Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-05 00:00:00

ПАТ "УкрСиббанк" звернулось до Комінтернівського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], в якому просить стягнути солідарно з [PERSON], [PERSON], [PERSON] на користь банку заборгованість за кредитним договором № 11270605000 від 18.12.2007 року у розмірі 46420,16 доларів США, що за курсом НБУ станом на 01.04.2014 року складає 510533,56грн., а також покласти на відповідачів судові витрати. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 18.12.2007 року між АКІБ "УкрСиббанк" та [PERSON] укладено договір № 11270605000, у відповідності до умов якого відповідач отримала кредит у розмірі 30000доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 11,7 % річних з кінцевим терміном повернення 18.12.2028 року. Згідно умов договору [PERSON] зобов'язалась щомісяця та у визначені строки здійснювати погашення частини суми заборгованості, проценти за користування кредитом. У порушення умов кредитного договору № 11270605000 від 18.12.2007 року про належне, повне і своєчасне виконання зобов'язань, [PERSON] зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконує, не сплачує щомісячні платежі в результаті чого станом на 01.04.2014 року [PERSON] має заборгованість в розмірі 46420,16 доларів США, що за курсом НБУ станом на 01.04.2014 року складає 510533,56грн., а саме: 29178,64 доларів США - заборгованість за кредитом; 15143,93 доларів США - заборгованість по процентам за користування кредитом; 320,18 доларів США (3521,38грн.) - пеня за несвоєчасність погашення заборгованості за кредитом, 1777,41доларів США (19548,12грн.) - пеня за несвоєчасність погашення відсотків. В забезпечення зобов'язань [PERSON] за кредитним договором між позивачем та [PERSON] та позивачем та [PERSON] укладено договори поруки, відповідно до яких поручитель та позичальник відповідають перед банком як солідарні боржники. У судовому засіданні представник банку Колосов Ю.В. позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні зазначила, що не відмовляється від виконання зобов'язань за договором, прострочка повернення кредиту виникла внаслідок зміни курсу долара та погіршення її матеріального становища, просить застосувати до позовних вимог наслідки пропуску строку звернення до суду. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з'явились, причини неявки суду не повідомили, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку. Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог з огляду на наступне. З матеріалів справи судом встановлено, що 18.12.2007 року між АКІБ "УкрСиббанк" (правонаступником якого є ПАТ "УкрСиббанк") та [PERSON] укладено договір № 11270605000, у відповідності до умов якого відповідач отримала кредит у розмірі 30000 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 11,7 % річних з кінцевим терміном повернення 18.12.2028 року. Згідно умов договору [PERSON] зобов'язалась щомісяця та у визначені строки здійснювати погашення частини суми заборгованості, проценти за користування кредитом. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Приписами ч. 1 ст. 530 ЦК України визначено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, якщо при цьому були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] належним чином свої зобов'язання не виконувала, у визначені договором строки погашення заборгованості за кредитним договором не здійснила, внаслідок чого у відповідача перед позивачем станом на 01.04.2014 року склалась заборгованість: 29178,64 доларів США - заборгованість за кредитом; 15143,93 доларів США - заборгованість по процентам за користування кредитом. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то вразі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Згідно п. 1.1.2 кредитного договору термін погашення кредиту встановлено на пізніше 18.12.2028року. Враховуючи прострочення відповідачем сплати основної заборгованості та відсотків за користування кредитом, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог про дострокове стягнення кредиту. В зв'язку з порушенням відповідачем [PERSON] умов договору позивачем на підставі розділу 8 кредитного договору нараховано штрафні санкції, а саме: 3521,38грн. - пеня за несвоєчасність погашення заборгованості за кредитом, 19548,12грн. - пеня за несвоєчасність погашення відсотків. При цьому, з матеріалів справи вбачається, що відповідач [PERSON] просить застосувати до позовних вимог наслідки пропуску строку позовної давності (відповідна заява подана у судовому засіданні 06.10.2014 року). Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України). Згідно ч. 1 ст. 360-7 ЦПК України рішення Верховного Суду України, прийняте за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність із рішенням Верховного Суду України. Верховний Суд України у постанові від 19.03.2014 року по справі № 6-20цс14 зазначив, що, відповідно до ст. 261 ЦК України початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов. Перебіг позовної давності за вимогами кредитора, які випливають з порушення боржником умов договору (графіка погашення кредиту) про погашення боргу частинами (щомісячними платежами) починається стосовно кожної окремої частини, від дня, коли відбулося це порушення. Позовна давність у таких випадках обчислюється окремо по кожному простроченому платежу. Як вбачається з матеріалів справи, згідно п. 1.1.2 кредитного договору позичальник зобов'язується повертати суму кредиту та сплачувати проценти шляхом сплати ануїтетних платежів у розмірі 325 доларів США в день сплати ануїтетних платежів. Днем сплати ануїтетних платежів є 18 число кожного календарного місяця строку кредитування. Крім того, графік погашення кредиту узгоджено сторонами у відповідному додатку до кредитного договору. Таким чином, оскільки за умовами договору погашення кредиту повинно здійснюватись позичальником частинами 18 числа кожного місяця у сумі 325 доларів США, початок позовної давності для стягнення цих платежів необхідно обчислювати з моменту (місяця, дня) невиконання позичальником кожного із цих зобов'язань. Враховуючи, що з даним позовом до суду ПАТ "УкрСиббанк" звернулось 15.04.2014 року (згідно штемпеля відділення зв'язку на конверті), суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги про стягнення заборгованості за кредитом, по процентам за користування кредитом за період до 15.04.2011 р. задоволенню не підлягають, оскільки позивачем не доведено поважність причин пропуску позовної давності. Приймаючи до уваги, що відповідач [PERSON] зобов'язання з погашення кредиту у визначені строки не виконала, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з [PERSON] на користь ПАТ "УкрСиббанк" в межах строку позовної давності заборгованості з кредиту у розмірі 28480,90доларів США, заборгованості за відсотками у розмірі 10829,54доларів США. У відповідності до ст. 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо). В межах строку позовної давності за період з 15.04.2013 року пеня склала: 3385,36грн. - пеня за несвоєчасність погашення заборгованості за кредитом, 18778,39грн. - пеня за несвоєчасність погашення відсотків. Таким чином, стягненню з [PERSON] на користь ПАТ "УкрСиббанк" підлягає заборгованість за кредитним договором № 11270605000 від 18.12.2007 року у розмірі 41327,16 доларів США, а саме: заборгованість з кредиту у розмірі 28480,90доларів США, заборгованість за відсотками у розмірі 10829,54доларів США, пеня у розмірі 22163,75грн., що разом (з урахуванням курсу НБУ станом на 01.04.2014 року) складає 454185 грн. 49коп. Відповідно до ст. 546 ЦК України виконання зобов'язань може забезпечуватись неустойкою, порукою, гарантією, заставою, завдатком. Як вбачається з матеріалів справи, в забезпечення зобов'язань [PERSON] за кредитним договором, між позивачем та [PERSON] 18.12.2007 року укладено договір поруки, відповідно до п.п. 1.3, 1.4 якого поручитель та позичальник відповідають перед банком за всіма зобов'язаннями, включаючи повернення основної суми боргу, сплату процентів, пені, як солідарні боржники. Також 18.12.2007 року в забезпечення зобов'язань [PERSON] за кредитним договором між позивачем та [PERSON] укладено договір поруки, відповідно до п.п. 1.3, 1.4 якого поручитель та позичальник відповідають перед банком за всіма зобов'язаннями, включаючи повернення основної суми боргу, сплату процентів, пені, як солідарні боржники. Відповідно до ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед банком як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків. Відповідно до ч. 2 ст. 553 ЦК України порукою може забезпечуватись виконання зобов'язань частково або в повному обсязі. З урахуванням системного аналізу зазначених вище норм та матеріалів справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог про стягнення солідарно з [PERSON], [PERSON] та солідарно з [PERSON], [PERSON] на користь ПАТ "УкрСиббанк" заборгованості за кредитним договором № 11270605000 від 18.12.2007 року у розмірі 454185 грн. 49коп. При цьому позовні вимоги про покладення солідарної відповідальності разом на всіх відповідачів задоволенню не підлягають, оскільки відповідно до приписів ст. 554 ЦК України та умов договорів поруки встановлено порядок стягнення, який повинний бути покладений у солідарному порядку лише на сторони договору поруки, тобто основного боржника та відповідного поручителя, а не на всіх солідарних поручителів. Приймаючи до уваги викладене, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Питання про стягнення судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 88 ЦПК України.

Outcome: partial