Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-12 00:00:00

Представник ТМО "Психіатрія" у м. Києві звернувся до суду із заявою про госпіталізацію [PERSON], [INFO], до психіатричного закладу, яка 10.10.2017 року о 22 год. 10 хв. за направленням лікаря спеціалізованої бригади швидкої психіатричної допомоги була госпіталізована до ТМО "Психіатрія" у м. Києві у зв'язку з погіршенням психічного стану, а саме: безсоння, відмова від їжі, дратівливість, конфліктність. В судовому засіданні представник заявника - лікар-психіатр [PERSON] заяву підтримала. Пояснила, що [PERSON] психічно хворіє багато років, перебуває на обліку в Психоневрологічному диспансері. У зв'язку з загостренням психічного захворювання та погіршення стану (відмовляється від їжі, прагне знову піти з дому, погрожує рідній сестрі) [PERSON] потребує надання психіатричної допомоги в умовах стаціонару. Також зазначила, що при госпіталізації опікун [PERSON] надала згоду на госпіталізацію [PERSON] Заінтересована особа [PERSON], яка являється опікуном недієздатної, в судовому засіданні не заперечувала проти госпіталізації підопічної до психіатричного закладу, пояснила, що [PERSON] це її рідна тітка по матері на даний час потребує лікування в умовах стаціонару у зв'язку із загостренням його психічної хвороби. Прокурор Павліченко В.О. в судове засідання не з'явилася, надала заяву в якій просила розглянути справу без її участі. Зазначила, що заяву ТМО "Психіатрія" підтримує, просить її задовольнити та надати судовий дозвіл на госпіталізацію недієздатної [PERSON] до психіатричного закладу в примусовому порядку для проходження стаціонарного лікування. Відповідно до ч. 2 ст. 281 ЦПК України справа за заявою про надання психіатричної допомоги у примусовому порядку чи про припинення надання амбулаторної психіатричної допомоги, госпіталізацію у примусовому порядку розглядається в присутності особи, щодо якої вирішується питання про надання їй психіатричної допомоги у примусовому порядку, з обов'язковою участю прокурора, лікаря-психіатра, представника психіатричного закладу, що подав заяву, та законного представника особи, щодо якої розглядаються питання, пов'язані з наданням психіатричної допомоги. Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 16.01.2008 року визнано [PERSON], [INFO], недієздатною (а.с.11). Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 04.07.2008 року призначено [PERSON] опікуном над недієздатною [PERSON] (а.с. 12). Як встановлено в судовому засіданні, 10.10.2017 року за направленням лікаря спеціалізованої бригади швидкої психіатричної допомоги [PERSON] була госпіталізована до ТМО "Психіатрія" у м. Києві, в зв'язку з погіршенням психічного стану. В цей же день була заведена медична карта №6201 стаціонарного хворого [PERSON] (а.с.5). З висновку комісії лікарів-психіатрів від 11.10.2017 року вбачається, що під час бесіди [PERSON] на запитання відповідає охоче, часто не по суті. Правильно називає власну дату народження, поточний рік; власний вік назвати неспроможна. Стверджує, що вона «[PERSON] - рожденна планетою». Анамнестичні відомості не надає. Повідомляє, що в квартирі знаходиться «вычислительная машина с точкой вселенной…, провоцирует праховый яд и кислоту». Вважає, що сусіди їй погрожують, хочуть заподіяти зле «пробить ее здоровье». Свою поведінку оцінює з позиції хворої людини. Емоційно одноманітна, спустошена, міміка бідна, амбівалентна. Критика до свого стану здоров'я, проявів хвороби,способу життя відсутня. Пасивна до призначень та рекомендацій лікаря. Погоджується на лікування та перебування у стаціонарі. Враховуючи анамнез захворювання та теперішній психічний стан хворої встановлений діагноз: шизофренія, параноїдна форма, безперервний тип перебігу; парафренний синдром, виражений апатико-дисоціативний тип дефекту (F-20.00). За висновком ЛКК [PERSON] потребує стаціонарного лікування в умовах психіатричного стаціонару з приводу загострення психотичної симптоматики (а.с.21). Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа госпіталізується до психіатричного закладу добровільно - на її прохання або за її усвідомленою згодою. Особа віком до 14 років (малолітня особа) госпіталізується до психіатричного закладу на прохання або за згодою її батьків чи іншого законного представника. Особа, визнана у встановленому законом порядку недієздатною, госпіталізується до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна. У разі незгоди одного із батьків або відсутності батьків чи законного представника госпіталізація неповнолітнього до психіатричного закладу проводиться за рішенням (згодою) органу опіки та піклування, яке може бути оскаржено до суду. Згода на госпіталізацію фіксується у медичній документації за підписом особи або її законного представника та лікаря-психіатра. Згідно з рішенням Конституційного Суду України №2-рп/2016 від 01.06.2016 р., Конституційний Суд України вважає за необхідне вказати такий порядок виконання цього рішення: до моменту законодавчого врегулювання питання забезпечення судового контролю за госпіталізацією до психіатричного закладу недієздатної особи на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря-психіатра така госпіталізація можлива лише за рішенням суду. Вказаним рішенням визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення третього речення частини першої статті 13 Закону України «Про психіатричну допомогу» від 22.02.2000 р. №1489-ІІІ з наступними змінами у взаємозв'язку з положенням частини другої цієї статті стосовно госпіталізації особи, визнаної у встановленому законом порядку недієздатною, до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря-психіатра без судового контролю. В зв»язку з тим, що процесуальним законодавством не передбачено порядок розгляду заяви про надання психіатричної допомоги в добровільному порядку, тому суд застосовує норму ст.282 ЦПК України. Згідно ч. 2 ст. 282 ЦПК України рішення про задоволення заяви лікаря-психіатра, представника психіатричного закладу є підставою для надання відповідної психіатричної допомоги у примусовому порядку. На підставі викладеного,

Outcome: approved