Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-17 00:00:00

В травні 2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Управління з питань захисту прав дітей Міської ради міста Кропивницького про позбавлення батьківських прав. Просила позбавити [PERSON], [INFO], батьківських прав по відношенню до [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що з 2005 року позивач з відповідачем перебували у фактичних шлюбних відносинах, які наразі припинені. Від спільного проживання вони мають сина [PERSON], [INFO], батьком якого є [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Кіровоградського обласного управління юстиції, актовий запис № 1611. Після припинення між сторонами фактичних шлюбних відносин [PERSON] проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні, що підтверджується довідкою № 2867 від 11 квітня 2018 року, виданою КП «ЖЕО №4 Міської ради міста Кропивницького». Рішенням Кіровського районного суду міста Кіровограда від 05 червня 2013 року стягнуто з [PERSON] на користь позивача аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів (заробітку) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 15 лютого 2013 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO]. На виконання вказаного судового рішення судом видано виконавчий лист, який звернуто до примусового виконання. Проте, аліменти на утримання сина відповідач не сплачує, в зв'язку з чим у останнього виникла заборгованість. [PERSON] ні усно, ні письмово не спілкується з сином, не проявляє до нього щонайменшої батьківської турботи, хоча має таку можливість. З часу припинення фактичних шлюбних відносин, відповідач не вітає сина ні з днем народження, ні з будь-яким іншим святом, взагалі ніколи не цікавився дитиною. За цей час у відповідача жодного разу не з'явилось бажання поспілкуватись зі своїм сином. Ніяких перешкод для того, щоб бачитись з дитиною позивач ніколи не чинила, не змінювала номеру телефону, але у відповідача більше як чотири роки такого бажання не виникало. Вказано, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, вказане підтверджується письмовими показами свідків, копії яких долучено до матеріалів справи. Дитина з 2013 року навчається у комунальному закладі «Навчально-виховне об'єднання «Загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів - ліцей № 19-позашкільний центр» Кіровоградської міської ради Кіровоградської області», наразі є учнем 6-Б класу. Батько [PERSON] не відвідував жодного разу шкільного закладу та батьківських зборів, не звертався до класного керівника чи адміністрації закладу з метою з'ясування успіхів дитини у навчанні та його поведінки. Протягом всього періоду навчання [PERSON] школу відвідувала мама учня, що підтверджується довідкою № 66 від 11 квітня 2018 року. Також дитина перебуває під наглядом педіатра дільничного АЗПСМ № 4 ЦПМСД № 2 м. Кіровограда з 2014 року. Батько дитини [PERSON] не піклувався про стан здоров'я сина і до педіатра дільничного з ним не звертався, що підтверджується відповіддю головного лікаря комунального закладу «Центр Первинної медико-санітарної допомоги № 2 м. Кіровограда» від 25 квітня 2018 року за №721. 26 вересня 2018 року від відповідача [PERSON] до суду надійшов відзив на позовну заяву, відповідно якого вказано, що він не визнає позов повністю, вважає, що позовні вимоги позивача є безпідставними, а позов таким, що не підлягає задоволенню. З приводу заборгованості по аліментам пояснив, що вона виникла через те, що він не мав стабільного заробітку та доходу, а крім того аліменти ним направлялись поштовим переказом безпосередньо позивачу, яка з невідомих причин не отримувала кошти. На даний час, тобто на 24 вересня 2018 року заборгованість по аліментам ним погашена в повному обсязі, що підтверджується довідкою Фортечного відділу ДВС м. Кропивницького № 347/12 від 24 вересня 2018 року. Вказано, що відповідач завжди мав велике бажання спілкуватися зі своїм сином, якого дуже любить. Насправді після припинення фактичних шлюбних відносин з позивачем у 2012 році і до цього часу остання постійно чинила йому перешкоди у спілкуванні з сином, забороняла їм бачитись, влаштовувала сварки в присутності дитини, коли він намагався його відвідувати за місцем проживання, декілька разів у дитини змінювала номер телефону. У 2014 році відповідач звернувся до суду з позовом про визначення місця проживання сина з ним (справа № 404/9076/14-ц) проте через відрядження не зміг з'явитись до суду, коли його явка була визнана обов'язковою, а тому ухвалою суду від 03 квітня 2015 року його позов був залишений без розгляду. На даний час дуже хоче спілкуватися з сином, виховувати його та піклуватися про нього, а тому заперечує проти позбавлення його батьківських прав /а.с.39-41/. Ухвалою судді Кіровського районного суду міста Кіровограда від 21 травня 2018 року відкрито провадження по справі, призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання /а.с.27-28/. Ухвалою Кіровського районного суду міста Кіровограда від 23 січня 2019 року закрито підготовче провадження, цивільну справу призначено до судового розгляду по суті в судовому засіданні /а.с.81-82/. Під час розгляду справи назву служби у справах дітей виконавчого комітету Міської ради міста Кропивницького було змінено на Управління з питань захисту прав дітей Міської ради міста Кропивницького. В судовому засіданні позивач, [PERSON], та її представник позов просили задовольнити. Додатково представник зазначила, що відповідач свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків щодо сина. Не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, не цікавиться його життям, навчанням та здоров'ям. Відповідач та його представник в судовому засіданні позов не визнали та заперечили щодо його задоволення. Відповідач [PERSON] додатково зазначив, що сплачує аліменти на утримання сина, останній раз бачив дитину у 2015 році, намагався побачити дитину, але позивач в цьому перешкоджає, змінила сину номер телефону. Одного разу коли він забрав після школи дитину до себе додому, позивач викликала міліцію і виник конфлікт. В судовому засіданні малолітній [PERSON] в присутності психолога пояснив, що про нього піклується мама та вітчим, які забезпечують його всім необхідним. Вітчима він називає татом, грає з ним у комп'ютерні ігри, вони роблять разом домашні завдання, дуже багато спілкуються. Батько його життям не цікавиться, зв'язків не підтримує, не проводить з ним вільний час. Про свого рідного батька він нічого не пам'ятає, спілкуватись з ним йому не приємно. Провідний психолог [PERSON] після проведення бесіди з дитиною висловила свою думку, вказавши, що у житті дитини є тато з яким він проводить свій час та який піклується про нього і є другий тато - біологічний. Дитині не приємно, що в його житті з'явилась людина, яка довгий час не цікавилась ним, а зараз хоче з ним спілкуватись. Дитині зараз такі відносини не потрібні. Якщо ж батько хотів би раніше спілкуватись з дитиною, то зробив би усе можливе для цього. Відповідач посилається на те, що йому не давали змоги бачитись та спілкуватись з сином, проте у відповідні служби та суди він не звертався. Для того, щоб налагодити стосунки, відповідачу необхідно відновити довіру у дитини. Проте не впевнена чи потрібно це дитині, оскільки це буде впливати на його психіку та завдавати травми. Представник третьої особи - Управління з питань захисту прав дітей Міської ради міста Кропивницького вважає, що позбавлення [PERSON] батьківських прав є доцільним та відповідає інтересам дитини. Підтримала висновок органу опіки та піклування Міської ради міста Кропивницького щодо доцільності позбавлення відповідача батьківських прав. Зазначила, що відповідачу роз'яснювалось його право звернутися з позовом до суду для визначення порядку спілкування з сином. Свідок [PERSON] пояснила, що з червня 2012 року знає позивача та її сина - [PERSON]. За цей час жодного разу не бачила біологічного батька дитини. Про дитину піклується його вітчим, якого хлопчик вважає батьком. Свідок [PERSON] пояснила, що знає родину позивача з 2012 року. Відповідача жодного разу не бачила. Дитиною займається його вітчим. Суд, в межах наданих доказів, заслухавши пояснення позивача, відповідача, представників сторін та представника третьої особи, заслухавши думку малолітнього [PERSON] та провідного психолога [PERSON], допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов [PERSON] до [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Управління з питань захисту прав дітей Міської ради міста Кропивницького про позбавлення батьківських прав підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 01 серпня 2006 року народився [PERSON], про що в Книзі реєстрації народжень 29 серпня 2006 року зроблено відповідний актовий запис за №1611. Його батьками є: батько - [PERSON], мати - [PERSON]. Вказане підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим 29 серпня 2006 року Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Кіровоградського обласного управління юстиції /а.с.5/. 30 листопада 2012 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб. Прізвища після реєстрації шлюбу: чоловіка - [PERSON], дружини - [PERSON]. Вказане підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] виданим 30 листопада 2012 року Кіровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кіровоградського міського управління юстиції у Кіровоградській області /а.с.8/. Відповідно до довідки виданої начальником КП «Житлово-експлуатаційна організація №4 Міської ради міста Кропивницького» [PERSON] зареєстрована в [ADDRESS], склад сім'ї 5 осіб: [PERSON], [INFO] - власник, [PERSON], [INFO] - дружина, [PERSON], [INFO] - син, [PERSON], [INFO] - син, [PERSON], [INFO] - син дружини /а.с.12/. Рішенням Кіровського районного суду міста Кіровограда від 05 червня 2013 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина, [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 всіх видів доходів (заробітку) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 15 лютого 2013 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO], а також 600 грн. витрат на правову допомогу. На підставі вказаного рішення суду видано виконавчий лист /а.с.9/. Відповідно до даних наданих державним виконавцем Фортечного відділу державної виконавчої служби міста Кропивницького заборгованість по аліментам відповідача перед позивачем станом на 20 квітня 2018 року становить 51 043 грн. 02 коп. /а.с.10-11/. Відповідно до довідки навчально-виховного об'єднання «Загальноосвітня школа І-ІІ ступенів - ліцей №19 - позашкільний центр» Кіровоградської міської ради Кіровоградської області від 11 квітня 2018 року, виданої [PERSON] про те, що за час навчання сина ( з 2013 року по 2018 рік), [PERSON], [INFO], учня 6-Б класу комунального закладу «Навчально-виховне об'єднання «Загальноосвітня школа І-ІІ ступенів - ліцей № 19 - позашкільний центр» Кіровоградської міської ради Кіровоградської області», його батько [PERSON] не відвідував жодного шкільного заходу та батьківських зборів, не звертався до класного керівника чи адміністрації закладу з метою з'ясування успіхів дитини у навчанні та його поведінки. Протягом всього періоду навчання [PERSON] школу відвідувала мама учня /а.с.13/. Згідно довідки навчально-виховного об'єднання «Загальноосвітня школа І-ІІ ступенів - ліцей №19 - позашкільний центр» Кіровоградської міської ради Кіровоградської області від 17.04.2019 р. класний керівник 7-Б класу, [PERSON], засвідчує, що за період навчання [PERSON] з 03.09.2018 року по 17.04.2019 року батько [PERSON] відвідав школу тричі (березень-квітень). [PERSON] цікавився успіхами сина, виявляв бажання зустрітися, але [PERSON] відмовився від зустрічі. Відповідно до характеристики учня 6-Б класу НВО «Загальноосвітня школа І-ІІ ступенів - ліцей №19 - позашкільний центр» [PERSON], [INFO], за період навчання у школі він зарекомендував себе як здібний учень. Програмовий матеріал засвоює в основному на достатньому та високому рівнях. Олександр активний на уроках, систематично готує домашні завдання. Хлопчик відповідально ставиться до виконання доручень. У класі [PERSON] є заступником старости класу. Бере активну участь у житті класу та школи. Олександр вихований, ввічливий учень. З повагою ставиться до вчителів та однокласників. Має товариський характер. Товаришує з багатьма хлопчиками - однокласниками. Користується авторитетом серед дівчаток. Мати, [PERSON], приділяє достатньо уваги вихованню сина /а.с.14/. Відповідно до повідомлення головного лікаря комунального закладу «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 2 м. Кіровограда» [PERSON], [INFO], який проживає за адресою [ADDRESS], перебуває під наглядом педіатра дільничного АЗПСМ № 4 КЗ ЦПМСД №2 м. Кіровограда з 2014 року. Батько дитини, [PERSON], не піклується про стан здоров'я сина і до педіатра дільничного з ним не звертався /а.с.15/. Відповідно до письмових пояснень [PERSON], яка проживає за адресою: [ADDRESS] підпис якої засвідчено начальником КП ЖЕО № 4, вбачається, що з [PERSON] та її сином [PERSON] вона знайома з 10 червня 2012 року. За цей час жодного разу не бачила батька дитини. Батько не спілкується, не приймає участі у розвитку дитини та не цікавиться здоров'ям дитини. За моральний та духовний розвиток дитини відповідає мама, та син знаходиться на повному утриманні матері /а.с.16/. Відповідно до письмових пояснень [PERSON], яка проживає за адресою: [ADDRESS] підпис якої засвідчено начальником КП ЖЕО № 4, вбачається, що з [PERSON] та її сином [PERSON] вона знайома з 10 червня 2012 року. За цей час жодного разу не бачила батька дитини. Батько не спілкується не приймає участі у розвитку дитини та не цікавиться здоров'ям дитини. За моральний та духовний розвиток дитини відповідає мама, та син знаходиться на повному утриманні матері /а.с.17/. Відповідно до письмових пояснень [PERSON], яка проживає за адресою: [ADDRESS], підпис якої засвідчено начальником КП ЖЕО № 4, вбачається, що з [PERSON] та її сином [PERSON] вона знайома з 10 червня 2012 року. За цей час жодного разу не бачила батька дитини. Батько не спілкується не приймає участі у розвитку дитини та не цікавиться здоров'ям дитини. За моральний та духовний розвиток дитини відповідає мама та син знаходиться на повному утриманні /а.с.18/. Відповідно до письмових пояснень [PERSON], зав. будинку [ADDRESS] підпис якої засвідчено начальником КП ЖЕО № 4, вбачається, що [PERSON], [INFO] мешкає за адресою [ADDRESS] і проживає з мамою [PERSON], вітчимом [PERSON] та братом [PERSON]. Повідомила, що біологічного батька ні вона, ні сусіди не бачили /а.с.19/. Відповідно до довідки виданої начальником Фортечного відділу державної виконавчої служби міста Кропивницького від 24 вересня 2019 року на ім'я [PERSON], що мешкає за адресою: [ADDRESS] в тім, що згідно виконавчого листа № 404/1607/13-ц від 17 червня 2013 року, виданого Кіровським районним судом міста Кіровограда про стягнення аліментів на користь [PERSON], заборгованість станом на 24 вересня 2018 року відсутня /а.с.48/. Відповідно до висновку № 2666/49-01-24 від 07.06.2018 року орган опіки та піклування Міської ради міста Кропивницького, вважає за доцільне позбавити батьківських прав громадянина [PERSON] відносно малолітньої дитини [PERSON], [INFO] /а.с.73-74/. Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, суд враховує наступне. Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до ч.3 ст.51 Конституції України сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Відповідно до ст.8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ч.ч. 1,2,6 ст.12 Закону України "Про охорону дитинства" виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров'я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов'язків відповідно до закону. Положеннями норм Сімейного кодексу України встановлено, що кожний із батьків зобов'язаний піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, проявляти у відношенні неї батьківське піклування, зобов'язаний виховувати та утримувати дитину до її повноліття. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом (ст.ст. 150, 151, 152, 155 СК України). Відповідно до ч.ч. 1,4 ст.164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Під час ухвалення рішення про позбавлення батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім'ї (особи) у разі здійснення такого супроводу. Відповідно до ст.165 Сімейного кодексу України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Позбавлення батьківський прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст.166 Сімейного кодексу України). Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. Відповідно до п.п. 15,16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року №3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст.164 Сімейного кодексу України. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Відповідно до ст.3 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20 листопада 1989 року та ратифікованої постановою Верховної ради України від 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського Суду як джерело права. Відповідно до пункту 47 рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Савіни проти України" право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя і що заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Відповідно до пункту 49 рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Савіни проти України" хоча національним органам надається певна свобода розсуду у вирішенні питань щодо встановлення державної опіки над дитиною, вони повинні враховувати що розірвання сімейних зв'язків означає позбавлення дитини її коріння, а це можна виправдати лише за виняткових обставин. Відповідно до пункту 50 рішення Європейського Суду у справі "Хант проти України" втручання у право на повагу до сімейного життя не становить порушення статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якщо воно здійснене "згідно із законом", відповідає одній чи кільком законним цілям, про які йдеться в пункті 2, і до того ж є "необхідним у демократичному суспільстві" для забезпечення цих цілей. В судовому засіданні встановлено, що вихованням та матеріальним забезпеченням [PERSON] займається позивач, яка створила всі умови для його всебічного розвитку, не перешкоджала та не перешкоджає спілкуванню батька з сином. Надана відповідачем заява [PERSON] від 11.11.2014 року на ім'я директора НВО школа-ліцей № 19, згідно якої вона просить не віддавати без її відома під час занять з 8-00 - 13.30 сина, [PERSON], учня 3-Б класу, стороннім особам, а особисто [PERSON] на підставі її заяви про викрадення дитини 10.10.2014 року, яка зареєстрована Кіровоградським МВ УМВС № 30950, не підтверджує факту перешкоджання позивачем у спілкуванні відповідача з сином. З даної заяви вбачається тимчасове обмеження можливості забрати дитину із школи без відома матері. При розгляді даної цивільної справи було достовірно встановлено, що відповідач по справі, [PERSON], протягом тривалого часу не займається вихованням свого малолітнього сина, не проявляє до дитини батьківської уваги та турботи, не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення: не знає як навчається його син, чим цікавиться. Також відповідач матеріально не утримує свою дитину. Мав заборгованість по аліментам в сумі 51 043 грн. 02 коп. Заборгованість сплачена під час розгляду справи в суді. Крім цього, при вирішенні даної справи, суд враховує думку малолітнього [PERSON] щодо позбавлення батька батьківських прав. Відповідач в судовому засіданні не надав будь-яких доказів на спростування обставин, викладених в позовній заяві, за час знаходження справи в суді, з травня 2018 р., не зробив достатніх дій для налагодження відносин з сином та врегулювання спірних питань. Враховуючи обставини справи, судом встановлено, що відповідач свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню та утриманню дитини, обмежуючи свою участь виключно сплатою аліментів. На підставі викладеного,

Outcome: approved