором №1116-Ф. Зазначений договір передбачав право відповідача на отримання кредитних коштів за зверненням позичальника до банку у письмовій формі до банку із зазначенням способу отримання кредитних коштів, однак доказу у вигляді зазначеного письмового звернення відповідача до установи банку до позовної заяви не додавався та до матеріалів справи не приєднувався, тобто докази того, що позичальник звернувся до банку за кредитними коштами після підписання кредитного договору №1116-Ф відсутні. Крім того, пред'явлені банком неоформлені роздруківки заяв на видачу готівки не можуть бути доказом касової операції, тобто отримання коштів відповідачем через касу банку. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про недоведеність обставин позивачем та не підтвердження своїх вимог належними доказами. Відповідно до ст. 143 ЦПК України для з'ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань, суд призначає експертизу. Так, ухвалою суду від 05.04.2016 року була призначена судова економічна експертиза, проведення якої було доручено атестованим експертам КНДІСЕ. Згідно з висновком експерта Київського науково-дослідного інституту судових експертиз від 14.04.2017 року №6233/16-45/7071/17-45, складений судовим експертом [PERSON] розрахунок заборгованості в сумі 27 551 063,65 позичальника [PERSON] перед ПАТ «Дельта Банк» є необґрунтованим та не відповідає умовам укладених договорів та бухгалтерських документів, які містяться в матеріалах цивільної справи по причині, викладеній у дослідницькій частині висновку. В дослідницькій частині висновку вказано, що за результатами дослідження наявних в матеріалах справи документів, підтвердити надання [PERSON] кредитних коштів на суму 106 425,00 доларів США за кредитним договором №1116-Ф від 07.03.2008 року, не видається за можливе, а тому провести розрахунок відсотків за користування кредитними коштами також не видається можливим, так як документально не підтверджується виникнення та період існування фактичної заборгованості [PERSON] перед ПАТ «Сведбанк Інвест», а тому загальну суму заборгованості за розрахунком ПАТ «Дельта Банк» станом на 01.07.2015 року по кредитному договору №1116-Ф від 07.03.2008 року в розмірі 4 185 590,90 грн. підтвердити документально не видається за можливе. Також в дослідницькій частині висновку експерта зазначено, що загальну суму заборгованості станом на 01.07.2015 року згідно розрахунку ПАТ «Дельта Банк» по кредитному договору №1037-Ф від 22.11.2007 року в розмірі 26 951 165,48 грн. документально підтвердити не видається за можливе. Ст. 57 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Судом встановлено, що висновок містить докладний опис проведеного дослідження та обґрунтовані, чіткі висновки з поставлених питань. Оцінивши висновок за правилами ст. 212 ЦПК України, суд не знайшов жодних обставин, які б дозволяли стверджувати про необґрунтованість, неправильність висновку чи суперечливість його іншим матеріалам справи. Зважаючи на викладене, висновок слід вважати належним та допустимим доказом у справі. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що судовий експерт [PERSON] належним чином обґрунтувала зроблені нею висновки щодо необґрунтованості та невідповідності розрахунку заборгованості умовам кредитних договорів укладених між позивачем та відповідачем. Крім того, представник позивача не скористався своїм правом, яке в ході судового розгляду було йому неодноразово роз'яснено, на заявлення клопотання про проведення повторної експертизи, не надано пояснень на спростування висновку судової економічної експертизи або додаткових доказів чи уточнень позовних вимог (їх збільшення або зменшення) з урахуванням експертного висновку. Отже, оцінивши висновок судової економічної експертизи у сукупності з іншими доказами у справі, суд приходить до висновку, що факт отримання відповідачем кредитних коштів від позивача є недоведеним, підтверджень цього факту позивачем суду не надано, а тому позовні вимоги ПАТ «Дельта Банк» не підлягають задоволенню. Згідно ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Згідно ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього кодексу. Згідно ч.4 цієї ж статті доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позивач не довів ті обставини на які посилався як на підставу своїх позовних вимог. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Згідно ч. 1 ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Встановлено, що за проведення судової економічної експертизи відповідачем було сплачено 9 532,80 грн., а тому суд приходить до висновку про стягнення з позивача на користь відповідача 9 532,80 грн. за проведення експертизи.

Outcome: approved