Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-24 00:00:00

В травні 2017 року представник позивача Волченко Г.В. звернувся до суду з позовом [PERSON] до Приватного підприємства "Золота нива 1", третя особа: сектор з питань державної реєстрації Ізюмської районної державної адміністрації Харківської області, про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки. Позов обґрунтовано тим, що він є власником земельної ділянки на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку від 10.12.2002 року III-ХР 015586, кадастровий номер 6322880500:02:000:0090, розміром 6,9058 га, ділянка № [NUMBER] із земель приватної власності, розташована на території Комарівської сільради Ізюмського району. На початку 2017 року, після отримання інформаційної довідки з ДРРП на нерухоме майно виявилося, що в наявності є договір оренди, укладений 09.11.2011 року між ним і ПП "Золота нива 1", зареєстрований 23.05.2014 року, № запису про інше речове право 5796391, на земельну ділянку, кадастровий номер 6322880500:02:000 0090. Вказує, що даний договір не підписував, але знав що за мовчазною згодою земельною ділянкою користується ПП «Золота Нива-1», та я отримував за це плату від ПП «Золота Нива-1» з 2007 року. Вказує, що з ним не узгоджувалися істотні умови договору, передбачені ЗУ «Про оренду землі», та не має свого екземпляра договору на належну земельну ділянку. У лютому 2017 року звернувся з листом до відповідача з вимогою надати екземпляр договору, але листом № 87 від 22.03.2017 року відповідач повідомив, що в нього відсутній його екземпляр договору, так як раніше був виданий. Будь-яких доказів передачі екземпляру договору відповідач не надав. В зв`язку з тим, що станом на початок 2017 року належна земельна ділянка не була зареєстрована у Державному земельного кадастру, то він звернувся до землевпорядної організації для виготовлення документації з землеустрою. Після реєстрації ділянки з витягу з Державного земельного кадастру він дізнався про зміну її кадастрового номеру на новий - 6322885000:02:000:0166. Відповідно до довідки з міськрайонного управління в Ізюмському районі та м. Ізюмі Головного управління Держгеокадастру у Харківській області від 16.05.2017 року № 31-20-0 23 021-177/122-1 його було повідомлено, що зміна кадастрового номеру відбулася в зв`язку з дублюванням кадастрових номерів. 16.05.2017 року позивач зареєстрував своє право власності на земельну ділянку кадастровий номер 6322885000:02:000:0166 у ДРРП на нерухоме майно. Позивач вказує, що договір оренди на зазначену земельну ділянку з відповідачем не укладав та не підписував, тобто договір укладено з іншою особою з підробкою його підпису. Посилаючись на вищевикладене, позивач просив визнати недійсним договір оренди земельної ділянки кадастровий номер 6322885000:02:000:0090, розміром - 6,9058 га, ділянка № [NUMBER] із земель приватної власності, розташована на території Комарівської сільради Ізюмського району, укладений 09.11.2011 року між ним і ПП «Золота нива 1», зареєстрований державним реєстратором Ізюмського МУЮ Мітіною В.В., 23.05.2014 року, № запису про інше речове право 5796391. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями від 26.05.2017 року, вказана цивільна справа визначена до розгляду судді Одарюк М.П. 09.06.2017 р. відповідачем надано письмове заперечення проти позову, в якому просив у позові відмовити повністю, посилаючись на те, що між [PERSON] та ПП «Золота нива 1» укладено договір оренди землі від 09.11.2011 р., за умовами п.п.1.1., 2.1., 3.1. [PERSON] передав, а ПП «Золота нива 1» прийняло в строкове платне користування вищевказану земельну ділянку кадастровий номер 6322885000:02:000:0090 площею 6,9058 га, яка розташована на території Комарівської сільської ради Ізюмського району Харківської області, ділянка № [NUMBER] , строком на 7 років. 09.11.2011 р. сторонами було підписано акт визначення меж земельної ділянки в натурі. 23.05.2014 р. державним реєстратором Реєстраційної служби Ізюмського міськрайонного управління юстиції Харківської області Мітіною В.В. за ПП «Золота нива 1» було зареєстровано право оренди даної земельної ділянки строком дії 7 років, підставою виникнення якого є Договір. 27.05.2014 р. було підписано акт приймання-передачі земельної ділянки та укладено додаткову угоду до Договору, якою було продовжено дію Договору на 7 років з моменту закінчення строку дії Договору. 24.12.2015 р. державним реєстратором Ізюмського міськрайонного управління юстиції Харківської області Мітіною В.В. було зареєстровано зміни до права оренди, підставою виникнення яких є вищевказана додаткова угода від 27.05.2014 р. до Договору, а саме: було змінено строк дії речового права з 7 років на 14 років. Тобто вказує, що строк дії Договору - до 23.05.2028 р. Державна реєстрація права оренди договору була проведена у повній відповідності до вимог чинного на той час законодавства. Це свідчить про вільне волевиявлення [PERSON] на укладення зговору, а також про відповідність такого волевиявлення його внутрішній волі. Вважає, що доводи позивача, викладені в позовній заяві, є неправдивими, оскільки логічно не узгоджуються з наведеними доказами та суперечать їм. 13.06.2017 року відповідачем надано заперечення проти позову, просив у позові відмовити повністю. 14.06.2017 року представником позивача надано уточнену позовну заяву, в якій просив визнати недійсним договір оренди земельної ділянки кадастровий номер 6322885000:02:000:0090, (новий кадастровий номер 6322885000:02:000:0166) розміром - 6,9058 га, ділянка № [NUMBER] із земель приватної власності, розташована на території Комарівської сільради Ізюмського району, укладений 09.11.2011 року між ним і ПП «Золота нива 1», зареєстрований державним реєстратором Ізюмського МУЮ Мітіною В.В., 23.05.2014 року, № запису про інше речове право 5796391. 15.08.2017 року відповідачем надано заперечення проти уточненого позову, просив в уточненому позові відмовити повністю. 10.04.2018 року відповідачем надано заяву про застосування позовної давності, вказуючи, що з моменту державної реєстрації Договору, а саме з 23.05.2014 року позивач міг дізнатися з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про факт реєстрації ПП "Золота нива 1" права оренди належної позивачу земельної ділянки, тобто міг довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила., просив застосувати позовну давність та на підставі цього відмовити в задоволенні позову. До судового засідання позивач не з`явився, його представник надав заяву про проведення судового засідання за їх з позивачем відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, питання про судові витрати просив вирішити після ухвалення судового рішення по суті. Представник відповідача в судове засідання також не з`явився, надав клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з запровадженням в Україні карантину з 12.03.2020 року до 31.08.2020 року через спалах у світі коронавірусу COVID-19. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений, про що свідчить розписка, наявна в матеріалах справи, що відповідає вимогам ст. 130 ЦПК України, про причини неявки суд не повідомив. В матеріалах справи наявне клопотання про розгляд справи без присутності третьої особи, при прийнятті рішення покладався на розсуд суду. Суд враховує, що постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2", з урахуванням постанови Кабінету Міністрів України № 392 від 20.05.2020 "Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" у чинній редакції, з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19 з 12.03.2020 по 31.08.2020 (в редакції останніх змін) на всій території України встановлено карантин. Постановою Кабінету Міністрів України від 04.05.2020 № 343 "Про внесення змін до деяких актів Кабінету Міністрів України" внесено зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2"та відповідно до підпункту 8 пункту 2 постанови дозволена діяльність адвокатів, нотаріусів, аудиторів та психологів. Постановою Кабінету Міністрів України від 20.05.2020 № 392 "Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та етапів послаблення протиепідемічних заходів" запроваджено послаблення протиепідемічних заходів, передбачених пунктом 3 цієї постанови, на території регіонів із сприятливою епідемічною ситуацією. Зокрема, дозволено: з 22.05.2020 регулярні та нерегулярні пасажирські перевезення автомобільним транспортом у міському, приміському, міжміському внутрішньообласному та міжнародному сполученні; з 25.05.2020 перевезення пасажирів метрополітенами. Наведене свідчить про усунення перешкод у реалізації учасниками справи своїх процесуальних прав. В той же час суд звертає увагу на те, що за положеннями статті 129 Конституції України, статті 2 Цивільного процесуального кодексу України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд наголошує, що відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною передумовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін учасників справи, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Ураховуючи неодноразові відкладення судових засідань та з метою дотримання розумних строків розгляду справи, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності представника відповідача. Відповідне положення міститься у постанові КГС ВС від 16 липня 2020 року у справі № 924/369/19. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] є власником земельної ділянки на підставі державного акту на право приватної власності на землю Серія III-XP № 015586, кадастровий номер 6322885000:02:000:0090, розміром 6,9058 га, із земель приватної власності, розташована на території Комарівської сільської ради Ізюмського району Харківської області. (а.с.6). Належною земельною ділянкою користувалося ПП "Золота Нива 1", що не оспорюється сторонами. Представник позивача зазначає, що 10.02.2017 року [PERSON] звернувся з заявою до відповідача з вимогою повернути належну йому земельну ділянку, надати йому екземпляр договору оренди, але листом № 87 від 22.03.2017 року відповідач повідомив, що в нього відсутній його екземпляр договору, оскільки раніше був виданий. Будь-яких доказів передачі екземпляру договору відповідач не надав, до того ж не вказав, коли саме він був йому переданий. Тобто позивач не мав на руках свого екземпляру договору. В зв`язку з тим, що станом на початок 2017 року належна позивачу земельна ділянка не була зареєстрована у Державному земельного кадастру (тобто в ДЗК були відсутні відомості про належну мені на підставі державного акту земельну ділянку) позивач звернувся до землевпорядної організації для виготовлення документації з землеустрою, після чого звернувся до міськрайонного управління в Ізюмському р-ні та м. Ізюмі Головного управління Держгеокадастру у Харківській області для реєстрації належної земельної ділянки. Після реєстрації належної земельної ділянки з витягу з Державного земельного кадастру про належну земельну ділянку, позивач дізнався про зміну її кадастровий номер на новий - 6322885000:02:000:0166. Відповідно до довідки з міськрайонного управління в Ізюмському районі та м. Ізюмі Головного управління Держгеокадастру у Харківській області від 16.05.2017 року № 31-20-0 23 021-177/122-1 позивача було повідомлено, що зміна кадастрового номеру відбулася в зв`язку з дублюванням кадастрових номерів. Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 22.05.2017 року, згідно заяви [PERSON] з реєстраційним номером 22296240 від 16.05.2017 року зареєстровано право власності на земельну ділянку, кадастровий номер 6322885000:02:000:0166, розміром - 6,9058 га за [PERSON] . Відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Законом України "Про оренду землі", Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі. Згідно частини 2 статті 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом. Спеціальним законом, яким регулюються відносини, пов`язані з орендою землі, є Закон України "Про оренду землі". Відповідно до ст.13 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Статтею 14, 16 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що договір оренди земельної ділянки укладається в письмовій формі. Укладення договору оренди землі, зокрема укладення договору оренди земельної ділянки із земель приватної власності, здійснюється за згодою орендодавця та особи, яка згідно із законом вправі набувати право оренди на таку земельну ділянку. Відповідно до вимог ч.1 статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Істотні умови договору оренди визначені в ст.15 Закону України "Про оренду землі" і за згодою сторін у договорі оренди землі можуть зазначатися інші умови. Відповідно до ч.2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний стороною (сторонами). Підпис у договорі - це дія, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, що підпадає під поняття «правочин» (ч. ст. 202 ЦК України), і стверджує про волевиявлення сторони. Підписуючи договір оренди, особа надає свою згоду не тільки на передачу земельної ділянки в оренду, а саме на передачу її в оренду на певних умовах (розмір орендної плати, строк договору та інше), а не підписання позивачем договору оренди свідчить про відсутність погодження істотних умов договору із власником земельної ділянки. Вільне волевиявлення учасника правочину, передбачене статтею 203 ЦК України, є важливим чинником, без якого неможливо укладення договору оренди земельної ділянки. Своє волевиявлення на укладення договору учасник правочину виявляє в момент досягнення згоди з усіх істотних умов, складання та скріплення підписом письмового документа (правова позиція Верховного суду України, висловлена у постанові від 18.12.2013 року у справі №6-127цс13). Статтями 12, 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. З висновку судово-почеркознавчої експертизи № 19001/2260 Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса від 14.02.2018 року убачається, що підписи від імені [PERSON] в Договорі оренди землі від 09.11.2011, укладеному між [PERSON] та ПП «Золота Нива 1», в особі директора [PERSON] , на земельну ділянку кадастровий номер 6322885000:02:000:0090, розміром - 6,9058 га (реєстраційна справа, а.7-8), розташований на зворотному боці другого аркуша документа, в графі «Орендодавець»; Акті визначення меж земельної ділянки в натурі до договору оренди землі від 09.11.2011 (реєстраційна справа, а. 9), розташований в графі «Орендодавець», в рядку перед рукописним записом «/ [PERSON] /»; Акті приймання-передачі земельної ділянки до договору оренди землі від 09.11.2011 (реєстраційна справа, а.10), розташований в графі «Земельну ділянку передав: Орендодавець», в рядку перед рукописним записом «/ [PERSON] /», - виконані рукописним способом без попередньої технічної підготовки та використання технічних засобів не [PERSON] , а іншою (іншими) особою (особами) (т.1 а.с.132-146). Судова почеркознавча експертиза проведена експертною установою на підставі ухвали Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 20.09.2017 року з урахуванням вимоги Інструкції про призначення та проведення експертиз та експертних досліджень та Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 8 жовтня 1998 року у редакції наказу Міністерства юстиції України від 26 грудня 2012 року № 1950/5 та є належним і допустимим доказом у даній справі. Сумніви в об`єктивності висновку експерта у суду відсутні, оскільки він має кваліфікацію судового експерта, попереджений судом про кримінальну відповідальність за надання завідомо неправдивого висновку, не зацікавлений в результатах розгляду даної справи. 29.05.2018 року відповідачем надано клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи, вказуючи, що об`єктом експертизи не була додаткова угода від 27.05.2014 року, укладена між сторонами до спірного договору землі від 09.11.2011 року, в якій є посилання на цей договір. Зміни до права оренди, підставою виникнення яких є додаткова угода (зміна строку дії права оренди земельної ділянки з 7 років на 14 років), зареєстровані державним реєстратором 24.12.2015 р. своїми діями по підписанню цієї додаткової угоди [PERSON] визнав факт укладення ним договору оренди землі від 09.11.2011 р. та його дійсність. Ухвалою Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 11.06.2018 року призначено у справі судово - почеркознавчу експертизу, на вирішення якої поставлено наступні питання: чи виконаний підпис від імені [PERSON] в додатковій угоді від 27.05.2014 року, укладеній між [PERSON] та ПП "Золота нива-1" до договору оренди землі від 09.11.2011 року на земельну ділянку, кадастровий номер 6322885000:02:000:0090, розміром 6.9058 га, розташований в графі "Орендодавець", [PERSON] чи іншою (іншими) особою (особами)? Проведення експертизи доручено експертам ХНДІСЕ ім. Засл. проф. М.С.Бокаріуса МЮУ. У зв`язку із закінченням терміну повноважень судді Одарюка М.П., повторним автоматизованим розподілом судової справи 22.10.2018 дану справу було передано у провадження судді Винниченко П.П. 29.11.2018 року справа була повернута до суду з ХНДІСЕ. Ухвалою Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 03.12.2018 року прийнято до свого провадження дану цивільну справу та поновлено провадження. 28.01.2019 року відповідачем надано клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи, проведення якої доручено експертам Харківського науково-дослідного експертно- криміналістичного центру Міністерства Внутрішніх Справ України та на вирішення якої поставлено питання: чи виконаний підпис від імені [PERSON] в додатковій угоді від 27.05.2014 р., укладеній між [PERSON] та ПП «Золота нива 1» до договору оренди землі від 09.11.2011 р. на земельну ділянку кадастровий номер 6322885000:02:000:0090, розміром 6,9058 га, розташований в графі «Орендодавець» (реєстраційна справа, а.с.30), [PERSON] , [INFO] , чи іншою (іншими) особою (особами)? чи виконаний підпис від імені [PERSON] в додатковій угоді від 27.05.2014 р., укладеній між [PERSON] та ПП «Золота нива 1» до договору оренди землі від 09.11.2011 р. на земельну ділянку кадастровий номер 6322885000:02:000:0090, розміром 6,9058 га, розташований в графі «Орендодавець» (а.с.195), [PERSON] , [INFO] , чи іншою (іншими) особою (особами)? У Висновку судово-почеркознавчої експертизи № 10/500СЕ-19, складеного 26.02.2020 року судовим експертом Харківського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України зазначено, що підпис від імені [PERSON] у графі «Орендодавець» додаткової угоди від 27.05.2014 р. до Договору оренди землі від 09.11.2011 р. (реєстраційна справа земельної ділянки з кадастровим № 6322885000:02:000:0090, а.с.30) виконаний не [PERSON] , а іншою особою. Підпис від імені [PERSON] у графі «Орендодавець» додаткової угоди від 27.05.2014 р. до Договору оренди землі від 09.11.2011 р. (справа 623/1129/17, том 1, а.с.195), виконаний не [PERSON] , а іншою особою. (т.2 а.с.169-174). У частині першій статті 627 ЦК України зазначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. За правилами статті 93 ЗК України право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Разом з тим визначення, процедура укладення, вимоги та припинення договору оренди землі урегульовано у спеціальному законі, яким є Закон України "Про оренду землі". Відповідно до статті 1 Закону України "Про оренду землі" оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. У статті 6 Закону України "Про оренду землі" визначено, що орендарі набувають право оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених ЗК України, ЦК України, цим та іншими законами України і договором оренди землі. Згідно з частиною першою статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (частина перша статті 628 ЦК України). Відповідно до частини третьої статті 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Частиною першою статті 215 ЦК України визначено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Згідно з частиною третьою статті 215 ЦК України, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Частиною першою статті 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Доказів, які б спростовували висновки судово-почеркознавчих експертиз від 14.02.2018 та 26.02.2020 року, відповідач суду не надав, отже позивач не укладав з відповідачем оспорюваного договору оренди. Доводи ПП "Золота Нива-1" про те, що [PERSON] отримував орендну плату від ПП "Золота нива 1" за 2014 р., 2015 р., 2016 р. та 2017 р., не можуть безперечно свідчити про волевиявлення сторони на укладання договору оренди земельної ділянки саме на визначених у договорі істотних умовах, зокрема, щодо строку його дії, оскільки такий договір позивач своїм підписом не скріплював, а усна форма договору оренди землі законодавством не передбачена. Наявність вільного волевиявлення учасників правочину є однією з необхідних умов визнання останнього дійсним, а відсутність волі учасника правочину при його укладенні є підставою для визнання такого недійсним. Враховуючи, що оспорюваний договір оренди землі позивач не підписував, суд вважає, що було відсутнє його волевиявлення на укладання цього договору. З огляду на вищенаведене суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. Що стосується строків позовної давності, то суд виходить з наступного. В правовій позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 21 січня 2015 року у справі № 6-214цс14, вказано, що відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України). Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Відповідно до ст. 253 ЦК України, перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України). Згідно з ч. 4 ст. 267 ЦК України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Відповідач вважає, що з моменту державної реєстрації Договору, а саме з 23.05.2014 року позивач міг дізнатися з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про факт реєстрації ПП "Золота нива 1" права оренди належної позивачу земельної ділянки, тобто міг довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила, оскільки саме з моменту укладання договору позивач і отримував орендну плату. Оскільки позивач не підписував (не укладав) договір оренди земельної ділянки, то він був позбавлений можливості дізнатися про порушення свого права внаслідок укладення такого договору, оскільки перебіг позовної давності щодо вимог про визнання правочинів недійсними обчислюється не з моменту вчинення правочину, а від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Позивачу стало відомо про порушення його прав, коли до подання позовної заяви (10.02.2017 року) звернувся до підприємства з повідомленням про відсутність наявного договору оренди. У Витягу з Державного земельного кадастру про належну земельну ділянку від 22.05.2017 року зазначено, що згідно заяви [PERSON] від 16.05.2017 року за ним зареєстровано право власності на земельну ділянку, кадастровий номер 6322885000:02:000:0166, розміром - 6,9058 га. Суд вважає, що позивач звернувся до суду 26.05.2017 р. в межах трирічного строку позовної давності. Твердження відповідача про факт отримання позивачем орендної плати, як доказ договірних відносин, судом не береться до уваги, так як в видаткових касових ордерах не вказано, за яким саме договором [PERSON] отримував грошові кошти. Суд прийшов до висновку про обґрунтованість заявленого позову.

Outcome: approved