Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-18 00:00:00

Публічне акціонерне товариство "Державний ощадний банк України", яке є правонаступником Відкритого акціонерного товариства "Державний ощадний банк України", (Позивач) звернувся до суду з позовом про стягнення суми заборгованості за кредитним договором, в обґрунтування своїх вимог зазначив, що 12.08.2008 року між Позивачем та [PERSON] (Відповідач №1) був укладений кредитний договір №224 (Кредитний договір), згідно умов якого, Відповідач №1 отримав кредитні кошти, у національній валюті, у розмірі 15 000,00 грн., під 30% річних, зі строком повернення кредиту по 11.08.2011 року. Відповідно до умов Договору Відповідач №1 зобов'язаний повернути кредит у повному обсязі в строки зазначені у Договорі, щомісяця сплачувати відсотки за користування кредитними коштами. Крім того, п.5.2. Договору, передбачена відповідальність за порушення строків повернення кредиту та своєчасній сплаті процентів за користування кредитом, комісійних винагород та інших платежів за цим Договором у вигляді пені у розмірі 0,02% від суми несплаченого платежу, за кожний день прострочення. Одночасно, з метою забезпечення виконання зобов'язань за вказаним Кредитним договором, між Позивачем та [PERSON] (Відповідач №2), Позивачем та [PERSON] (Відповідач №3), були укладені Договори поруки №224 від 12.08.2008 року та №224/1 від 12.08.2008 року, - відповідно. За умов яких Відповідачі №2-3, як поручителі, зобов'язались відповідати за виконання Відповідачем №1 зобов'язань, що виникли з Кредитного договору. Відповідач № 1 зобов'язання за Кредитним договором, своєчасно не виконує, у строки, обумовлені в Кредитному договорі, кредит та проценти за його користування, не сплачує. У зв'язку з неналежним виконанням Відповідачем №1 своїх зобов'язань, станом на 07.08.2014 року, існує заборгованість у розмірі: 32 480, 11 грн., з яких: - прострочена заборгованість за кредитом - 14 066,00 грн.; - прострочена заборгованість за відсотками - 11 739,41 грн.; - пеня за несвоєчасне погашення кредиту - 1 356,45 грн.; - пеня за несвоєчасне повернення відсотків - 1 157,82 грн.; - 3% річних за несвоєчасну сплату основного боргу - 557,44 грн.; - 3% річних за несвоєчасну сплату процентів - 475,82 грн.; - втрати від інфляції за рахунок несвоєчасного погашення кредиту - 1 631,63 грн.; - втрати від інфляції за рахунок несвоєчасної сплати процентів - 1 495,54 грн. Зазначену суму заборгованості, а також витрати у справі Позивач просить стягнути з Відповідачів, у солідарному порядку. У судове засідання представник позивача Книгницька Л.А., будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, не з'явилась, надала суду письмову заяву з проханням розглянути справу за її відсутності, наполягала на задоволенні позову у повному обсязі, не заперечувала щодо постановлення заочного рішення. Відповідачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON], будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явились, про причини своєї неявки суд не повідомили. На підставі наявних у справі доказів та зі згоди представника позивача, суд вважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши письмові матеріали справи, у їх сукупності, суд знаходить позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Так, 12.08.2008 року між Відкритим акціонерним товариством "Державний ощадний банк України", правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство "Державний ощадний банк України" та [PERSON] був укладений кредитний договір №224, згідно умов якого останній отримав кредитні кошти, у національній валюті, у розмірі 15 000,00 грн., під 30% річних, зі строком повернення кредиту по 11.08.2011 року, що підтверджується копією укладеного Договору (а.с.6-8). Відповідно до умов Договору Відповідач №1 зобов'язаний повернути кредит у повному обсязі в строки зазначені у Договорі, щомісяця сплачувати відсотки за користування кредитними коштами. Крім того, п.5.2. Договору, передбачена відповідальність за порушення строків повернення кредиту та своєчасній сплаті процентів за користування кредитом, комісійних винагород та інших платежів за цим Договором у вигляді пені у розмірі 0,02% від суми несплаченого платежу, за кожний день прострочення. Одночасно, з метою забезпечення виконання зобов'язань за вказаним Кредитним договором, між Позивачем та [PERSON], Позивачем та [PERSON], були укладені Договори поруки №224 від 12.08.2008 року та №224/1 від 12.08.2008 року, - відповідно (а.с.11-12). За умов укладених Договорів Відповідачі №2-3, як поручителі, зобов'язались відповідати за виконання Відповідачем №1 зобов'язань, що виникли з Кредитного договору. Відповідач №1 зобов'язання за Кредитним договором своєчасно не виконує, у строки, обумовлені у Кредитному договорі, кредит та проценти за його користування, не сплачує. Як убачається з розрахунку заборгованості за Кредитним договором (а.с.4-5), розмір заборгованості, станом на 07.08.2014 року, складає: 32 480,11 грн. з яких: - прострочена заборгованість за кредитом - 14 066,00 грн.; - прострочена заборгованість за відсотками - 11 739,41 грн.; - пеня за несвоєчасне погашення кредиту - 1 356,45 грн.; - пеня за несвоєчасне повернення відсотків - 1 157,82 грн.; - 3% річних за несвоєчасну сплату основного боргу - 557,44 грн.; - 3% річних за несвоєчасну сплату процентів - 475,82 грн.; - втрати від інфляції за рахунок несвоєчасного погашення кредиту - 1 631,63 грн.; - втрати від інфляції за рахунок несвоєчасної сплати процентів - 1 495,54 грн. Згідно ч.2 ст.615 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. Крім того, ст.554 ЦК України передбачено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором, як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків. Тобто, зі змісту вказаної норми вбачається можливим встановлення поруки щодо виконання одного й того ж зобов'язання одночасно з боку декількох осіб. Однак, така порука виникає лише на підставі її спільного надання у формі укладання одного договору декількома поручителями (ч.3 ст.554 ЦК України). Лише у випадку укладання одного договору декількома поручителями (спільна порука) поручителі відповідають перед кредитором солідарно з боржником та солідарно між собою. Законом не заборонено укладання й кількох договорів поруки на виконання того самого зобов'язання, але у цьому випадку ч.3 ст.554 ЦК України застосована бути не може. Поручителі не несуть у такому разі солідарної відповідальності між собою, оскільки не можна вважати поруку їхньою спільною. За таких обставин кредитор має право пред'явити вимогу до кожного з поручителів на підставі відповідного договору, але поручитель, що виконав зобов'язання, не може висунути вимогу до іншого поручителя на предмет розподілу відповідальності перед кредитором. Однак, звертаючись до суду з позовом про стягнення заборгованості з Відповідачів №2-3, Позивач не звернув уваги на те, що в даному випадку ч.3 ст.554 ЦК України застосована бути не може і поручителі не несуть солідарної відповідальності, так як відсутня їх спільна порука, оскільки укладено 2 окремих договори поруки. Пункт 18 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012р., №5, «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» зазначає, що за змістом статті 552 ЦК України, частини другої статті 625 ЦК України, інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов'язання, вираженого у національній валюті, та три проценти річних від простроченої суми, полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому суд має виходити з того, що ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов'язання. Отже, вимоги Банку щодо застосування до спірних правовідносин вимог ст.625 ЦК України, є правомірними. Таким чином, позовні вимоги стосовно стягнення заборгованості за Кредитним договором є обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню. Крім того, відповідно до ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому сума понесених витрат у розмірі 324,80 грн. - судового збору, також підлягає стягненню з Відповідачів, у повному обсязі, у рівних частинах, з кожного. На підставі викладеного,

Outcome: approved