Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-22 00:00:00

Позивач [PERSON]. звернулася 20.04.2015 року до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства "АрселорМіттал Кривий Ріг" (далі - ПАТ "АМКР") про відшкодування моральної шкоди, заподіяної смертю чоловіка у зв'язку з виконанням ним трудових обов'язків, в якому просить стягнути з відповідача на її користь у рахунок відшкодування моральної шкоди, заподіяної смертю її чоловіка у зв'язку з отриманим ним професійним захворюванням 50000 грн без урахування утримання податку з доходів фізичних осіб та інших обов'язкових стягнень та платежів. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що її чоловік [PERSON] працював у відповідача з 17.05.1977 р. по 28.06.1977 р., з 30.11.1983 р. по 10.01.1994 р., 23.07.1998 р. по 26.04.2002 р. Тривала праця у якості слюсаря по ремонту металургійного устаткування цеху ремонту металургійного устаткування № 1, слюсаря - ремонтника цеху ремонту металургійного устаткування № 3 в умовах впливу шкідливих факторів є причиною виникнення професійного захворювання. За висновком МСЕК від 07.05.2001 року [PERSON]. встановлена 3-а група інвалідності, стійка втрата працездатності в розмірі 30% з 23.04.2001 року по 01.04.2002 року у зв'язку з професійним захворюванням. За висновком МСЕК від 02.04.2003 року чоловіку встановлена ступінь професійної працездатності в розмірі 25% безстроково. За висновком МСЕК від 25.06.2014 року її чоловіку встановлена перша група інвалідності та стійка втрата професійної працездатності в розмірі 100% повторно з 23 червня 2014 р. безстроково. [PERSON] помер [INFO], МСЕК встановлений причинний зв'язок смерті з професійним захворюванням. Внаслідок смерті чоловіка їй заподіяно моральні страждання, які вона оцінює в 50 000 грн., виходячи з того, що вона важко пережила смерть чоловіка, до теперішнього часу знаходиться у стресовому стані, втратила інтерес до життя, не спілкується з більшістю своїх друзів та знайомих, змушена докладати додаткових зусиль для організації свого життя. Крім того, за станом свого здоров'я потребує лікування, та багато коштів на придбання дорогих медичних ліків та препаратів. Також, вона змушена допомагати дочці, яка є безробітною та самостійно утримує неповнолітнього сина. У судовому засіданні позивач позивач підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити в повному обсязі. Представник позивача [PERSON] (довіреність від 20.04.2015р. , дійсна до 20.04.2017р.) в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, обґрунтовуючи обставинами, викладеними в позовній заяві, просив позов задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача Палюга В.В. (довіреність №14-90 юр. Від 27.03.2015 р., дійсна до 01.07.2015 р.) заперечувала проти задоволення позовних вимог та пояснила, що довідка МСЕК про причинний зв'язок смерті з професійним захворюванням видавалася для виплати одноразової допомоги та призначення щомісячної страхової виплати особам, які мають на неї право у разі смерті потерпілого, та не дає підстав для відшкодування моральної шкоди, так як факт причинного зв'язку не є страховим випадком. Крім того, чоловік позивача з 2000 р. перебував під наглядом в лікарні, що свідчить про тривалі проблеми зі здоров'ям ще до його смерті, тому зазначені позивачем докази не підтверджують перенесені нею моральні страждання, підстави для задоволення позовних вимог відсутні, просила у задоволенні позову відмовити. Вислухавши позивача, представників сторін, вивчивши письмові матеріали справи, оцінивши у сукупності докази, надані сторонами в обґрунтування своїх вимог та заперечень, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає частковому задоволенню, за таких підстав. Судом встановлено, що 21.03.1970 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON], про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 452, після реєстрації шлюбу прізвище дружини «[PERSON]» /а.с.4 оборот/. Згідно записам в трудовій книжці, [PERSON] працював слюсарем по ремонту металургійного устаткування, вантажником по відвантаженню вантажу з рудного двору з17.05.1977 р. по 28.06.1977 р., з 30.11.1983 р. по 10.01.1994 р., 23.07.1998 р. по 26.04.2002 р. на комбінаті "Криворіжсталь", правонаступником якого є ПАТ «АМКР» /а.с.6,7/. Відповідно до акту розслідування професійного захворювання позивача від 03.04.2001 року, в якому зазначено, що причиною отримання позивачем професійного захворювання пилового бронхіту 1 ст., емфіземи легень 1 ст. ДН І-ІІ ст.є тривала робота [PERSON]. з 17.05.1977 р. по 28.06.1977 р. на комбінаті «Криворіжсталь» в цеху ремонту металургійного устаткування №1 слюсарем по ремонту металургійного устаткування; з 03.11.1980 р. по 13.06.1983 р. у СпУ №1 «Криворіжрудоремонт» слюсарем по ремонту агломераційного збагачувального подріблювального устаткування; з 30.11.1983 р. по 10.01.1994 р. на комбінату «Криворіжсталь» ЖДЦ-1 вантажником; з 23.07.1998 р. по 26.04.2002 р. на комбінаті «Криворіжсталь» в цеху ремонту металургійного устаткування №3 слюсарем-ремонтником в умовах запиленості повітря робочої зони (концентрація пилу) 8,5 мг/м3 при ГДК 4,0 мг/м3 /а.с.8,9/. Також, висновком МСЕК від 07.05.2001 р. №235154 [PERSON]. встановлена стійка втрата професійної працездатності 30% з повторним оглядом 01.04.2002 р., встановлено третю групу інвалідності, що вбачається з постанови ФССНВ №106Н від 16.07.2001 р. / а.с.11,12/. Згідно до висновку МСЕК від 25.06.2014 р. серія 10 ААГ №023126 [PERSON]. встановлена стійка втрата професійної працездатності 100%, встановлено першу А групу інвалідності з 23 червня 2014 року безстроково та зазначено про потребу у забезпеченні лікарськими засобами, ВМП, сторонньому нагляді та допомозі / а.с.10/. З свідоцтва про смерть [NUMBER] , виданого Довгинцівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби КМУЮ у Дніпропетровській області від [INFO], актовий запис № 824, вбачається, що [PERSON] помер [INFO] /а.с.12 зворот/. Відповідно до довідки МСЕК про причинний зв'язок смерті з професійним захворюванням або трудовим каліцтвом серії АА № 0000124 від 28.11.2014 р. [PERSON]. встановлений причинний зв'язок смерті з професійним захворюванням. /а.с.13/. З урахуванням викладеного, суд не може погодитися із запереченнями представника Відповідача щодо відсутності вини підприємства, оскільки з матеріалів справи вбачається, що саме підприємство відповідача є тією особою, яка несе відповідальність по відшкодуванню моральної шкоди Позивачу. Частиною 1 ст.2 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійних захворювань, які спричинили втрату працездатності" передбачено, що дія цього Закону поширюється на осіб які працюють в умовах трудового договору (контракту) на підприємстві, в установі, організації незалежно від форми власності та господарювання, у фізичних осіб, на осіб, які забезпечують себе роботою самостійно та громадян - суб'єктів підприємницької діяльності, а тому цей закон не регулює правовідносини щодо відшкодування моральної шкоди членам сім'ї працівника, завданої його загибеллю в результаті професійного захворювання, отриманого на виробництві, і такі відносини регулюються ст.ст.1167,1168 ЦК України. Відповідно до частини першої статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Указана норма встановлює загальне правило, відповідно до якого відповідальність за заподіяння моральної шкоди настає за наявності загальної підстави - наявності моральної (немайнової) шкоди, а також за наявності всіх основних умов відповідальності, а саме: неправомірної поведінки, причинного зв'язку та вини заподіювача. Моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім'єю (частина друга статті 1168 ЦК України). Таким чином, правовідносини щодо відшкодування моральної шкоди, завданої смертю фізичної особи регулюються статтею 1167, частиною другою статті 1168 ЦК України, оскільки моральна шкода дружині померлого заподіяна за умови, що в трудових відносинах із відповідачем знаходився її чоловік, а для неї таке заподіяння шкоди є позадоговірним правовідношенням. Пунктом 4 Перехідних положень передбачено, що Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Отже, спірні правовідносини між сторонами виникли саме після смерті чоловіка позивача, тобто після набрання чинності ЦК України 01 січня 2004 року. Враховуючи наведене моральна шкода, завдана позивачеві смертю її чоловіка, підлягає відшкодуванню роботодавцем останнього, тобто відповідачем у справі, на підставі статей 1167, 1168 ЦК України. Представник відповідача, на підставі ст. 60 ЦПК України не надав доказів на спростування тверджень позивача та на обґрунтування своїх заперечень. Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. У судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON]. переносить душевні страждання та переживання, в зв'язку з втратою чоловіка. Винним в смерті її чоловіка є підприємство - відповідач ПАТ "АМКР", так як встановлений факт взаємозв'язку професійного захворювання зі смертю. Після смерті чоловіка, позивач змушена самостійно вирішувати значну кількість проблем матеріального характеру та проблем, пов'язаних з її здоров'ям, через що відчуває моральні страждання, усвідомлюючи відсутність підтримки чоловіка. Втрата близької людини, вимагає від неї додаткових зусиль для організації життя, оскільки померлий, за життя, був для неї опорою та моральною підтримкою, вона змушена переносити нервові потрясіння та душевні страждання. При вказаних обставинах суд вважає, що внаслідок смерті чоловіка у позивача порушено звичайний для неї спосіб життя. Беручи до уваги, що обставини, викладені в позові, знайшли документальне підтвердження, встановлений факт спричинення моральної шкоди, суд вважає, що моральна шкода підлягає частковій компенсації. Оцінивши в сукупності всі докази у справі, суд вважає доведеним спричинення відповідачем позивачці моральної шкоди, в зв'язку зі смертю чоловіка, провину відповідача в її спричиненні та причинно-наслідковий зв'язок між отриманим професійним захворюванням в 2001 році та смертю чоловіка [INFO]. Саме працюючи на підприємстві відповідача [PERSON] отримав професійне захворювання, що призвело до смерті, відповідно рішення обласної МСЕК встановлений зв'язок. Вирішуючи питання щодо розміру моральної шкоди, суд враховує роз'яснення п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995р., з подальшими змінами, "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", відповідно до якого, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується характер і тривалість страждань, істотність вимушених змін у життєвих стосунках, конкретних обставин по справі і наслідків, що наступили. Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, в рамках заявлених позовних вимог, з врахуванням встановлених судом обставин характеру спричиненої шкоди, та виходячи з міркувань розумності, виваженості та справедливості, суд вважає можливим стягнути на її користь 33 000,00 гривень, що буде відповідати тим стражданням і переживанням, які позивач переживала протягом тривалого часу та які переносить на теперішній час. Згідно ст. 5 Закону України "Про судовий збір" позивач звільнений від сплати судового збору. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Враховуючи викладене,

Outcome: partial