Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-21 00:00:00

15.08.2016р. [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, вказуючи, що між нею та відповідачем 01 листопада 2003р. у відділі реєстрації актів цивільного стану Первомайського міського управління юстиції Миколаївської області було зареєстровано шлюб. Під час шлюбу 11.09.2008р. у них народилась донька Олександра. Шлюбні відносини між ними припинені через відсутність взаєморозуміння та різних поглядів на життя, на ґрунті чого між ними виникали конфлікти. на теперішній час вони разом не проживають. Вважає, що шлюб з відповідачем розпався остаточно та носить формальний характер. На примирення не згодна. також вона просила стягнути витрати по сплаті судового збору з відповідача, оскільки не працює, перебуває на обліку в Первомайському МРЦЗ як безробітна та має на утриманні неповнолітню дитину. Позивач в судове засідання не з'явилась, надала заяву, в якій наполягала на розірванні шлюбу та просила залишити прізвище, яке вона обрала під час реєстрації шлюбу "Волобуєва". Відповідач в судове засідання не зявився хоча про час та день розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином. Причини неявки не відомі. Відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач проти такого вирішення справи не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. 01 листопада 2003р. у відділі реєстрації актів цивільного стану Первомайського міського управління юстиції Миколаївської області між сторонами було зареєстровано шлюб, актовий запис №417. Позивач після реєстрації шлюбу змінила прізвище "Мироненко" на прізвище чоловіка - "Волобуєва". Під час шлюбу 11.09.2008р. у них народилась донька Олександра. Частиною 1 статті 24 СК України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 56 СК України кожен з подружжя має право на припинення шлюбних відносин. Пунктом 2 статті 104 СК України визначено, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до роз'яснень, викладених у п.п. 10, 11 постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя №11 від 21 грудня 2007 року шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Судом встановлено, що сім'я сторін фактично розпалася, існує лише формально і зберегти її неможливо, оскільки сторони не підтримують шлюбні відносини, не ведуть спільне господарство, а тому суд вважає, що подальше спільне життя подружжя неможливо та наявні правові підстави для розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Отже, вимога позивача в частинні залишення прізвища «Волобуєва» відповідає вимогам закону та підлягає задоволенню. Крім того, на підставі ст. 88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідач на користь позивача 551,20 грн. витрат по сплаті судового збору.

Outcome: approved