Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-14 00:00:00

І. Короткий зміст позовних вимог: Представник позивача звернувся до суду з позовом, вимоги якого в ході розгляду справи збільшив, та просить визнати виконавчий напис від 15.07.2020 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Наталією Станіславівною, зареєстрований в реєстрі за №24083, про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія «Аланд» боргу в сумі 17148,72 грн, таким, що не підлягає виконанню; стягнути з відповідача на користь позивача в рахунок повернення вже стягнутих за виконавчим написом безпідставно набутих коштів у розмірі 8421,63 грн та витрати на професійну правничу допомогу. В обґрунтування вимог вказано, що 11.02.2014 року між [PERSON] та ПАТ «Дельта Банк» був укладений кредитний договір №001-0552-110214. 14.05.2020 року право вимоги за даним кредитним договором на підставі Договору відступлення права вимоги №14/052020-ФА перейшло до ТОВ Фінансова компанія «Аланд». При цьому, жодних повідомлень про переуступку боргу позивач не отримував. 15.07.2020 року приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Харою Н.С. вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 24083, відповідно до якого з позивача стягнуто заборгованість в сумі 17148,72 гривні, з якої: 12281,29 грн. - прострочений борг по кредиту; 4567,43 грн. - прострочена заборгованість за процентами; 300,00 грн. - витрати, які пов`язані з вчиненням виконавчого напису. Період, за який проведено стягнення боргу: 31.12.2019 року по 25.05.2020 року. На час звернення з позовом, з метою проведення стягнення за виконавчим написом приватним виконавцем Лужинецьким П.В. проводиться стягнення за рахунок заробітної плати та пенсії позивача. Відповідно до довідки приватного виконавця Лужинецького П.В. №62793313 від 18.11.2020 року станом на 28.10.2020 року із доходів [PERSON] було утримано 8421,63 грн на користь стягувача, та 1690,46 грн основної винагороди приватного виконавця. Представник вказує, що виконавчий напис нотаріуса є таким, що не підлягає виконанню, а стягнута сума поверненню, оскільки виконавчий напис вчинено з порушенням вимог закону, а саме за межами строку позовної давності, на суму боргу, яка не відповідає умовам договору, тобто не є безспірною. ІІ. Процедура та позиції сторін 26.10.2020 року у справі було відкрито провадження та призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 09.11.2020 року вжито заходи забезпечення позову шляхом зупинення стягнення за виконавчим написом від 15.07.2020 року, вчиненим приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Харою Н.С., зареєстрованим в реєстрі за №24083, про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ "Фінансова компанія «Аланд» боргу в сумі 17148,72 гривень, на підставі якого здійснюється виконавче провадження №62793313. У судовому засіданні 10.02.2021 року представник позивач подав заяву про збільшення позовних вимог, просив витребувати у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хари Н.С. належним чином засвідчену копію нотаріальної справи щодо вчинення виконавчого напису за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Аланд», а також просив витребувати з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Аланд» виписку по рахунку та розрахунок заборгованості згідно кредитного договору № 001-05502-110214. Ухвалою суду від 10.02.2021 року, яка постановлена у судовому засіданні без виходу до нарадчої кімнати і занесена до протоколу судового засідання, прийнято заяву представника позивача про збільшення позовних вимог; задоволено клопотання про витребування доказів. 02.03.2021 року, на виконання вимог ухвали суду від 10.02.2021 року, від приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хари Н.С. надійшли копії документів, на підставі яких був вчинений виконавчий напис №24083 від 15.07.2020 року. Від Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Аланд» виписка по рахунку та розрахунок заборгованості згідно кредитного договору № 001-05502-110214, які витребувані ухвалою суду від 10.02.2021 року, до суду не надійшли. Заяв по суті справи до суду не надійшло, відповідач та треті особи не скористались своїми процесуальними правами та не направили до суду відзив на позовну заяву і пояснення щодо позову. Ухвалою суду від 11.03.2021 року, яка постановлена у судовому засіданні без виходу до нарадчої кімнати і занесена до протоколу судового засідання, підготовче судове засідання закрито, справа призначена до розгляду по суті. 30.03.2021 року від представника позивача надійшли до суду письмові пояснення, в яких вказано, що належних та допустимих доказів того, що до ТОВ «Фінансова Компанія «Аланд» перейшло право вимоги за кредитним договором № 001-05502-110214 нотаріусу надано не було, а нотаріус не перевірив законність грошової вимоги відповідача до позивача. Також у поясненнях вказано, що витрати на правничу допомогу [PERSON] згідно акту виконаних робіт №1-1-27/20 від 26.03.2021 року становлять 21300,00 грн, які позивач просить стягнути з відповідача, надано докази понесення позивачем судових витрат. У судове засідання, в якому справа розглядається по суті та яким закінчується розгляд справи, позивач та його представник не з`явились, представник позивача подав до суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити в їх відсутність, позов підтримав та просив задоволити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Представник відповідача у судові засідання не з`являвся, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. Третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. у судові засідання не з`являлася, надіслала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність. Третя особа приватний виконавець Лужинецький П.В. у судові засідання не з`являвся, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Враховуючи, що позивач скористався своїм правом і подав заяву про розгляд справи без його участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує, відповідач про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, в установлений строк відзив на позов не подав, суд вважає за можливе на підставі ст.ст. 211, 280 ЦПК України провести розгляд справи за відсутності сторін за наявними в справі матеріалами та ухвалити заочне рішення. За правилами ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання, яким закінчується розгляд справи, за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. ІІІ. Національне законодавство, що підлягає застосуванню Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 цього Закону). Таким актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 глави 16 розділу ІІ цього Порядку). Згідно з підпунктом 1.1 пункту 1 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Підпунктом 1.2 пункту 1 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій визначено, що перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. В пункті 3 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, зокрема, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі за текстом - Перелік). Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172. Згідно з підпунктами 2.1 пункту 2 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, в якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача. За правилами ч.ч. 1,2 ст. 42 Закону України «Про нотаріат» нотаріальні дії вчиняються після їх оплати, а також у передбачених законом випадках після сплати до бюджету податку з доходів фізичних осіб та в день подачі всіх необхідних документів. Вчинення нотаріальної дії може бути відкладено в разі необхідності витребування додаткових відомостей або документів від фізичних та юридичних осіб або надсилання документів на експертизу, а також якщо відповідно до закону нотаріус повинен впевнитись у відсутності у заінтересованих осіб заперечень проти вчинення цієї дії. Згідно з приписами статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: повернення виконаного за недійсним правочином; витребування майна власником із чужого незаконного володіння; повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. ІV. Фактичні обставини справи, встановлені судом, докази на їх підтвердження, оцінка та мотиви суду Судом встановлено, що 11.02.2014 року між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] укладено договір №001-05502-110214 на відкриття поточного рахунку з використанням платіжної картки та обслуговування платіжної картки, за умовами якого банк надає клієнту кредит шляхом відкриття клієнту відновлювальної відкличної кредитної лінії в загальному розмірі 30000,00 грн та на день укладання цього договору встановлює ліміт кредитної лінії на рахунок у сумі 20302,00 грн. Ліміт кредитної лінії розраховується банком самостійно. Перегляд та/або зміна Кредитної лінії/загального розміру кредитної лінії здійснюється у відповідності до внутрішніх процедур Банку та умов цього Договору. Банк самостійно може змінювати розмір ліміту Кредитної лінії в межах Кредитної лінії та/або розмір Кредитної лінії, при цьому сторони погодили, що у даному випадку Додаткова угода до цього договору про зміну ліміту Кредитної лінії/загального розміру Кредитного лінії Стронами не складається. Інформація щодо зміни ліміту Кредитної лінії/загального розміру Кредитної лінії та строків уведення в дію зазначаються Клієнту у щомісячній виписці та/або текстовим повідомленням в електронному вигляді на номер мобільного телефону Клієнта (п. 1.3 договору). Банк здійснює обслуговування Клієнта згідно переліку послуг та на умовах, викладених в Тарифному пакеті Лояльна пропозиція 24 (2), що міститься в Додатку № 1 до цього Договору, надалі - Тарифи та згідно з умовами цього Договору та Умовами надання Картки і Правил (п. 1.2 договору) Кредитування рахунку в межах кредитної лінії здійснюється протягом 364 календарних днів. Кожна наступна кредитна лінія надається після спливу строку надання попередньої, на умовах, погоджених сторонами у цьому договорі, та не потребує підписання додаткових угод до цього договору (п. 1.5 договору). Відповідно до п.п. 2.1, 2.3 Договору моментом надання Банком Клієнту Кредиту є день здійснення операцій за допомогою Картки або день утримання платежів, передбачених Тарифами, за умови відсутності на Рахунку власних коштів клієнта. Клієнт сплачує Банку проценти за користування Кредитною лінією та/або Овердрафтом за ставками, які зазначені в Тарифах. Згідно з п. 3.6 Договору Клієнт зобов`язаний щомісяця в строки, визначені Правилами, здійснювати погашення заборгованості у вигляді обов`язкового мінімального платежу, складові якого зазначаються у Тарифах (а.с. 7-8). Також, [PERSON] підписано Тарифи на обслуговування платіжних карток Тарифний пакет «Лояльна пропозиція 24 (2)» та Умови надання кредитної картки Тарифний пакет «Лояльна пропозиція 24 (2)», які є складовою частиною укладеного між сторонами Договору, відповідно до яких частка щомісячного погашення становить 4, 17% від суми встановленого кредитного ліміту; дата щомісячного погашення - до 25 числа кожного місяця; строк кредитування становить 2 роки; форма повернення кредиту - щомісячно частку суми використаних коштів та всі плати і проценти, нараховані за місяць (обов`язковий мінімальний платіж); дострокове погашення можливе без додаткових комісій (а.с. 9 та 9 на звороті). Згідно з договором №144/к, укладеним 26.01.2018 року між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Кредит Капітал» про відступлення прав вимоги за кредитними договорами, банк відступає новому кредитору належні банку, а новий кредитор набуває права вимоги банку до позичальників - фізичних осіб, зазначених у додатку №1 до цього договору (п. 1 договору) (а.с. 109). 14.05.2020 року між ТОВ «Фінансова компанія «Кредит Капітал» та ТОВ «Фінансова Компанія «Аланд» укладено договір відступлення прав вимоги №14/05/2020-ФА, за умовами якого кредитор передає (відступає) новому кредиторові за плату, а новий кредитор приймає належні кредиторові права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами вказаними у реєстрі боржників (додаток №1), укладеними між первинними кредиторами і боржниками (п. 1.1 договору) (а.с. 114-116). 25.05.2020 року на вих № 44435 на адресу [PERSON] направлено письмову вимогу (повідомлення), відповідно до якої ТОВ "Фінансова компанія "Аланд" повідомляє, що на підставі Договору відступлення прав вимоги № 14/05/2020-ФА від 14.05.2020 року кредитор набув право вимоги до [PERSON] за Кредитним договором № 001-05502-110214 від 11.02.2014 року, який був укладений останнім з ПАТ "Дельта Банк". Повідомлено, що станом на 25.05.2020 року перед Кредитором існує заборгованість у розмірі 16848,72 грн., в тому числі прострочена заборгованість за основним боргом становить 12281, 29 грн. та заборгованість за процентами - 4567,43 грн. Строк для погашення заборгованості встановлено до 25.06.2020 року. 15.07.2020 року директор ТОВ "Фінансова компанія "Аланд" звернувся до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хари Н.С. із заявою про вчинення виконавчого напису за кредитним договором № 001-05502-110214 від 11.02.2014 року, оскільки строк платежу по Кредитному договору настав, боржником допущено прострочення платежів, останній платіж був вчинений 30.12.2019 року, стягнення заборгованості провадиться за період з 31.12.2019 року по 25.05.2020 року, сума заборгованості складає 16848,72 грн., з якої прострочена заборгованість за основним боргом становить 12281, 29 грн. та заборгованість за процентами - 4567,43 грн. Для вчинення виконавчого напису представником відповідача надано приватному нотаріусу такі документи: - заяву про вчинення виконавчого напису; оригінал кредитного договору; Договори відступлення прав вимоги; засвідчена Стягувачем виписка з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та її строків; документи Стягувача; Витяг з Договору відступлення права вимоги. 15.07.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С. вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №24083, яким стягнуто з [PERSON] , який є боржником за кредитним договором №001-05502-110214 від 11.02.2014 року, укладеним із ПАТ «Дельта Банк», право вимоги за яким перейшло до ТОВ «Фінансова Компанія «Аланд» на підставі договору про відступлення права вимоги №14/05/2020-ФА, укладеного 14.05.2020 року, на користь ТОВ «Фінансова Компанія «Аланд». Строк платежу за кредитним договором №001-05502-110214 від 11.02.2014 року настав. Боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 31.12.2019 року по 25.05.2020 року. Сума заборгованості складає 16848,72 грн, в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту - 12281,29 грн; прострочена заборгованість за процентами - 4567,43 грн. За вчинення цього виконавчого напису нотаріусом стягнуто плату у сумі 300,00 грн, яка підлягає стягненню з боржника на користь стягувача. Загальна сума, яка підлягає стягненню з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова Компанія «Аланд» складає 17148,72 грн (а.с 6). 11.08.2020 року приватним виконавцем виконавчого округу Житомирської області Лужинецьким П.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №62793313 про примусове виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хари Н.С. від 15.07.2020 року №24083, та цього ж дня винесено постанову про стягнення з боржника основної винагороди у сумі 1714,87 грн (а.с. 29-30, 35). Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Обгрунтовуючи заявлені позовні вимоги позивач посилався на те, що виконавчий напис вчинений приватним нотаріусом за межами строку позовної давності та на суму боргу, яка не є безспірною, оскільки не відповідає умовам укладеного між сторонами кредитного договору. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку (підпункт 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Відповідно до пункту 1 Переліку (в редакції на момент вчинення виконавчого напису з урахуванням змісту постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року, ухвали Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року, постанови Великої Палати Верховного Суду від 20.06.2018 року) «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Судом досліджено копії документів, на підставі яких був вчинений виконавчий напис № 24083 від 15.07.2020 року, які надані суду приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С. на запит суду, а саме копії: оспорюваного виконавчого напису, виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб щодо ТОВ "Фінансова компанія "Аланд"; Статуту товариства; Договору № 144/к про відступлення прав вимоги за кредитними договорами від 26.01.2018 року; Договору відступлення права вимоги № 14/05/202-ФА від 14.05.2020 року; форми Акту приймання-передачі Реєстру Боржників до Договору відступлення прави вимоги № __(без зазначення номера); форми Акту приймання-передачі Документації Боржників; форми реєстру договорів про відступлення прав вимоги, на підставі яких Кредитор набув право вимоги за кредитними договорами до Боржників; Реєстру договорів відступлення прав вимоги, на підставі яких Кредитор набув право вимоги за Кредитними договорами до Боржників; заяву про вчинення виконавчого напису; Договору № 001-05502-110214; Витягу з Договору відступлення права вимоги № 14/05/202-ФА від 14.05.2020 року; письмової вимоги від 25.05.2020 р. (а.с.97-123). Зі змісту наданого нотаріусу кредитного договору для вчинення виконавчого напису вбачається, що він укладений в простій письмовій формі і не посвідчений нотаріально, тоді як відповідно до п. 1 Переліку документи, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, для вчинення нотаріального напису нотаріусу подається оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), тобто на момент вчинення оспорюваного виконавчого напису приватним нотаріусом зазначеної вимоги закону дотримано не було. Аналогічний правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц. Щодо безспірності заборгованості та вчинення виконавчого напису поза межами строку позовної давності. Судом встановлено, що до заяви про вчинення виконавчого напису було долучено Договір № 001-00502-110214 на відкриття поточного рахунку з використанням платіжної картки та обслуговування платіжної картки (а.с. 119-120), зі змісту якого вбачається, що невід`ємною частиною даного договору є Додаток № 1 до нього (Тарифи), в якому містяться всі умови Тарифного пакету "Лояльна пропозиція 24 (2)". В той же час, з матеріалів нотаріальної справи вбачається, що приватному нотаріусу не були надані Тарифи на обслуговування платіжних карток Тарифний пакет "Лояльна пропозиція 24 (2)" та Умови надання кредитної картки Тарифний пакет "Лояльна пропозиція 24 (2)", в яких зазначені умови щодо строку кредитування, який становить 2 роки, порядок проведення розрахунків, розмір і порядок нарахування відсотків, встановлених за користування кредитом тощо. З урахуванням встановлених обставин, суд вважає, що наданий нотаріусу Договір № 001-00502-110214 на відкриття поточного рахунку з використанням платіжної картки та обслуговування платіжної картки не містить умов щодо встановлення розміру кредитного ліміту на картковому рахунку позичальника після закінчення 11.02.2016 року попереднього строку кредитування, його розміру та фактичного отримання позивачем, умов та порядку нарахування відсотків, а отже не може вважатися договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису. Судом встановлено, що виконавчий напис вчинено нотаріусом без дослідження та аналізу умов укладеного між сторонами кредитного договорору, відповідно до якого погашення кредиту повинно було здійснюватися щомісячними платежами, нотаріусом не встановлено та не перевірено строк дії кредитного договору, строк кредитування, строк, коли у стягувача виникло право вимоги за договором, що унеможливило визначення періоду, з якого почався перебіг строку позовної давності. Так, в заяві про вчинення виконавчого напису та у виконавчому написі зазначено, що заборгованість стягується за період з 31.12.2019 року - з дня останнього платежу, по 25.05.2020 року. Разом з тим, нотаріусу не були надані будь-які документи, які підтверджують дану обставину. З наданої нотаріусу виписки по рахунку боржника [PERSON] (а.с. 118) взагалі не вбачається, коли кредитні кошти були фактично отримані позичальником, чи користувався боржник ними, чи за період з 2014 року по день звернення із заявою про вчинення виконавчого напису позичальник сплачував заборгованість, а тому вказана виписка не може вважатись документом, який підтверджував наявність заборгованості перед стягувачем. Вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України "Про нотаріат" у такому спорі суд повинен перевірити доводи сторін у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було не вирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Така правова позиція Великої Палати Верховного Суду викладена у постановах від 27 березня 2019 року у справі N 137/1666/16-ц, від 02 липня 2019 року у справі N 916/3006/17, від 15 січня 2020 року у справі N305/2082/14ц, яка є послідовною і незмінною. В позовній заяві позивач посилається на те, що відповідачем невірно проведено розрахунок заборгованості, заявленої до стягнення. За приписами ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. На виконання ухвали суду про витребування доказів, постановленої за клопотанням позивача, відповідач не надав суду виписку по рахунку боржника та розрахунок заборгованості згідно кредитного договору, укладеного між сторонами, що також позбавляє суд можливості належним чином перевірити наявність заборгованості у розмірі, який зазначений у виконавчому написі та відповідність вказаного розрахунку умовам укладеного договору. Відповідно до ч. 10 ст. 84 ЦПК України у разі неподання учасником справи з неповажних причин або без повідомлення причин доказів, витребуваних судом, суд залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання, а також яке значення мають ці докази, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у його визнанні, або може здійснити розгляд справи за наявними в ній доказами, або, у разі неподання таких доказів позивачем, - також залишити позовну заяву без розгляду. З огляду на те, що відповідач не надав відзив на позовну заяву, не надав докази, які були витребувані судом, не повідомив про причини неподання доказів, суд вважає, що відповідачем не доведено, що сума заборгованості, яка була заявлена до стягнення, була безспірною, нарахована відповідно до умов укладеного між сторонами договору та нарахована в межах строку позовної давності, а вказані вище обставини не вбачаються зі змісту документів, які були надані нотаріусу для вчинення виконавчого напису і досліджені судом. Крім того, позивачем долучено до позову копії квитанцій про оплату платежів за кредитним договором, які сплачувались ним на рахунок АТ «Дельта Банк» на погашення заборгованості за кредитним договром №001-05502-110214, а саме квитанції: від 20.06.2014 року на суму 1160,00 грн; від 25.07.2014 року на суму 1200,00 грн; від 13.11.2014 року на суму 2700,00 грн; від 01.12.2014 року на суму 1045,00 грн. Позивач стверджує, що вказані суми не були враховані при розрахунку заборгованості. Однак, з наданої нотаріусу виписки з рахунку боржника [PERSON] неможливо встановити, чи були враховані вказані платежі при нарахуванні заборгованості за кредитним договором. 30.03.2021 року від представника позивача надійшли письмові пояснення по суті позову, в яких представник позивача зазначив, що ознайомившись з наданими суду приватним нотаріусом документами вважає, що з них не вбачається, що ТОВ "Фінансова компанія "Аланд" отримало право вимоги за кредитним договором №001-05502-110214. Разом з тим, дана обставина не була заявлена представником позивача в позовній заяві як підстава позову. За правилами ч.ч. 1, 2, 3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ч. 3 ст. 49 ЦПК України до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви. З огляду на те, що в позовній заяві представник позивача не посилався як на підставу позову на те, що ТОВ "Фінансова компанія "Аланд" не отримало право вимоги за кредитним договором №001-05502-110214, не наводив її обгрунтування, не надавав докази на її підтвердження, заяву про зміну предмета позову в порядку та строки, визначені в статті 49 ЦПК України не подавав, підготовче судове засідання в даній справі було завершено 11.03.2021 року, письмові пояснення не можуть вважатися заявою про зміну предмета позову, а відтак суд в даному рішенні не надає правову оцінку зазначеній обставині. Таким чином, дослідивши надані сторонами докази на предмет їх належності, достовірності та достатності у взаємозв`язку та в сукупності в межах заявлених позовних вимог, суд вважає, що виконавчий напис від 15.07.2020 року про стягнення заборгованості з позивача вчинений поза межами строку позовної давності та на підставі документів, які не свідчили про безспірність заявленої вимоги, а відтак підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню. Щодо вимоги позивача про стягнення з ТОВ «Фінансова Компанія «Аланд» безпідставно набутих коштів у сумі 8421,63 грн, суд зазначає наступне. Постановами приватного виконавця Лужинецького П.В. від 17.08.2020 року у виконавчому провадженні ВП №62793313 звернуто стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника [PERSON] (а.с. 31-34). Згідно довідки приватного виконавця виконавчого округу Житомирської області Лужинецького П.В. №62793313 від 18.11.2020 року, по виконавчому провадженню №62793313 про примусове виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хари Н.С. від 15.07.2020 року №24083 відносно [PERSON] , станом на 28.10.2020 року із доходів боржника було утримано 8421,63 грн на користь стягувача ТОВ «Фінансова Компанія «Аланд». Вказані кошти позивач просить стягнути з відповідача, оскільки такі кошти стягнуто з позивача безпідставно. У постановах Великої Палати Верховного Суду від 20 листопада 2018 року у справі № 922/3412/17 (провадження № 12-182гс18) та від 13 лютого 2019 року у справі № 320/5877/17 (провадження № 14-32цс19) зроблено висновок, що предметом регулювання глави 83 ЦК України є відносини, що виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права. Положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала. У разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер спірних правовідносин унеможливлює застосування до них судом положень глави 83 ЦК України. З огляду на те, що кошти в сумі 8421,63 грн стягнуто з [PERSON] на підставі виконавчого напису, щодо якого суд дійшов висновку про те, що він не підлягає виконанню, отже такі кошти набуті відповідачем на підставі, яка відпала, тому підлягають стягненню з відповідача на підставі статті 1212 ЦК України. V. Розподіл судових витрат На підставі ч. 2 ст. 141 ЦПК України, ст. 6 Закону України "Про судовий збір", з огляду на те, що відповідач був звільнений від сплати судового збору при зверненні до суду з позовом на підставі закону, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 2102,00 (1681,60 грн з урахуванням задоволених вимог майного та немайногового характеру та 420,40 грн. за подання заяви про забезпечення позову.

Outcome: approved