Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-14 00:00:00

У грудні 2014 року [PERSON] звернувся до суду з цим позовом до Гнатківської сільської ради Томашпільського району Вінницької області про визнання права власності на спадкове майно. Позивач мотивував свої вимоги тим, що [INFO] помер його батько [PERSON], який проживав у с. Гнатків Томашпільського району Вінницької області. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належний йому житловий будинок, розташований в [ADDRESS]. Позивач зазначив, що він є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON], оскільки покійний залишив на ім'я [PERSON] заповіт, посвідчений 14 липня 1983 року секретарем Гнатківської сільської ради, номер в реєстрі - 10. На даний час вищезгаданий заповіт є дійсним, не змінений та не відмінений, про що свідчить відповідна відмітка секретаря Гнатківської сільської ради. Відповідно до законодавства позивач прийняв спадщину шляхом вступу в фактичне володіння спадковим майном, зокрема житловим будинком та земельною ділянкою. Проте позивач не зміг оформити право власності на спадщину через нотаріальну контору, в зв'язку з відсутністю оригінала правовстановлюючого документа на ім'я [PERSON] Оскільки [PERSON] прийняв спадщину після смерті батька, просить суд визнати за ним право власності на житловий будинок, розташований в [ADDRESS], який належав [PERSON] В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, однак надав суду заяву, в якій просить справу за його позовом слухати у його відсутність, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Представник відповідача Гнатківської сільської ради Томашпільського району Вінницької області в судове засідання не з'явився, однак голова сільської ради надіслав до суду заяву, згідно якої позов визнає, просить справу розглянути за відсутності їх представника. Відповідно до ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, оскільки сторони не з'явилися в судове засідання. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, прийшов до висновку про задоволення позову з таких підстав. До відносин спадкування необхідно застосовувати законодавство чинне на час відкриття спадщини. Спадщина після смерті спадкодавця [PERSON] відкрилась [INFO] в день його смерті. В цей час діяв ЦК УРСР (1963 року). Згідно цього, зазначений нормативно-правовий акт потрібно застосувати для вирішення цих спірних правовідносин. Відповідно до ст. 548 ЦК УРСР (1963 року) для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Момент відкриття спадщини міститься в правилі ст. 525 цього Кодексу, а саме моментом відкриття спадщини є день смерті спадкодавця. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 549 ЦК УРСР (1963 р.) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. За змістом розділу VІІ вказаного Кодексу, прийняття спадщини - це акт, який поширюється на всі об'єкти спадкування водночас і свідчить про бажання скористатися правом на спадщину. До спадкоємця в момент виникнення правонаступництва переходять і ті права, які в цей час ще не були відомі. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] (а.с.5). Згідно довідки, виданої Томашпільською державною нотаріальною конторою 25 грудня 2014 року № 678/0116 спадкова справа після померлого [INFO] [PERSON] не заведена. Відповідно до довідки про показники об'єкта нерухомого майна, виданої 28 серпня 2014 року за № 113 Могилів-Подільським міжрайонним бюро технічної інвентаризації власником будинку, що знаходиться в [ADDRESS] є [PERSON] (а.с.9). Як вбачається із технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок, виданого КП Могилів-Подільським міжрайонним бюро технічної документації вбачається, будинок побудований у 1987 році. При вирішенні спорів щодо спадкування права власності на нерухоме майно слід враховувати зміну редакції ч. 4 ст. 331 і ч. 4 ст. 334 ЦК'України та інших норм цивільного законодавства і застосовувати редакцію закону, яка діяла на час виникнення права у самого спадкодавця на момент закінчення будівництва будинків та на час відкриття спадщини, зокрема положеннями ЦК УРСР 1963 року, Законом України "Про власність", Законом України від 07.12.1990 року №553-ХІІ "Про місцеві Ради народних депутатів та місцеве і регіональне самоврядування", Законом України від 25.12.1974 року "Про державний нотаріат", постановою Ради Міністрів Української РСР від 11.03.1985 року №105 "Про порядок обліку житлового фонду в Українській РСР", Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими центральним статистичним управлінням СРС 13.04.1979 року за №112/5, Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРС 12.05.1985 року №5-24-26 та ін. За змістом зазначених нормативних актів виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права. До компетенції виконкомів місцевих рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих рад. За змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів упогосподарських книгах. Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. В погосподарських книгах при визначенні року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку. На виконання постанови Ради Міністрів УРСР від 11.03.1985 року №105 у 1985-1988 роках сільськими, селищними, районними радами народних депутатів ухвалювалось рішення щодо оформлення права власності та реєстрації будинків у бюро технічної інвентаризації за даними погосподарських книг сільських, селищних рад із додатками списків громадян, яким ці будинки належали. Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. Порядок оформлення права власності на об'єкти нерухомого майна, на які відсутні акти прийняття їх в експлуатацію, наведено в ДБН АЗ.1-3-94 "Прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів" та в листі Державного комітету України з будівництва та архітектури від 23.03.1999 року №12/5-126, в якому зокрема роз'яснюється, що по об'єктах, які збудовані до 05 серпня 1992 року, тобто до прийняття постанови КМУ від 05.08.1995 року №449, якою встановлено порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, при їх реєстрації для оформлення права власності одним із документів є висновок про технічний стан будинку (будівлі), що складається БТІ. Згідно погосподарської книги № 11 на 1991-1995 р.р. по Гнатківській сільській раді Томашпільського району Вінницької області [PERSON] був головою сім'ї вищезгаданого домогосподарства (а.с.10). Відповідно до довідки, виданої Гнатківською сільською радою № 465 від 15 грудня 2014 року, після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, яке складається із житлового будинку з надвірними будівлями, що розташований в [ADDRESS]. В довідці також зазначено, що після смерті [PERSON] спадкоємцем за заповітом залишився його син [PERSON], який протягом шести місяців спадщину прийняв (а.с.8). Як вбачається із заповіту, посвідченого секретарем Гнатківської сільської ради Томашпільського району Вінницької області 14 липня 1983 року, [PERSON] заповів все своє майно своєму синові - [PERSON] (а.с.7). Однак, згідно довідки, виданої Томашпільською державною нотаріальною конторою, [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] у зв'язку із відсутністю оригінала правовстановлюючого документу на ім'я спадкодавця (а.с.11). Враховуючи наявні у справі докази, суд приходить до висновку про те, що на день смерті [PERSON] його право власності на будинок № 44 по вул. Островського в с. Гнатків Томашпільського району Вінницької області було набуто та посвідчено у порядку, передбаченому діючим на той час законодавством, а тому даний житловий будинок входить до складу спадщини згідно заповіту від 14 липня 1983 року. На підставі викладеного,

Outcome: approved