Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, який в процесі розгляду справи уточнили, про стягнення з відповідача на користь КП "Харківські теплові мережі" 11082,86 грн., яка складається з заборгованість за надане теплопостачання за період з 1 жовтня 2010 року по 8 квітень 2012 року. Також позивач просить стягнути з відповідача судовий збір у розмірі 229,40 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що [PERSON] на праві власності належать нежитлові приміщення в житловому будинку [ADDRESS] з централізованою системою опалення, теплопостачання якого здійснює КП "Харківські теплові мережі". Відповідач уклавши договір на постачання теплової енергії № 12096 від 01.01.2013 отримує теплову енергію за рахунок позивача, яку КП "Харківські теплові мережі" подає у централізовану систему опалення та гарячого водопостачання житлового будинку, де розташоване приміщення відповідача. Розрахунок спожитої теплової енергії здійснено відповідно до " Норми та вказівки по нормуванню витрат палива та теплової енергії на опалення житлових та громадських споруд, а також на господарсько - побутові потреби в Україні " КТМ 204 України 244-94 з урахуванням теплового навантаження. Факт постачання теплової енергії у нежитлові приміщення належні відповідачу підтверджується актами про підключення та відключення опалення, що складені представниками позивача (№ 173/14866 від 13.10.2010, № 173/16725 від 19.04.2012, № 173/18627 від 18.10.2011, № 1732/17491 від 09.04.2012). Таким чином, у період з жовтня 2010 року по квітень 2012 року відповідач за рахунок позивача користувався тепловою енергією на потреби опалення на підставі договору, але кошти за користування не сплачував, в зв'язку з чим склалася заборгованість у сумі 11082,86 грн., яка повинна бути відшкодована КП "Харківські теплові мережі". Представник позивача Харіна Н.М., яка діяла на підставі довіреності, в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила його задовольнити, надала розрахунок заборгованості з жовтня 2010 року по квітень 2012 року. Також пояснила, що перерахунок за опалювану площу у розмірі 12 кв. м., яку позивача вважає зайвою, був зроблений, за опалюваний період, тільки у лютому 2013 року, та у розрахунок суми заборгованості, яку просить стягнути позивач, не входить. Представник відповідача [PERSON], який діяв на підставі довіреності, в судовому засіданні позов не визнав, та зазначив, що він на даний час, на підставі довіреності від 20.08.2013 року управляє та розпоряджується нежитловими приміщеннями в житловому будинку [ADDRESS], які належать відповідачу на праві власності на підставі договору купівлі - продажу. Розрахунок зроблений та наданий КП «ХТМ» не правильний, бо нарахування відбувалися на завищену опалювану площу в розмірі 160.10 кв.м., а відповідач сплачував кошти за опалювальну площу, яка йому належить у розмірі 148,1 кв.м. Суд, вислухавши сторони по справі, дослідивши надані докази у їх сукупності, вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню в повному обсязі зважаючи на наступне. Стаття 60 ЦПК України передбачає, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Тому суд, розглядає справу за наявними в ній матеріалами. Судом встановлено, що відповідачу на праві власності належать нежитлові приміщення в житловому будинку [ADDRESS] (договір купівлі-продажу від 04.01.2010 року, зареєстрованого в реєстрі за № 3, посвідченого приватним нотаріусом ХМНО [PERSON].) з централізованою системою опалення, теплопостачання якого здійснює КП "Харківські теплові мережі". Приміщення відповідача та житловий будинок, де вони розташовані необладнані пристроями облік теплової енергії, тому позивачем розрахунок безпідставно спожитої теплової енергії зроблений згідно з нормативним документом "Норми та вказівки по нормуванню витрат палива та теплової енергії на опалення житлових та громадських споруд, а також на господарсько - побутові потреби в Україні" КТМ 204 України 244-94 з урахуванням теплового навантаження. Згідно ст. 67 ЖК України, плата за комунальні послуги (водопостачання, водовідведення, газ, електрична, теплова енергія і інші послуги) підлягають до оплати крім квартирної плати за затвердженими у встановленому порядку тарифами. Відповідно до статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язань або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено в договорі або законі. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов'язання має бути виконане належним чином відповідно до умов договору. Актами про підключення № 173/14866 від 13.10.2010 р., № 173/18627 від 18.10.2011 р., та відключення № 173/16725 від 19.04.2012 р., № 1732/17491 від 09.04.2012 р. опалення, що складені представниками позивача, підтверджується факт постачання теплової енергії у нежитлові приміщення належні відповідачу на праві власності. Але відповідач не виконав належним чином взяті на себе за договором зобов'язання, не сплатив у визначені договором строки, порядку та розмірі вартість заявленої та отриманої теплової енергії, внаслідок чого за період з 01.10.2010 року по 08.04.2012 року утворилась заборгованість в сумі 11082,86 грн., яка до цього часу не сплачена. Доказів на підтвердження оплати боргу за спірний період відповідач до суду не надав. Відповідно до положень ст. 11 ГК України цивільні права і зобов'язання виникають не тільки з основ передбачених законодавством, а також з дії громадян. Такими діями відповідача є фактичне користування послугами, що надаються позивачем. Позивач свої зобов'язання виконав, здійснивши відпуск теплової енергії відповідачу в період з 1 жовтня 2010 року по 8 квітень 2012 року та направив на адресу [PERSON] рахунки на оплату спожитої теплової енергії за вищевказаний період, що підтверджується матеріалами справи, та не заперечується стороною відповідача. Відповідно до загальних мов зобов'язання, встановлених ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами ЦК України, інших іктів цивільного законодавства. Недотримання таких вимог призводить до порушення зобов'язань. Згідно ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов'язання є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Частиною 3 статті 509 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). За змістом ч. 1 ст. 901, ч. 1 ст. 903 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві послугу. Якщо інше не встановлено договором. Зобов'язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов'язанням. Таким чином, правовідношення, в якому замовник зобов'язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто в якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, є грошовим зобов'язанням. З огляду на викладене, правовідношення, які склались між сторонами, є грошовим зобов'язанням, у якому, серед інших прав і обов'язків сторін на боржника покладено виключно певний цивільно-правовий обов'язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (ч. 1 ст. 509 ЦК України)- вимагати сплату грошей за надані послуги. Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Заперечення відповідача про те, що він не погоджується з розрахунками позивача по справі є безпідставні, оскільки своїх розрахунків відповідачем не надано, також не надано заперечень щодо правильності розрахунків. Крім того, представником відповідача не заперечувався факт отримання послуг від позивача по справі, не заперечувався об'єм наданих послуг, та не було також заперечень щодо якості наданих послуг. Посилання відповідача про той факт, що неправильно вирахувана опалювальна площа позивачем по справі, замість 148,1 кв. м., вказана 160, 1 кв. м., судом не приймається, оскільки відповідно до розрахунку позивача нарахування за спірну площу - 12 кв. м., були здійснені тільки у лютому 2013 року та у розрахунок заборгованості не увійшли. За таких підстав суд вважає вимогу позивача про стягнення за період з жовтня 2010 року по квітень 2012 року 11082 грн. 86 коп. основного боргу на користь позивача обґрунтованою, не спростованою відповідачем та підлягаючою задоволенню. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги Комунального підприємства "Харківські теплові мережі" підлягають задоволенню в повному обсязі. Розподіл судових витрат судом обчислюється відповідно до ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved