Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-26 00:00:00

У травні 2017 року Публічне акціонерне товариство "Банк "Фінанси та кредит" (далі [PERSON]) звернулося до суду з позовом, зазначивши, що ТОВ "Банк "Фінанси та кредит", правонаступником якого є позивач, на підставі кредитного договору від 04 вересня 2008 року №164-kig-2008 надав [PERSON] кредит в сумі 95000грн., з оплатою по процентній ставці 22% річних на строк до 03 вересня 2023 року. Відповідач свої зобов"язання в частині повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитними коштами, в порядку та строки, визначені Кредитним договором не виконує. Станом на 21 квітня 2017 року він допустив заборгованість у сумі 91489грн. 47коп., з яких сума заборгованості по кредиту - 47103грн.03коп., сума строкової заборгованості по відсоткам - 596грн.21коп.; сума простроченої заборгованості по відсоткам - 4221грн. 10коп.і пеня - 39569 грн.13коп. На забезпечення виконання зобов"язань за кредитним договором 05 вересня 2008 року між Банком і [PERSON], [PERSON] укладено договір поруки, за яким поручитель зобов"язалася перед кредитором відповідати у повному обсязі за своєчасне та повне виконання боржником зобов"язань за кредитним договором. Посилаючись на зазначені обставини, [PERSON] просив стягнути з відповідачів суму боргу у солідарному порядку та судовий збір. В судове засідання учасники процесу не з"явилися. Представник позивача у порядку ст.158 ЦПК України подав письмове клопотання про розгляд справи за його відсутності, яке суд задовольнив. Відповідачі [PERSON], [PERSON] за належності повідомлення про місце і час судового розгляду, про причини неявки не сповістили і заяви про відкладення розгляду не надали. Суд, за письмової згоди представника позивача, ухвалив про заочний розгляд справи у порядку глави 8 ЦПК України. Дослідивши докази в матеріалах справи, суд прийшов до наступного. Між сторонами мають місце цивільні правовідносини, що виникають із зобов»язальних по кредитному договору. Як встановлено судом, 04 вересня 2008 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Банк "Фінанси та Кредит", правонаступником якого є позивач, та [PERSON] було укладено кредитний договір № 164-kig-2008 (далі - Договір) про надання позичальнику кредитних коштів в сумі 95000 грн., зі сплатою процентів в розмірі 22% річних, строком до 03 вересня 2023 року. Погашення заборгованості по кредиту та процентам згідно пунктів 3.2 та 4.3 [PERSON] здійснюється щомісяця в строк до 10 числа кожного місяця у сумі, що визначена Графіком погашення, який є частиною [PERSON]. Позичальник сплачує проценти за останній звітний період не пізніше строку повернення Кредитних ресурсів, зазначеного в п.3.2 [PERSON] (пункт 4.4. [PERSON]). Пунктом 6.1 [PERSON] передбачено, що за прострочення повернення Кредитних ресурсів і/або сплати процентів, позичальник сплачує Банку пеню з розрахунку 1% від простроченої суми за кожний день прострочення. Згідно підпункту б) пункту 3.4 [PERSON] має право вимагати дострокового повернення кредитних коштів, сплати нарахованих процентів по ним, неустойки у відповідності до умов даного [PERSON], у випадку коли Позичальник у період дії [PERSON] порушував будь-які його умови, в тому числі несвоєчасно чи не у повному обсязі здійснював зарахування коштів на погашення заборгованості по кредиту чи процентам, згідно пунктів 3.2, 4.3., 4.4 (а.с.27-33). На забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором між кредитною установою та [PERSON], [PERSON] 05 вересня 2008 року було укладено договір поруки , згідно якого поручитель [PERSON] зобовязалася нести солідарну відповідальність за виконання [PERSON] своїх зобовязань за вказаним кредитним договором від 04 вересня 2008 року, у повному обсязі. За п.5.1 [PERSON] порука припиняється із припиненням зобов"язання, що забезпечується нею. Порука також припиняється, якщо кредитор протягом трьох років від настання строку виконання зобов"язання за кредитним договором не пред"явив вимоги до Поручителя. Порука припиняється з інших підстав, передбачених чинним законодавством (а.с.35-37). Згідно з ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст.530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України). Одним із видів порушення зобовязання є прострочення невиконання зобовязання в обумовлений сторонами строк. У разі порушення зобов"язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України). Зобов"язання припиняється виконанням, проведеним належним чином -ст.599 ЦК України. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов"язання (ст.625 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк, або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 1050 ЦК України визначено, що якщо договором встановлений обов"язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1\~ст. 553 ЦК України\~\~за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов"язання боржником. У разі порушення боржником зобов"язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя (ст.554 ЦК). Судом встановлено, що позивач виконав свої зобов»язання за договором, надавши відповідачу [PERSON] кредит у сумі 95000грн.(а.с.34). Разом з тим, [PERSON] скориставшись кредитними коштами, свої зобов»язання за кредитним договором по оплаті кредиту та відсотків належним чином не виконував, у зв'язку з чим, станом на 21 квітня 2017 року, допустив заборгованість у сумі 91489грн.47 коп., з яких сума заборгованості по кредиту - 47103 грн.03 коп., сума строкової заборгованості по відсоткам - 596грн. 21коп.; сума простроченої заборгованості по відсоткам - 4221грн.10коп.; пеня - 39569 грн.13коп. Вказана заборгованість підтверджена розрахунками (а.с.39-40, 41-43, 44-45). В частині заявленої вимоги про стягнення пені, суд зазначає наступне. У ст. 549 ЦК зазначено, що неустойкою \\штрафом, пенею\\ є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредитору в разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання зобов'язання за кожен день прострочення виконання. За правовою позицією Верховного Суду України у справі у справі за № 6-1120цс15 згідно з частиною третьою статті 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Положення частини третьої статті 551 ЦК України з урахуванням положень статті 3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та частини четвертої статті 10 ЦПК України щодо обовязку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що її розмір значно перевищує розмір збитків. Виходячи зі змісту\~ст. 551 ч.3 ЦК України, під розміром збитків слід розуміти суму, на яку нараховано неустойку, а не будь-яку іншу суму збитків (правова позиція Верховного суду України в постанові від 14.09.2016 року у справі №6-473цс16) Як видно із розрахунку заборгованост,і збитками Банку від порушення відповідачами зобов"язання є сума простроченого тіла кредиту, що становить 11662грн.18коп., та прострочених процентів - 4221грн.10коп., всього 15883грн.28коп., тобто визначений банком розмір неустойки у сумі 39569грн. 13коп., значно перевищує розмір збитків. При цьому, судом не встановлено інших обставин, які мають істотне значення для застосування положень ч.3 ст. 551 ЦК України. Згідно п.27 Постанови ПВССУ від 30 березня 2012 року за №5 "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин", положення частини третьої статті 551 ЦК України про зменшення розміру неустойки може бути застосовано судом лише за заявою відповідача до відсотків, які нараховуються як неустойка. На підставі викладеного, суд вважає, що підстав для зменшення розміру неустойки не вбачається, позовні вимоги знайшли своє підтвердження і їх належить задовольнити. Відповідно до ст.ст.79,88 ЦПК України на користь позивача з відповідача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1600 грн., сплачений за платіжним дорученням №23345 від 11 травня 2017 року.

Outcome: approved