Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-29 00:00:00

публічне акціонерне товариство "УкрСиббанк" (далі ПАТ "УкрСиббанк") звернулися до суду 26 жовтня 2015 року з позовом, вказавши, що 06 жовтня 2008 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком "УкрСиббанк", правонаступником якого є ПАТ "УкрСиббанк", та [PERSON] (після зміни прізвища [PERSON]) був укладений Договір про надання споживчого кредиту № 11401360000 ( в системі обліку банку договір № 11401360001), з наступними змінами відповідно до додаткових угод № 1 та № 2 від 20.03.2009 року, відповідно до якого остання отримала кредит в іноземній валюті у розмірі 26350,00 доларів США у порядку і на умовах, зазначених у кредитному договорі, зі сплатою відсотків у розмірі 9,5 % з терміном повернення не пізніше 05.10.2038 року. Відповідач [PERSON] мала сплачувати кредит щомісяця згідно графіку погашення передбаченому в Додатку № 1, але в будь-якому випадку повернути кредит до 05.10.2038 року. Відповідно до змін договору внесених додатковою угодою № 1 від 20.03.2009 року з дати укладення цієї угоди позивач зобовязалася повернути кредит та сплачувати проценти шляхом сплати ануїтетного платежу у розмірі 206, 29 дол. США у період з 20.04.2009 року по 21.09.2009 року , 220 дол. США у період з 20.10.2009 року по 20.10.2037 року , 273,00 дол. США з 20.11.2037 року по кінцевий термін договору. День сплати ануїтетного платежу 20 число кожного місяця. В забезпечення виконання позичальником зобовязань за кредитним договором 06 жовтня 2008 року між банком та відповідачем [PERSON] було укладено договір поруки № 232719, зі змінами відповідно до додаткової угоди № 1 від 20.03.2009 року, а також в забезпечення виконання позичальником зобов"язань за кредитним договором. 06 жовтня 2008 року між банком та відповідачем [PERSON] було укладено договір поруки № 232720, зі змінами відповідно до додаткової угоди № 1 від 20.03.2009 року, відповідно до умов якого поручителі зобовязалися перед кредитором за невиконання позичальником усіх його зобовязань перед кредитором, що виникли з кредитного договору, в повному обсязі як існуючих в теперішній час, так і тих, що можуть виникнути в майбутньому. Відповідальність поручителів і боржника є солідарною. [PERSON] порушила взяті на себе зобов'язання, допустивши прострочення в погашенні суми кредиту і відсотків, станом на 03.10.2015 рік заборгованість за Договором про надання споживчого кредиту № 11401360000 ( в системі обліку банку договір № 11401360001) від 06.10.2008 року складає: -\~заборгованість за кредитом\~\~- 24894,91 доларів США ; -заборгованість за процентами 1184,63 доларів США;-пеня за прострочення сплати по кредиту 631,41грн. ;-пеня за прострочення сплати по кредиту 3650,11грн.. \~\~\~\~\~\~Позивач просить стягнути на свою користь солідарно з відповідачів заборгованість за Договором про надання споживчого кредиту № 11401360000 ( в системі обліку банку договір № 11401360001) від 06.10.2008 року в сумі 26079,54 доларів США\~, що становить 568996,47 грн., суму пені 4281,52 грн., а також витрати по справі - судовий збір в сумі 8599 грн. 17 коп. в рівних часках з кожного по 2866,39 грв. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини викладені у позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнала частково , пояснила, що дійсно отримала кошти від банку в кредит, сплачувала кошти регулярно поки могла це робити. А коли заробітні плати стали скорочуватися, курс долара виріс, на даний час вона перебуває у декретній відпустці, то сплачувати кошти вона не взмозі, на її пропозиції вирішити питання про порядок сплати кредиту представники банку не реагують. Відповідач [PERSON] до суду не з"явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутність , позов визнає. Відповідач [PERSON] до суду не з"явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутність \~\~\~, з позовом не згодна оскільки договір про надання кредиту укладався між банком та [PERSON], вона є лише поручителем. При укладанні договору поруки [PERSON] запевнила її що укладання такого договору є лише формальністю. \~\~\~\~\~\~\~Вислухавши представника позивача, відповідача [PERSON], дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що 06 жовтня 2008 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком "УкрСиббанк", правонаступником якого є ПАТ "УкрСиббанк", та [PERSON] (після зміни прізвища [PERSON]) був укладений Договір про надання споживчого кредиту № 11401360000 ( в системі обліку банку договір № 11401360001), з наступними змінами відповідно до додаткових угод № 1 та № 2 від 20.03.2009 року, відповідно до якого остання отримала кредит в іноземній валюті у розмірі 26350,00 доларів США у порядку і на умовах, зазначених у кредитному договорі, зі сплатою відсотків у розмірі 9,5 % з терміном повернення не пізніше 05.10.2038 року ( л.с. 9 - витяг, л.с. 16- 17 кредитний договір, 26- 29 додатки до договору ). Відповідач [PERSON] мала сплачувати кредит щомісяця згідно графіку погашення передбаченому в Додаку № 1, , але в будь-якому випадку повернути кредит до 05.10.2038 року. Відповідно до змін договору внесених додатковою угодою № 1 від 20.03.2009 року з дати укладення цієї угоди позивач зобовязалася повернути кредит та сплачувати проценти шляхом сплати ануїтетного платежу у розмірі 206, 29 дол. США у період з 20.04.2009 року по 21.09.2009 року , 220 дол. США у період з 20.10.2009 року по 20.10.2037 року , 273,00 дол. США з 20.11.2037 року по кінцевий термін договору. День сплати ануїтетного платежу 20 число кожного місяця. В забезпечення виконання позичальником зобовязань за кредитним договором 06 жовтня 2008 року між банком та відповідачем [PERSON] було укладено договір поруки № 232719, зі змінами відповідно до додаткової угоди № 1 від 20.03.2009 року( л.с. 30- 33 ) , а також в забезпечення виконання позичальником зобов"язань за кредитним договором 06 жовтня 2008 року між банком та відповідачем [PERSON] було укладено договір поруки № 232720, зі змінами відповідно до додаткової угоди № 1 від 20.03.2009 року ( л.с. 34- 37 ) , відповідно до умов якого поручителі зобовязалися перед кредитором за невиконання позичальником усіх його зобовязань перед кредитором, що виникли з кредитного договору, в повному обсязі як існуючих в теперішній час, так і тих, що можуть виникнути в майбутньому. Відповідальність поручителів і боржника є солідарною. [PERSON] порушила взяті на себе зобов'язання, допустивши прострочення в погашенні суми кредиту і відсотків, станом на 03.10.2015 рік заборгованість за Договором про надання споживчого кредиту № 11401360000 ( в системі обліку банку договір № 11401360001) від 06.10.2008 року складає: -\~заборгованість за кредитом\~\~- 24894,91 доларів США ; - заборгованість за процентами 1184,63 доларів США;- пеня за прострочення сплати по кредиту 631,41 грн. ;- пеня за прострочення сплати по кредиту 3650,11 грн. ( л.с. 46- 59 - розрахунок ). З вимогою сплатити заборгованість банк 07.08.2015 р. звернувся до відповідачів з вимогою про дострокове виконання зобов"язань ( л.с. 38- 44 - вимоги поштові повідомлення ) , яку вони залишили без відповіді та задоволення, і до теперішнього часу заборгованість не сплатили . Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов"язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно із умовами зазначеного договору сплата основної суми кредиту здійснюється щомісячно рівними частинами, сплата процентів за користування кредитом здійснюється щомісячно, протягом дії договору до виконання сторонами своїх зобов'язань у повному обсязі. Згідно ч. 2 статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Пунктом 29 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ визначено, що при вирішенні спорів про дострокове повернення кредиту суд має враховувати положення статей 1050, 1054 ЦК України і виходити з того, що якщо договором встановлено обов'язок позичальника повернути кредит частинами (із розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, та сплати процентів, належних йому від суми кредиту. Передбачене статтею 1050 ЦК України право кредитодавця вимагати від позичальника дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, є самостійним. Реалізація такого права жодним чином не залежить від пред'явлення кредитодавцем вимог про розірвання кредитного договору відповідно до положення статті 651 ЦК. Нормами ст. 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов"язання. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України). Відповідно до ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитом як солідарні боржники. Враховуючи вищевикладене суд вважає, що вимоги позивача щодо стягнення з відповідачів солідарно суми основного боргу у розмірі 26079,54 доларів США та пені у розмірі 4281,52 грн. за кредитним договором обґрунтовані та підлягають задоволенню. Підлягають також стягненню з відповідачів\~\~на користь банку судовий збір у розмірі 8599,17 грн. відповідно до ст. 88 ЦПК України.\~\~ Згідно ч. 5,6 п. 35 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від17.10.2014№10, при повному або частковому задоволенні позову майнового характеру до кількох відповідачів судовий збір, сплачений позивачем, відшкодовується ними пропорційно до розміру задоволених судом позовних вимог до кожного з відповідачів. Солідарне стягнення суми судових витрат законом не передбачено. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved