Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-18 00:00:00

ПАТ «Банк Кредит Дніпро», який є правонаступником ЗАТ комерційного банку «Кредит-Дніпро», звернулося до суду з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути заборгованість за договором про надання та використання кредитних карток з пільговим періодом кредитування в сумі 21 466,24 грн., та розірвати договір. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що 29 грудня 2006 року між ПАТ "Банк Кредит Дніпро" та відповідачем був укладений договір про надання та використання кредитних карток з пільговим періодом кредитування № 22033000760701, який складається з Анкети-заявки, Правил надання та використання кредитних карток ПАТ "Банк Кредит Дніпро", Тарифів ПАТ "Банк Кредит Дніпро" по оформленню та використанню кредитних карт для тримачів зарплатних карт, відповідачу надана кредитна карта з кредитним лімітом 6 700 грн., процентною ставкою за користування кредитним лімітом в розмірі 24% річних, дія договору обмежена строком дії картки - 30 листопада 2009 року. В свою чергу банк виконав всі умови підписаного договору, однак, відповідач в порушення взятих на себе зобов'язань, своєчасно не повернув кредитні кошти та не сплатив відсотки за користування ними, в результаті чого станом на 22 серпня 2013 року виникла заборгованість в розмірі 21 466,24 грн., яка складається з: суми несплаченої частки кредиту - 7 359,41 грн., заборгованості за нарахованими відсотками за користування кредитними коштами - 12 094,14 грн., суми інфляції заборгованості за користування кредитними коштами - 404,46 грн., суми трьох відсотків річних за несвоєчасну сплату кредиту - 336,46 грн., суми інфляції заборгованості за несвоєчасну сплату відсотків - 594,52 грн., суми трьох відсотків річних за несвоєчасну сплату нарахованих відсотків - 677,25 грн. У зв'язку із наведеним, позивач просить стягнути з відповідача зазначену суму заборгованості, судові витрати, а також просить розірвати укладений між банком та відповідачем договір № 22033000760701 від 20 листопада 2006 року. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позов підтримав, просить задовольнити у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився,повідомлений належним чином, причина неявки суду не відома, тому суд, з погодження позивача, відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України, провів заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходяичи з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі на умовах встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. У відповідності до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його не виконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно із ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Судом встановлено, що 20 листопада 2006 року між ЗАТ КБ "Кредит-Дніпро", правонаступником якого є ПАТ «Банк Кредит Дніпро», та відповідачем був укладений договір про надання та використання кредитних карток з пільговим періодом кредитування № 22033000760701, який складається з Анкети-заяви, Правил надання та використання кредитних карток АБ "Кредит-Дніпро" з пільговим періодом кредитування, Тарифів АБ "Кредит-Дніпро" по оформленню та використанню кредитних карт для тримачів зарплатних карт, відповідачу надана кредитна карта Visa з кредитним лімітом 6 700,00 грн., процентною ставкою за користування кредитним лімітом в розмірі 24% річних з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки - до 30 листопада 2009 року. Судом встановлено, що позивач виконав свої зобов'язання щодо надання кредиту, відповідач отримав банківську кредитну картку з кредитним лімітом у розмірі 6 700,00 грн., доступ до зазначених коштів було отримано відповідачем 20 листопада 2006 року, а позичальник, відповідно до вказаного договору, зобов'язався не пізніше платіжної дати погасити готівкою через касу банка суму обов'язкового платежу або забезпечити на рахунку для погашення кошти у розмірі не менше суми обов'язкового платежу. Судом встановлено, що відповідач не виконав зобов'язання, взяті на себе договором, в результаті чого станом на 22 серпня 2013 року виникла заборгованість в розмірі 21 466,24 грн., яка складається з: суми несплаченої частки кредиту - 7 359,41 грн., заборгованості за нарахованими відсотками за користування кредитними коштами - 12 094,14 грн., суми інфляції заборгованості за користування кредитними коштами - 404,46 грн., суми трьох відсотків річних за несвоєчасну сплату кредиту - 336,46 грн., суми інфляції заборгованості за несвоєчасну сплату відсотків - 594,52 грн., суми трьох відсотків річних за несвоєчасну сплату нарахованих відсотків - 677,25 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості, наданим позивачем. Аналізуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов в частині стягнення заборгованості за кредитним договором є обґрунтованим та підлягає задоволенню, з відповідача на користь позивача повинна бути стягнута сума заборгованості за договором № 22033000760701 від 20 листопада 2006 року у розмірі 21 466,24 грн. У той же час, суд приходить до переконання, що в задоволенні позовних вимог в частині розірвання договору про надання та використання кредитних карток № 22033000760701 від 20 листопада 2006 року слід відмовити, оскільки строк дії договору закінчився 30 листопада 2009 року. Згідно ст. 88 ЦПК України відповідач повинен відшкодувати на користь позивача понесені ним судові витрати, пропорційно до задоволених позовних вимог, а саме сплачений судовий збір у розмірі 229,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial