Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-05 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з цим позовом мотивуючи тим, що [INFO] помер її батько [PERSON], у зв'язку з чим відкрилася спадщина, до складу якої ввійшло, в тому числі, право на земельну частку (пай) розміром 4,58 в умовних кадастрових гектарах, відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER]. Спадщину прийняла її мати [PERSON], яка перебувала з батьком у зареєстрованому шлюбі і фактично вступила в у правління та володіння спадковим майном. [INFO] вона померла і до спадщини останньої ввійшла вищевказана земельна частка (пай), що належала батькові та така ж земельна частка (пай), що належала їй на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER]. Вона, як спадкоємиця першої черги за законом прийняла спадщину після смерті матері, так як остання впродовж останніх шести років і до дня смерті проживала з нею в м. Суми. Однак оформити свої спадкові права позивачка не спроможна, оскільки оригінали зазначених сертифікатів на земельну частку (пай) були спадкодавцями втрачені. Просила встановити факт прийняття спадщини [PERSON] після смерті її чоловіка [PERSON], факт належності їй в порядку спадкування за законом права на земельну частку (пай), що належала її чоловіку [PERSON] відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], встановити факт проживання із спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини та визнати за нею в порядку спадкування за законом на ці земельні частки (паї). Позивачка [PERSON] свої вимоги підтримала, просила справу розглянути без її участі, про що повідомила суд письмовою заявою. Представник відповідача Гвинтівської сільської ради в задоволенні позову не заперечував, просив справу розглянути без його участі, про що повідомив суд листом. Третя особа [PERSON] вимоги позивачки визнав повністю, просив справу розглянути без його участі, надавши до суду письмову заяву. Третя особа [PERSON] про розгляд справи повідомлена, в судове засідання не з'явилася по невідомій причині, клопотання про відкладення судового розгляду справи не надала. Суд визнав можливим справу розглянути без її участі за наявними доказами. Приймаючи до уваги, що сторони в судове засідання не явилися, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до положень ч.2 ст.197 ЦПК України. Дослідивши обставини справи, представлені докази та давши їм оцінку, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] помер батько позивачки [PERSON], який мешкав в с. Нечаївка, Гвинтівської сільської ради Буринського району Сумської області, що вбачається із свідоцтва про смерть останнього, свідоцтв про народження та укладення шлюбу позивача (а.с.10-12). Після його смерті відкрилася спадщина, яку прийняла його дружина, мати позивачки, [PERSON], фактично вступивши в управління та володіння спадковим майном згідно вимог п.1 ч.1 ст.549 ЦК Української РСР, являючись при цьому спадкоємцем першої черги за законом, що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу та довідкою Гвинтівської сільської ради (а.с.8,9). Серед спадкової маси було право спадкодавця на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності САПТЗТ «Нива» розміром 4,58 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), посвідчене сертифікатом серії [NUMBER], що підтверджується довідкою відділу Держгеокадастру у Буринському районі Сумської області (а.с.15). [INFO] [PERSON], юридично не оформивши спадщину після смерті свого чоловіка [PERSON]., померла в м. Суми, проживаючи останні декілька років разом із своєю дочкою - позивачкою по справі, що доведено свідоцтвом про смерть спадкодавця, довідкою Гвинтівської сільської ради (а.с.13,16). До кола спадкоємців першої черги за законом після смерті останньої належали їхні діти [PERSON], [PERSON], які спадщину не приймали та позивачка [PERSON], яка прийняла спадщину в силу ч.3 ст.1268 ЦК України, оскільки на час відкриття спадщини проживала разом із спадкодавцем і протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, не заявила про відмову від неї, що також вбачається з письмових заяв [PERSON] та [PERSON], інформаційної довідки зі Спадкового реєстру(а.с.19,20) Разом з тим, позивачка не може отримати свідоцтво про право на спадщину на частину майна, оскільки оригінали правовстановлюючих документів на вищевказані земельні ділянки (паї), а саме сертифікати серії [NUMBER] та [NUMBER], в неї відсутні, так як були втрачені при невідомих обставинах спадкодавцями. Ця обставина підтверджується і письмовими роз'ясненнями наданими нотаріусом за зверненням позивачки (а.с.17). Однак право спадкодавців на вказані земельні частки( паї) у суду сумнівів не викликає, так як фактично, паювання сільськогосподарських земель в Україні розпочалося після прийняття Указу Президента України "Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва" №666/94 від 10.11.1994 року та Указу від 08.08.1995 року "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам та організаціям" №720/95. Зокрема, згідно п.2 Указу Президента України "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам та організаціям", право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Згідно із законодавством, членами КСП були, зокрема, такі особи: постійні працівники - члени КСП, пенсіонери, які раніше працювали в КСП і залишилися його членами. Крім того, право на земельний пай мають спадкоємці тих членів КСП, які мали таке право, але померли до моменту видачі документа про це право, а саме - земельного сертифіката (Указ Президента України від 10 листопада 1994 року № 666/94 «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва»). Тобто відповідно до змісту статей 22,23 Земельного кодексу України ( 1990 р. N 561-XII) та Указу Президента України від 08.08.1995 року право на земельний пай у таких випадках особа набуває за наявності усіх трьох умов - перебування в членах КСП, включення до списку осіб, доданого до державного акта на право колективної власності на землю, одержання КСП Державного акта. Судом встановлено, що батьки позивачки [PERSON] та [PERSON] реалізували своє право на земельну частку (пай), площею 4,58, кожний, в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), отримавши відповідні сертифікати на земельну частку (пай) серії [NUMBER] та [NUMBER], про що було зроблено запис в Книзі реєстрації сертифікатів на право за земельну частку (пай) за №939 та №940 і оригінали цих правовстановлюючих документів були втрачені. В силу ч.2 ст.256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення,зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Таким чином, оскільки право спадкоємця є похідним від права спадкодавця, з огляду на зміст зазначених норм матеріального права та їх аналізу, враховуючи, що позивачка прийняла спадщину, але не може скористатись в повному обсязі своїми правами спадкоємця на нотаріальне оформлення спадщини, суд приходить до висновку про обґрунтованість її вимог і необхідності захисту її права шляхом задоволення заявленого позу.

Outcome: approved