Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-15 00:00:00

[PERSON] який діє в інтересах [PERSON] , звернувся до суду з позовом до Комунального підприємства «Реєстрація майна та бізнесу», в якому просить суд скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 48992014 від 03.10.2019 року, прийняте державним реєстратором Бойко Христиною Романівною Комунального підприємства «Реєстрація майна та бізнесу», щодо реєстрації за Акціонерним товариством «Альфа-Банк» права власності на об`єкт нерухомого майна, розташованого за адресою : [ADDRESS] (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1928779346101; номер об`єкта в РПВН: 11843060) та зобов`язати Комунальне підприємство «Реєстрація майна та бізнесу» вилучити з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис про реєстрацію права власності за Акціонерним товариством «Альфа-Банк» на об`єкт нерухомого майна, розташованого за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування заявленого позову покликається на те, що квартира [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності позивачу та членам його сім`ї на підставі свідоцтва про право власності № Г-26937 від 09.08.2005 року. 31.10.2007 року між Закритим акціонерним товариством «Альфа-Банк» та [PERSON] укладено договір про надання траншу № SME0005263. Також, 31.10.2007 року, з метою забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором, між Закритим акціонерним товариством «Альфа-Банк» та [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] було укладено договір іпотеки № SMERS00254/1, посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Тертичною Е.В. зареєстрований в реєстрі за № 10716. Згідно п. 3.1. договору іпотеки, предметом іпотеки за цим договором є квартира, загальною площею 106,5 кв.м, що знаходиться за адресою [ADDRESS] . 01.10.2019 року державним реєстратором Комунального підприємства «Реєстрація майна та бізнесу» Бойко Христиною Романівною на підставі договору іпотеки №SMERS00254/1, серія та номер: 10716, виданий 31.10.2007 року, видавник: Приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Тертична Е.В., повідомлення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору та анулювання залишку заборгованості за основним зобов`язанням, серія та номер: б/н, видавник: Акціонерне товариство "АЛЬФА-БАНК", проведено державну реєстрацію права власності нерухомого майна за адресою: [ADDRESS] за суб`єктом АТ «Альфа-Банк». Представник позивача вважає, що рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень є протиправним та незаконним, прийнятим з порушенням чинного законодавства, оскільки позивачем не було отримано письмову вимогу про усунення порушення, іпотекодержателем не проведено оцінки предмета іпотеки та не подано висновку експерта реєстратору, при проведенні реєстрації нерухомого майна не прийнято до уваги наявність обтяжень прав на нерухоме майно, а тому рішення підлягає скасуванню. Просить позов задоволити. Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 08.11.2019 року відкрито провадження, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін в судове засідання. 28.11.2019 року представником позивача через канцелярію Галицького районного суду м.Львова подано заяву про забезпечення позову, в якій просить вжити заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно: квартиру [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1928779346101 та шляхом заборони Акціонерному товариству «Альфа-Банк» (код ЄДРПОУ 23494714) органам державної реєстрації прав на нерухому майно, державним реєстраторам прав на нерухоме майно, державним реєстраторам органів місцевого самоврядування, у тому числі особам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно, вчиняти будь-які реєстраційні дії (реєстрацію прав власності, скасування реєстрації права власності та інших речових прав, у тому числі реєстрацію правочинів щодо відчуження, передачі у володіння та користування третім особам, внесення до статутних капіталів юридичних осіб, передачі в іпотеку, будь-якого іншого обтяження та інше) щодо вказаного об`єкту нерухомого майна. Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 05.12.2019 року у задоволенні заяви представника позивача про забезпечення позову відмовлено. 15.01.2020 року представник відповідача Лилик В.В. подав письмові пояснення, у яких зазначив, що Комунальне підприємство «Реєстрація майна та бізнесу» у відповідності до змін у чинному законодавстві України припинило здійснювати діяльність у сфері державної реєстрації речових прав та їх обтяжень, працівники відповідача державні реєстратори звільнені. Окрім того, повідомив, що Винниківською міською радою прийнято рішення про припинення шляхом ліквідації Комунального підприємства «Реєстрація майна та бізнесу» без визначення правонаступника відповідача. В судовому засіданні 15.01.2020 року залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача АТ «Альфа - Банк». 06.02.2020 року представник АТ «Альфа-Банк» Блажевський П.І. подав клопотання про закриття провадження у справі, оскільки відповідно до рішення дев`ятнадцятої сесії Винниківської міської ради №2186 відповідач у справі Комунальне підприємство «Реєстрація майна та бізнесу» є припиненим. Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 06.02.2020 року у задоволенні клопотання представника третьої особи Блажевського П.І. про закриття провадження у справі відмовлено. Ухвалою Галицького районного суду м.Львова від 14.04.2020 року у зв`язку із поширенням гострих респіраторних захворювань та коронавірусу СOVID-19, розгляд справи вирішено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження, без виклику учасників справи в судове засідання. 13.05.2020 року представник позивача [PERSON] на електронну адресу Галицького районного суду м.Львова надіслав додаткові пояснення щодо позовних вимог, у яких зазначив, що згідно копії реєстраційної справи №1928779346101 квартири [ADDRESS] , яку було витребувано судом, вбачаються порушення, допущені з боку відповідача та АТ «Альфа-Банк» при подачі документів та при прийнятті рішення про державну реєстрацію права власності, внаслідок чого рішення підлягає скасуванню з підстав, зазначених у позовній заяві та додаткових поясненнях. Сторони у справі про судовий розгляд даного позову повідомлені належним чином. Від представника третьої особи АТ «Альфа-Банк» надійшло клопотання про відкладення розгляду справи поширенням гострих респіраторних захворювань та коронавірусу СOVID-19. На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку із запровадженням загальнодержавного карантину, а також з метою забезпечення розгляду даної справи у строки визначені ЦПК України, суд дійшов висновку, що у задоволенні клопотання представника третьої особи АТ «Альфа-Банк» Блажевського П.І. про відкладення розгляду справи необхідно відмовити та проводити розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, які суд вважає достатніми. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, дійшов наступного висновку. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно до ч.1 ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Судом встановлено, що 09 серпня 2005 року Галицькою районною адміністрацією ЛМР було видано Свідоцтво про право власності № Г-26937 на квартиру [ADDRESS] , яка належить на праві спільної сумісної власності позивачу та членам його сім`ї. 25.08.2005 року було проведено державну реєстрацію вказаної квартири /а.с.13-15/. 31.10.2007 року між Закритим акціонерним товариством «Альфа-Банк» та [PERSON] укладено договір про надання траншу № SME0005263, згідно якого кредитор надає позичальнику кредит в сумі 150000,00 (сто п`ятдесят тисяч) доларів США 00 центів на строк користування 120 (сто двадцять) місяців зі сплатою процентів в розмірі 13 (тринадцять) % річних, а позичальник зобов`язується повернути наданий кредит і сплатити проценти та комісії за кредитом у встановлений договором строк та виконати інші зобов`язання за договором в повному обсязі /а.с.16-18/. 31.10.2007 року між Закритим акціонерним товариством «Альфа-Банк» та [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] було укладено договір іпотеки № SMERS00254/1, посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Тертичною Е.В. зареєстрований в реєстрі за № 10716. Згідно п. 3.1. договору іпотеки, предметом іпотеки за цим договором є квартира, загальною площею 106,5 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] /а.с.19-25/. При укладенні іпотечного договору від 31.10.2007 року на предмет іпотеки - квартиру що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Тертичною Е.В. накладено заборону відчуження, про що в іпотечний договір внесено відповідний запис за реєстровим №10712. З інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №184236865 від 09.10.2019 року вбачається, що 01.10.2019 року державним реєстратором Комунального підприємства «Реєстрація майна та бізнесу» Бойко Христиною Романівною , на підставі договору іпотеки №SMERS00254/1, серія та номер: 10716, виданого 31.10.2007, видавник: Приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Тертична Е.В. та повідомлення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору та анулювання залишку заборгованості за основним зобов`язанням, серія та номер: б/н, видавник: Акціонерне товариство "АЛЬФА-БАНК", прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 48992014 від 03.10.2019 12:55:39, власник АТ «Альфа-Банк» /а.с.29-31/. Відповідно до ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Положеннями ч.3 ст.12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова, установа зобов`язується надати грошові кошти /кредит/ позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст.ст. 1049, 1050 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. У разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки ч. 1 ст. 33, ст. 39 Закону України "Про іпотеку". Положення ч.2 ст. 18 ЗУ «Про державну реєстрацію» встановлює, що перелік документів, необхідних для державної реєстрації прав та порядок державної реєстрації прав визначаються Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Згідно з ч. 7 ст. 18 ЗУ «Про державну реєстрацію» державній реєстрації підлягають виключно заявлені речові права на нерухоме майно та їх обтяження, за умови їх відповідності законодавству і поданим/отриманим документам. Частиною 1 ст. 22 ЗУ «Про державну реєстрацію», документи, що подаються для державної реєстрації прав, повинні відповідати вимогам, встановленим цим Законом та іншими нормативно-правовими актами. Згідно п.п.1,2 ч.3 ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державний реєстратор: встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність обов`язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення у випадках, передбачених законом; відповідність повноважень особи, яка подає документи для державної реєстрації прав; відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих/отриманих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов`язує можливість виникнення, переходу, припинення речового права, що підлягає державній реєстрації; перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення. Статтею 35 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що у разі порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушеного зобов`язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Судом встановлено, що 31.10.2007 року Закрите акціонерне товариство «Альфа-Банк» та [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] уклали договір іпотеки № SMERS00254/1, за умовами якого позивач передає Банку в іпотеку, квартиру, загальною площею 106,5 кв.м, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Згідно п.6.1 договору іпотеки іпотекодержатель набуває право звернення стягнення на предмет іпотеки у будь-якому з наступних випадків: невиконання основного зобов`язання, невиконання чи неналежного виконання іпотекодавцями умов договору, інших випадках, передбачених законодавством України. Відповідно до п. 6.3 та п. 6.3.1. договору іпотеки звернення стягнення на предмет іпотеки у порядку позасудового врегулювання може здійснюватися шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки у рахунок виконання основного зобов`язання. У цьому випадку право власності на предмет іпотеки переходить від іпотекодавців до іпотекодержателя з дня, наступного за останнім днем строку, визначеного для виконання порушеного основного зобов`язання та/або умов цього Договору у вимозі про усунення порушень, яка буде надіслана іпотекодержателем згідно зі статтею 35 Закону України «Про іпотеку»; при цьому, у разі прийняття іпотекодержателем рішення про звернення стягнення у спосіб, зазначений у цьому пункті, у вимозі про усунення порушень іпотекодержателем зазначається дата переходу права власності на предмет іпотеки.» Пунктом 61 Порядку державної реєстрації передбачено, що для державної реєстрації права власності на підставі договору іпотеки, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, також подаються: копія письмової вимоги про усунення порушень, надісланої іпотекодержателем іпотекодавцеві та боржникові, якщо він є відмінним від іпотекодавця; документ, що підтверджує наявність факту завершення 30-денного строку з моменту отримання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги іпотекодержателя у разі, коли більш тривалий строк не зазначений у відповідній письмовій вимозі; заставна (якщо іпотечним договором передбачено її видачу). Як вбачається із копії реєстраційної справи №1928779346101, яку ухвалою Галицького районного суду м.Львова було витребувано в Управління державної реєстрації Юридичного департаменту Львівської міської ради, в такій містяться наступні документи: заява про державну реєстрацію; квитанція; квитанція; витяг з Державного реєстру; повідомлення про звернення стягнення; договір іпотеки; договір про надання траншу; рамкова угода; інформація з державного реєстру; рішення про державну реєстрацію; витяг з Державного реєстру /а.с.140-183/. Підтвердженням отримання позивачем письмової вимоги банку про усунення порушень є рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, що в свою чергу є документом, який підтверджує факт завершення 30-денного строку з моменту отримання вимоги позивачем. Однак, як вбачається з реєстраційної справи, таке повідомлення, як і документ про оплату послуг пересилання поштового відправлення, банк разом із іншими документами для проведення державної реєстрації права не подав. Тобто вимоги Порядку щодо надання документа, що підтверджує завершення 30-денного строку з моменту отримання іпотекодавцем та боржником письмової вимоги іпотекодержателя, не виконано. Окрім того, судом встановлено, що зміст повідомлення про звернення стягнення, яке міститься в реєстраційній справі, не відповідає вимогам ст.35 ЗУ «Про іпотеку», оскільки не містить строку виконання порушеного зобов`язання, а також у повідомленні згідно п. 6.3.1. договору іпотеки іпотекодержателем не зазначено дату переходу права власності на предмет іпотеки. Отже, державна реєстрація за банком права власності на квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , за неподання для цього передбачених пунктом 61 Порядку державної реєстраціїдокументів проведена державним реєстратором без дотримання положень ст.ст.10, 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», а тому рішення зазначеного суб`єкта владних повноважень від 03.10.2019 року №48992014 про реєстрацію права власності є протиправним. Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у справі № 21-1458а16викладених у постанові від 11.04.2017 року. Відповідно до ч.6 ст. 5 ЗУ «Про іпотеку», вартість предмета іпотеки визначається за згодою між Іпотекодавцем і Іпотекодержателем або шляхом проведення оцінки предмета іпотеки відповідним суб`єктом оціночної діяльності у випадках, встановлених законом або договором. Згідно ч. 5 ст. 37 ЗУ «Про іпотеку», Іпотекодержатель набуває предмет іпотеки у власність за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки суб`єктом оціночної діяльності. Однак, як вбачається із реєстраційної справи №1928779346101, всупереч вимогам ЗУ «Про іпотеку» та Договору іпотеки№SMERS00254/1, іпотекодержатель при звернення до державного реєстратора не надав оцінки предмета іпотеки та висновку про оцінку предмета іпотеки, що свідчить про порушення порядку вчинення реєстраційних дій. Окрім того, зідно з п.п.5,6 ч.1 ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо наявні суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями та наявні зареєстровані обтяження речових прав на нерухоме майно. Тобто, наявність в Реєстрі запису про арешт майна є перешкодою для здійснення державним реєстратором реєстраційних дій до того часу, поки таке обтяження не буде зняте. Як з`ясовано судом, 09.04.2014 року відповідно до постанови старшого державного виконавця Галицького ВДВС ЛМУЮ Яремчука А.Т. накладено арешт на майно [PERSON] , реєстраційний номер облікової картки платника податків: [NUMBER] , країна громадянства: [ADDRESS] , номер запису про обтяження: 5284915. Окрім того, 26.12.2013 року відповідно до постанови старшого державного виконавця Галицького ВДВС ЛМУЮ Яремчука А.Т накладено арешт на майно [PERSON] , реєстраційний номер облікової картки платника податків: [NUMBER] , країна громадянства: [ADDRESS] , номер запису про обтяження: 4091785. Згідно п.п. 1,2 ч.3 ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», Державний реєстратор: встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: наявність обтяжень прав на нерухоме майно. Державний реєстратор: перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення. Як вбачається з наявних у матеріалах справи доказів, станом на 02.10.2019 року інформація про державну реєстрацію обтяжень була актуальною, що підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №183310542 від 02.10.2019 року (а.с.26-28). Згідно з пунктом 6 частини першої статті 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо заяву про державну реєстрацію прав, пов`язаних з відчуженням нерухомого майна, подано після державної реєстрації обтяжень, встановлених щодо цього майна. Відтак, при наявності в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запису про заборону відчуження спірного майна державний реєстратор не мав права здійснювати реєстраційних дій поки таке обтяження не буде зняте. Такого ж висновку дійшла Колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України у постанові від 11 листопада 2014 року (справа №21-357а14). Окрім того, вищезазначена позиція узгоджується із правовою позицією, яка міститься в Постанові Велика Палата Верховного Суду від 03.04.2019 р. у справі № 755/5072/17. Враховуючи те, що позивачем не отримано письмову вимогу про усунення порушення, іпотекодержателем не проведено оцінки предмета іпотеки, при проведенні реєстрації нерухомого майна державним реєстратором не враховано відсутність висновку експерта, а також не прийнято до уваги наявність обтяжень прав на нерухоме майно, судом розцінюється, як недотримання законодавчо встановлених вимог іпотекодержателя при вчинення дій щодо звернення стягнення на майно, що є предметом іпотеки, а також незаконність дій реєстратора, який всупереч вимогам чинного законодавства, вчинив реєстраційні дії за відсутності необхідних для цього документів. За умовами ч.3 ст. 12, ч.1 ст. 13 ЦПК України обов`язок доказування покладається на сторони у справі. Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, системний аналіз положень чинного законодавства України, вважає, що рішення про реєстрацію права власності за АТ «Альфа-Банк» винесене державним реєстратором Бойко Христиною Романівною Комунального підприємства «Реєстрація майна та бізнесу» із порушенням вимог Закону України «Про іпотеку» та ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», а тому вимоги позивача вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Оскільки позовні вимоги задоволено, суд, відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 1568,80 грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved