Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-12 00:00:00

Моторне (транспортне) страхове бюро України (далі МТСБУ) звернулось до Фрунзенського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON] про стягнення суми страхового відшкодування в загальному розмірі 23781,46 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 19.08.2016 року о 16:20 год в м. Харкові сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів "Ford", державний номерний знак [NUMBER] , яким керував [PERSON] та "Hyindai", державний номерний знак [NUMBER] , яким керував [PERSON] . Постановою Київського районного суду м. Харкова у справі № 640/14055/16-п [PERSON] визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Позивачем було виплачено потерпілій особі відшкодування заподіяної шкоди у розмірі 23521 грн. 22 коп. Загальний розмір витрат понесених МТСБУ з урахуванням витрат на збір документів, послуги аварійного комісара та визначення розміру шкоди складає 23781 грн. 46 коп. Посилаючись на ст. ст. 39, 41 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" позивач просить суд стягнути з відповідача сплачене страхове відшкодування. Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова області від 19.11.2019 року провадження у справі відкрито, розгляд справи ухвалено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином. 10.01.2020 року від представника позивача за довіреністю - адвоката Сечко С.В. через канцелярію суду надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача, в якому він також підтримав заявлені позовні вимоги в повному обсязі та не заперечував проти ухвалення у справі заочного рішення. Частиною 3 ст. 211 ЦПК України передбачено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином в порядку ст. 128 ЦПК України, шляхом направлення судових повісток за зареєстрованим місцем проживання відповідача, відповідно до відомостей з Реєстру територіальної громади міста Харкова. Причини неявки суду не повідомив, будь-яких заяв та клопотань від відповідача не надходило, в установлений ч. 7 ст. 178 ЦПК України строк відповідач не подав до суду відзив на позовну заяву. У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Враховуючи неявку належним чином повідомленого відповідача в судове засідання, який не повідомив про причини неявки та не подав відзив, відповідно до статті 280 ЦПК України суд, за згодою представника позивача, вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані позивачем докази, суд встановив наступне. [PERSON] 19.08.2016 року о 16:20 год., керуючи автомобілем "Ford Scorpio", державний номерний знак [NUMBER] , по вул. Пушкінська, 48, у м. Харкові, не обрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем "Hyindai ІХ 35", державний номерний знак [NUMBER] , що спричинило пошкодження транспортних засобів та заподіяно матеріальні збитки, чим порушив п. 12.1, п. 13.1 ПДР України. Постановою судді Київського районного суду м. Харкова від 22.09.2016 року [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу. Згідно з ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Відносно іншого водія протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складався, порушень ним Правил дорожнього руху України встановлено не було. Автомобіль "Hyindai ІХ 35", державний номерний знак [NUMBER] , власником якого є [PERSON] застрахований згідно полісу № АІ/8930242 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, терміном дії з 20.01.2016 року по 19.01.2017 року включно. 22.08.2016 року [PERSON] звернулася до Моторно (транспортного) страхового бюро України з заявою про відшкодування оціненої шкоди, заподіяної в результаті дорожньо-транспортної події, яка сталася 19.08.2016 року. Відповідно до звіту № 923 про визначення вартості відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складових частин від 12.10.2016 року, складного ФП [PERSON] , вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складових частин, які підлягають заміні, автомобіля "Hyindai ІХ 35", державний номерний знак [NUMBER] , номер кузова [NUMBER] , 2011 року виготовлення, пошкодженого при ДТП 19.08.2016 року, складає 23251 грн. 22 коп. Наказом МТСБУ України № 8818 від 10.11.2016 року визначено відшкодувати [PERSON] відповідно до ст. 41 ЗУ "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" суму у розмірі 23251 грн. 22 коп. за шкоду заподіяну в результаті дорожньо-транспортної пригоди. Згідно платіжного доручення № 8818р від 11.11.2016 року МТСБ України сплачено [PERSON] страхове відшкодування згідно наказу № 8818 від 10.11.2019 року в розмірі 23251 грн. 22 коп. Згідно платіжного доручення № 627рв від 10.11.2016 року МТСБ України сплачено послуги аварійного комісара у розмірі 530 грн. 24 коп. Відповідно до ст. 39 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Моторне (транспортне) страхове бюро України є єдиним об`єднанням страховиків, які здійснюють обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Участь страховиків у МТСБУ є умовою здійснення діяльності щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. МТСБУ є непідприємницькою (неприбутковою) організацією і здійснює свою діяльність відповідно до цього Закону, законодавства України та свого Статуту. Згідно зі ст. 41.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Моторне (транспортне)страхове бюро України за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Відповідно до ст. 38.2.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Моторне (транспортне)страхове бюро України після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Деліктне зобов`язання виникає з факту завдання шкоди (зокрема, майнової) і триває до моменту її відшкодування потерпілому в повному обсязі особою, яка завдала шкоду (статті 11, 599, 1166 ЦК України). Сторонами деліктного зобов`язання зазвичай виступають потерпілий (кредитор) і заподіювач шкоди (боржник). Разом з тим правила регулювання таких зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо заподіювачем, а іншою особою за умови, що законом передбачено такий обов`язок іншої особи, хоч вона шкоди й не заподіювала. Як роз`яснено у пунктах 26, 27 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ 01 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», до страховика (Моторне (транспортне) страхове бюро України), який виплатив страхове відшкодування, переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, яка одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Сума страхового відшкодування підлягає стягненню з особи, відповідальної за завдані збитки, відповідно до правил статті 993 ЦК України. Зазначена правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 5 квітня 2017 року № 6-2806цс16. Отже, законом прямо встановлено порядок стягнення коштів, виплачених Моторним (транспортним)страховим бюро України на відшкодування шкоди особі потерпілій у дорожньо-транспортній пригоді, саме в порядку регресу. Матеріалами справи підтверджено відшкодування МТСБ України потерпілій особі шкоди, заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди. За ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 993 ЦК України, ст. 27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до вимог ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до положень ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Як вбачається з матеріалів справи Моторне (транспортне) страхове бюро України зверталося до [PERSON] з вимогою про відшкодування завданої майнової шкоди, однак відшкодування в добровільному порядку останнім не було здійснено. З урахуванням викладеного, суд вважає позовну вимогу позивача законною, обґрунтованою та підлягаючою задоволенню. Згідно наявного в матеріалах справи платіжного доручення № 9793185 від 01.10.2019 року, під час звернення до суду з вказаним позовом позивачем сплачено судовий збір в розмірі 1921 грн. 00 коп. У зв`язку із задоволенням позовних вимог, суд вважає за необхідне стягнути судові витрати в сумі 1921 грн.00 коп. з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved