Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-12 00:00:00

У листопаді 2021 року представник позивача - адвокат Вовк М.В., який діє в інтересах позивача звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просив визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 70655, вчинений 11 червня 2021 року Приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Форвард Фінансів" (далі - ТОВ "Форвард Фінансів") заборгованість у розмірі 10031,60 грн. В обґрунтування вказав, що позивачу стало відомо, що у провадженні приватного виконавця виконавчого округу Сидорук Л.В., знаходиться виконавче провадження № 67220796 з примусового виконання вказаного виконавчого напису за яким з позивача примусово стягуються кошти за кредитним договором, укладеного між ПАТ "Родовід Банк", правонаступником якого на підставі Договору відступлення прав вимоги є ТОВ "Вердикт Капітал", правонаступником якого на підставі договору відступлення прав вимоги є ТОВ "Центр Фінансового лізингу", правонаступником якого на підставі Договору відступлення прав вимоги є ТОВ "Форвард Фінансів". Позивач вважає, що виконавчий напис вчинено з грубими порушеннями порядку вчинення виконавчих написів нотаріусами та діючої редакції Постанови КМУ «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» № 1172 від 29.06.1999 року. Крім того, нотаріус не пересвідчився у повідомлені позивача про наявність заборгованості за кредитним договором, не переконався у відсутності спору на час пред`явлення вимоги та безспірності заявлених вимог та розміру заборгованості. Також, вчиненим виконавчим написом стягнена заборгованість за якою права вимоги виникло більше ніж 11 років тому, що суперечить п.3.1 п.3 глави 16 розділу ІІ Порядку та ст. 88 Закону України "Про нотаріат" з який вбачається, що виконавчий напис вчиняється за умови, що з дня виникнення прав вимоги минули не більше трьох років. У зв`язку з цим позивач просить визнати виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню, а також стягнути з відповідача судові витрати, які складаються із сплати судового збору - 1362 грн., та витрат на правничу допомогу у розмірі 6 000 грн. Ухвалою суду від 09 листопада 2021 року відкрито провадження у справі, призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, витребувано у приватного нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. завірені належним чином матеріали нотаріальної справи щодо вчинення виконавчого напису № 70655, а також витребувано у ТОВ "Форвард Фінансів" пакет документів, що був наданий приватному нотаріусу для вчинення виконавчого напису № 70655. Відповідач скористався правом надання відзиву, у якому зазначив, що безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, яка виключає можливість спору щодо її розміру, строків нарахування тощо. Нотаріусом було вчинено оспорюваний виконавчий напис за наданими стягувачем документами, які підтверджували безспірність заборгованості. Позивачем у позовній заяві не зазначено обставин, які б свідчили про те, що стягнута заборгованість на час вчинення виконавчого напису була оспорюваною, а отже позов задоволенню не підлягає. Крім того, зазначили, що позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження факту понесення витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 6000 грн. та підтвердження факту перерахунку коштів адвокату, зазначили, що справа незначної складності, а витрати на правову допомогу у розмірі 6000 грн. є не розумними та не співмірними. Третя особа приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. не надала письмові пояснення, витребувані документи на адресу суду не направила. Третя особа приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Сидорук Леся Вікторівна до суду не з`явилась, направила на адресу суду постанову про зупинення вчинення виконавчих дій від 11.11.2021 року. Сторони не подали до суду клопотань про проведення розгляду справи з повідомленням учасників справи. Відповідно до ч.5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 2 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий та неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Судом встановлено, що 11 червня 2021 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. був вчинений виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 70655 про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором № Ск-1482-032754/9-2008 від 26.09.2008 року, укладеного між [PERSON] та ПАТ "Родовід Банк", правонаступником якого на підставі Договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами 23 від 04.07.2019 року є ТОВ "Вердикт Капітал" правонаступником якого на підставі Договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами № 28-01/21 від 28.01.2021 року є 02.06.2021 року є ТОВ "Форвард Фінансів". Строк платежу за Кредитним договором № Ск-1482-032754/9-2008 від 26.09.2008 року настав. Боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 26.09.2008 року по 07.06.2021 року. Сума заборгованості складає 9381,60 грн., в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 2111,64 грн., прострочена заборгованість за комісією - 810 грн., прострочена заборгованість за несплаченими відсотками за користування кредитом - 1,57 грн., строкова заборгованість за комісією - 149,73 грн., строкова заборгованість за несплаченими відсотками за користування кредитом - 6308,66 грн., плата за вчинення виконавчого напису - 650 грн., загальна сума, що підлягає стягнення 10031,60 грн. (а.с.13). 22 жовтня 2021 року постановою приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Сидорук Л.В. відкрито виконавче провадження № 67220796, про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором № Ск-1482-032754/9-2008 від 26.09.2008 року на користь ТОВ "Форвард Фінансів" в розмірі 10031,60 грн. (а.с.14). Предметом спірних правовідносин у цій справі є визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до ст. 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом. Виходячи з положень ст.87 Закону України "Про нотаріат", для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п.п.1.1., 3.1., 3.2. глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року за №296/5, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Безспірний борг - це борг, що визначається боржником та кредитором і про суму якого сторони не сперечаються, тобто у разі відсутності заперечень боржника - вимога кредитора вважається безспірною. Таким чином, в обов`язок нотаріуса входить перевірка безспірності боргу у боржника після надання стягувачем документів, що встановлюють прострочення зобов`язання. При наявності заперечень боржника нотаріус повинен оцінити його аргументи на предмет наявності ознаки безспірності відносно вимог кредитора. За відсутності ознаки безспірності нотаріус повинен був відмовити в здійсненні виконавчого напису. З урахуванням приписів ст. 15, 16, 18 ЦК України, ст. 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису, що зазначено в правовій позиції, викладеній у Постанові Верховного Суду України у справі №6-887цс17 від 05 липня 2017 року. Для правильного застосування положень ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат» суд повинен перевірити у такому спорі доводи боржника в повному обсязі та установити, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Разом з тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Велика Палата Верховного Суду, у Постанові від 16.05.2018 року у справі № 320/8269/15-ц, провадження № 14-83цс18, не відступила від наведених вище висновків Верховного Суду України щодо застосування статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат». При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку (підпункт 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року скасовано. Визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, а саме: п. 1 Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, в частині «а після слів «заставлене майно» доповнити словами «(крім випадку, передбаченого пунктом 11 цього переліку)»; доповнити розділ пунктом 11 такого змісту: «11. Іпотечні договори, що передбачають право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі прострочення платежів за основним зобов`язанням до закінчення строку виконання основного зобов`язання. Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого іпотечного договору; б) оригінал чи належним чином засвідчена копія договору, що встановлює основне зобов`язання; в) засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувана про непогашення заборгованості; г) оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання; ґ) довідка фінансової установи про ненадходження платежу», п. 2. Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: «Доповнити перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувана про непогашення заборгованості.». Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною Постанови Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили. Таким чином, оскаржуваний виконавчий напис був вчинений нотаріусом 11 червня 2021 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14. Відповідно до пункту 1 Переліку (в редакції, чинній на момент вчинення виконавчого напису) Ї «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання». З наданої копії кредитного договору, сторонами якого зазначені [PERSON] та ПАТ "Родовід Банк" вбачається, що договір було укладено без нотаріального посвідчення. Крім того, з виконавчого напису вбачається, що позивач є боржником за Кредитним договором № Ск-1482-032754/9-2008 від 26.09.2008 року, укладеного між [PERSON] та ПАТ "Родовід Банк", правонаступником якого на підставі Договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами 23 від 04.07.2019 року є ТОВ "Вердикт Капітал" правонаступником якого на підставі Договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами № 28-01/21 від 28.01.2021 року є 02.06.2021 року є ТОВ "Форвард Фінансів". Однак, відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження прав вимоги до [PERSON] за кредитним договором, що укладений 26.09.2008 року. Крім того, відповідачем не надано доказів надіслання та вручення боржнику письмової вимоги про усунення порушення за кредитним договором, не надано доказів повідомлення позивача про укладення договору Відступлення прав Вимоги за кредитним договором. Крім того, згідно виконавчого напису стягнення заборгованості проводиться за період з 26.09.2008 року по 07.06.2021 року, однак, як вбачається зі змісту кредитного договору, а саме п.1.1.5, строк надання споживчого кредиту до 26.09.2009 року. Таким чином, виконавчий напис було вчинено 11.06.2021 року, тобто після спливу строку загальної позовної давності, при цьому суду не надано належних та допустимих доказів того, що між сторонами у справі наявна домовленість, оформлена у встановленому законом порядку, про збільшення строку позовної давності. Відповідно до ст. 262 ЦК України заміна сторін у зобов`язанні не змінює порядку обчислення та перебігу позовної давності. Суд відхиляє твердження ТОВ "Форвард Фінансів" щодо безспірності розміру грошових вимог, заявлених до позивача, а тому слід вважати, що на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису заборгованість була спірною. З огляду на встановлені обставини справи, суд дійшов висновку, що нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого порушив норми Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, у зв`язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню, а оскаржуваний виконавчий напис необхідно визнати таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких належать витрати, зокрема на професійну правничу допомогу. Згідно ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Як вбачається з наданих позивачем доказів, між позивачем [PERSON] та адвокатом Вовк М.В. укладено договір про надання правничої (правової) допомоги № 29/10/2021-М від 29 жовтня 2021 року, підписаний акт приймання-передачі правничої допомоги від 05.11.2021 року з детальним описом наданих адвокатом послуг та зазначенням витраченого часу на загальну суму 6000 грн., а також розрахункова квитанція про сплату [PERSON] грошових коштів у сумі 6000 грн. (а.с.21-24). Вивчивши вказані докази, суд вважає, що понесені позивачем витрати на правову допомогу адвоката є належним чином підтвердженими, обґрунтованими та співмірними із складністю справи та виконаними адвокатом роботами; обсягом наданих послуг та виконаних робіт, а також заявленими позовними вимогами. У зв`язку з наведеним суд відхиляє заперечення представника відповідача в цій частині та вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правничу допомогу у сумі 6000 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 908 грн. за подачу позову, 454 грн. - за подачу заяви про забезпечення позову, а всього судові витрати на суму 7362 грн. (6000грн.+908 грн.+454грн.). На підставі викладеного,

Outcome: approved