Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-27 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа - трудової книжки, заповненої 01 липня 1976 року на ім'я «[PERSON]», [INFO], вказуючи на те, що він з метою перерахунку пенсії звернувся до Борзнянського об'єднаного управління пенсійного фонду України в Чернігівській області з необхідним пакетом документів, але в даній трудовій книжці невірно вказано його прізвище " [PERSON] " замість "[PERSON]", як зазначено в паспорті, свідоцтві про народження, пенсійному посвідченні та інших документах, що перешкоджає заявнику у подальшому здійснювати своє право на перерахунок пенсії, оскільки ставить під сумнів факт належності останньому вищевказаної трудової книжки.Інший спосіб встановити факт належності йому трудової книжки законодавством не передбачений, а тому він змушений звернутись із даною заявою до суду. В судове засідання [PERSON] не з'явився, але надав заяву, в якій просить справу розглядати без його участі та встановити факт належності йому трудової книжки. Представник зацікавленої особи Борзнянського об'єднаного управління пенсійного фонду України в Чернігівській області в судове засідання не з'явився, але надав заяву, в якій просить справу розглядати без його участі. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦПК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Зокрема, ч. 1ст. 11 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 234, п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України та роз'яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, зокрема, факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті, якщо згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, якій посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Згідно ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Як встановлено в судовому засіданні [PERSON] народився [INFO] в с. Заудайка Ічнянського району Чернігівської області, що підтверджується копією паспорта (а.с.4-5) та копією свідоцтва про народження (а.с.14). 01 липня 1976 року заявнику Безречинська квартирно-експлуатаційна часть району видала трудову книжкуна ім'я «[PERSON]», [INFO], професія тракторист (а.с.6). З 23 липня 2015 року [PERSON] отримує пенсію за віком. Пенсійне посвідчення заявнику було видане 05 серпня 2015 року, що підтверджується копією посвідчення [NUMBER] (а.с.7). З метою перерахунку пенсії [PERSON] звернувся до Борзнянського об'єднаного управління пенсійного фонду України в Чернігівській області з необхідним пакетом документів. Але останньому відмовили у призначенні пенсії, оскільки у вищевказаній трудовій книжці була допущена помилка у записі прізвища заявника, а саме: замість прізвища "[PERSON]" помилково записано прізвище " [PERSON] ", як це вказано в паспорті заявника (а.с.4-5), свідоцтві про народження (а.с.14), пенсійному посвідченні [NUMBER] (а.с.7), посвідченні водія (а.с.14), що перешкоджає заявнику у подальшому здійснювати своє право на перерахунок пенсії, оскільки ставить під сумнів факт належності останньому вищевказаної трудової книжки. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту належності останньому трудової книжки, заповненої 01 липня 1976 року на ім'я «[PERSON]», [INFO], так як іншого порядку встановлення даного факту не передбачено законодавством України.

Outcome: approved