Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-28 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із даним позовом, посилаючись на те, що 08.04.2010 року [PERSON] (її сестра) була позбавлена батьківських прав щодо свого малолітнього сина [PERSON] на підставі рішення Ірпінського міського суду від 08.04.2010 року у справі № 2-442/2010; в рішенні також чітко зазначено, що малолітній [PERSON] проживав на той час в асоціальній родині, де мати зловживає алкогольними напоями. Зазначає, що з того часу нічого не змінилося, крім того [PERSON] часто залишала дитину їм на тривалий час, не попереджаючи близьких про своє перебування, тому на підставі рішення виконавчого комітету Ірпінської міської ради від 01.06.2010 року № 118/11 її було визначено опікуном малолітнього [PERSON], свої обов'язки по опікуванню за малолітнім вона виконує в повному обсязі. Рішенням Ірпінського міського суду від 08.04.2010 року було стягнуто з [PERSON] на її користь аліменти на утримання [PERSON] в розмірі 1/4 від всіх видів доходу, однак [PERSON] від виконання своїх обов'язків по утриманню сина ухиляється, на даний час утворилася заборгованість по сплаті аліментів на суму понад 40 000,0 гривень. Позивачка вказує, що виконання рішення суду є невід'ємною частиною права на справедливий суд. У зв'язку з цим на підставі заяви прокурора м. Ірпеня та виконавчого листа № 2-442/2010 відкрито виконавче провадження № 19929935; пунктом 2 постанови про відкриття виконавчого провадження боржнику надано строк до 7 днів добровільно виконати рішення суду (сплатити борг), станом на 14.01.2015 року відповідачем рішення суду, яке набрало законної сили не виконано, аліменти не сплачуються, а дитину потрібно виховувати і з кожним роком потреби дитини ростуть. Вказує, що їй та відповідачу по даній справі [PERSON] на праві спільної часткової власності належала до 15.08.2014 року садиба [ADDRESS] в рівних долях, тобто по 1/2 частині відповідно. Оскільки протягом тривалого часу відповідачем по даній справі нічого не сплачено, а державний виконавець нічого не може зробити тому, що майно не було поділено в натурі та знаходилось в спільній частковій власності нею в 2013 року було подано до Ірпінського міського суду Київської області позовну заяву про поділ садиби в натурі та поділ земельної ділянки (справа № 367/3799/13-ц). Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 14 травня 2014 року її позовні вимоги були задоволені, а садибу поділено в натурі, їй, [PERSON] було виділено 1/2 частину житлового будинку, а саме приміщення основної частини літ. "А" площею 15,95 кв. м., в тому числі частина приміщення 1-2 коридор площею 2,45 кв. м., приміщення 1-3 площею 13,5 кв. м., приміщення прибудови літ. "а", 1-1 кухня площею 10,5 кв. м., ганок площею 3,80 кв. м., свердловина № 1, 1/2 частина огорожі № 2-4; відповідачу [PERSON] виділено в натурі 1/2 частину житлового будинку [ADDRESS], а саме приміщення основної частини літ. "А" площею 26,45 кв. м., в тому числі частину приміщення 1-2 - коридор площею 2,25 кв. м., приміщення 1-4 площею 8,7 кв. м., приміщення 1-5 площею 8,0 кв. м., приміщення 1-6 площею 7,50 кв. м., вбиральню літ. "В" та 1/2 частину огорожі № 2-4. Під час виконання рішення Ірпінського міського суду Київської області виявилось, що відповідачем не було зареєстровано його право власності на об'єкти нерухомості на нежилі приміщення, які зазначені вище. Позивач вказує, що враховуючи, що державна реєстрація права власності на нерухоме майно є обов'язковою в силу закону, а також те, що відповідач по даній справі ухиляється від вчинення таких дій з метою не виконання своїх обов'язків по батьківським зобов'язанням, ці дії (бездіяльність) унеможливлюють реалізацію прав позивача - виконання судового рішення шляхом примусового стягнення заборгованості. В зв'язку із викладеними обставинами позивач просила зобов'язати [PERSON] звернутися до уповноважених органів із заявою про реєстрацію права власності на 1/2 частину житлового будинку [ADDRESS], а саме приміщення основної частини літ. "А" площею 26,45 кв. м., в тому числі частину приміщення 1-2 коридор площею 2,25 кв. м.; приміщення 1-4 площею 8,7 кв. м., приміщення 1-5 площею 8,0 кв. м., приміщення 1-6 площею 7,5 кв. м., вбиральню літ "В" та 1/2 частину огорожі № 2-4; судові витрати в сумі 243 грн. покласти на відповідача. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник [PERSON] позов підтримали, підтвердили обставини, викладені у позовній заяві, просили позов задовольнити. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила. Представник третьої особи - Реєстраційної служби Ірпінського міського управління юстиції в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. У зв'язку із цим суд, заслухавши думку позивача та її представника, які не заперечували проти розгляду справи у відсутності відповідачки та представника третьої особи та не заперечували проти заочного розгляду справи, вважав за можливе розглянути справу у відсутності відповідачки та ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. ст. 224-226 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивачки [PERSON] та її представника [PERSON], вивчивши письмові докази по справі, суд вважає заявлений позов таким, що не підлягає до задоволення, виходячи із наступного. У відповідності до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. У відповідності до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. У відповідності до ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі не підлягають доказуванню; обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. В судовому засіданні встановлено, що заочним рішенням Ірпінського міського суду Київської області у справі № 2-442/2010 за позовом прокурора м. Ірпеня Київської області в інтересах малолітнього [PERSON] до [PERSON], треті особа - Орган опіки та піклування Ірпінської міської ради Київської області про позбавлення батьківських прав позбавлено [PERSON] батьківських прав відносно її сина [PERSON], [INFO]; стягнуто з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] [INFO] в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 14.01.2010 року до досягнення останнім повноліття. Рішенням виконавчого комітету Ірпінської міської ради Київської області від 01.06.2010 року № 118/11 "Про встановлення опіки над малолітнім [PERSON], [INFO]" встановлено опіку над малолітнім [PERSON], [INFO], призначено опікуном [PERSON], 1973 р. н., мешкає за адресою [ADDRESS]; закріплено за [PERSON] право на проживання на житловій площі опікуна за адресою [ADDRESS]; закріплено за [PERSON] право користування житловим приміщенням за адресою [ADDRESS]. Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 14 травня 2014 року у справі № 367/3799/13-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ садиби в натурі та поділ земельної ділянки позов задоволено, в порядку розподілу будинку із господарськими спорудами й будівлями в натурі, який знаходиться за адресою Київська область, [ADDRESS] виділено [PERSON] 1/2 частину житлового будинку [ADDRESS], а саме приміщення основної частини літ. "А" площею 15,95 кв. м., в тому числі частина приміщення 1-2 коридор площею 2,45 кв. м., приміщення 1-3 площею 13,5 кв. м., приміщення прибудови літ. "а", 1-1 кухня площею 10,5 кв. м., ганок площею 3,80 кв. м., свердловина № 1, 1/2 частина огорожі № 2-4; виділено [PERSON] 1/2 частину житлового будинку [ADDRESS], а саме приміщення основної частини літ. "А" площею 26,45 кв. м., в тому числі частину приміщення 1-2 - коридор площею 2,25 кв. м., приміщення 1-4 площею 8,7 кв. м., приміщення 1-5 площею 8,0 кв. м., приміщення 1-6 площею 7,50 кв. м., вбиральню літ. "В" та 1/2 частину огорожі № 2-4; виділено у відокремлене користування [PERSON] та [PERSON] по 1/2 частині земельної ділянки площею по 868,90 кв. м. кожній, яка знаходиться за адресою Київська область, [ADDRESS], дане рішення набрало законної сили 27 травня 2014 року. Встановлено, що згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 15.08.2014 року, виданого Реєстраційною службою Ірпінського міського управління юстиції Київської області за [PERSON] зареєстровано право власності на 1/2 частину житлового будинку [ADDRESS]. Встановлено, що державний виконавець відділу ДВС Ірпінського міського управління юстиції Люшня К.В. 05.07.2013 року за № 401 направила начальнику Ірпінського МВ ГУ МВС України в Київській області подання про вирішення питання про порушення кримінального провадження по відношенню [PERSON], яка проживає за адресою [ADDRESS] за ознаками злочину, передбаченого ст. 164 КК України за ухилення від сплати аліментів; з даного подання вбачається, що у відділі ДВС Ірпінського міського управління юстиції на примусовому виконанні перебуває виконавче провадження № 19929935 з примусового виконання виконавчого листа № 20442/2010, виданого 18.06.2010 року Ірпінським міським судом про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON], 05.08.2004 р. н. аліментів, 21.06.2010 на підставі заяви прокурора м. Ірпені П. Оніщенка та виконавчого листа № 2-442/2010 відкрито виконавче провадження № 19929935, пунктом 2 постанови про відкриття виконавчого провадження боржнику надано строк до 7 днів добровільно виконати рішення суду (сплатити борг), станом на 05.07.2013 року боржником рішення суду, яке набрало законної сили не виконано, аліменти не сплачуються, до відділу ДВС Ірпінського МУЮ надійшло клопотання опікуна [PERSON] про притягнення [PERSON] до кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 164 КК України (ухилення від сплати аліментів). Наведені обставини підтверджуються поясненнями позивачки [PERSON] та її представника [PERSON], матеріалами справи. У відповідності до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь в справі. У відповідності до п.3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. У відповідності до ст. 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень" державна реєстрація прав є обов'язковою. Інформація про права на нерухоме майно та їх обтяження підлягає внесенню до Державного реєстру прав. В судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] є співвласниками будинку [ADDRESS]; згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 15.08.2014 року, виданого Реєстраційною службою Ірпінського міського управління юстиції Київської області за [PERSON] зареєстровано право власності на 1/2 частину житлового будинку [ADDRESS]. Розглядаючи справу в межах заявлених позовних вимог та оцінюючи надані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що в судовому засіданні не знайшли свого беззаперечного підтвердження доводи позивача про те, що відповідач [PERSON] ухиляється від вчинення передбачених Законом України "Про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень" дій щодо реєстрації належної їй 1/2 частини будинку [ADDRESS] відповідно до рішення Ірпінського міського суду Київської області від 14 травня 2014 року з метою не виконання своїх обов'язків по батьківським зобов'язанням та що ці дії (бездіяльність) унеможливлюють реалізацію прав позивача - виконання судового рішення шляхом примусового стягнення заборгованості, оскільки будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження цих обставин суду надано не було. Доводи позивача про те, що у зв'язку з відсутністю реєстрації права власності на належну відповідачу 1/2 частину будинку [ADDRESS] не виконується рішення Ірпінського міського суду Київської області від 08.04.2010 року у справі № 2-442/2010 про стягнення з [PERSON] аліментів є необґрунтованими та також не підтверджені належними доказами. За таких обставин суд вважає, що відсутні передбачені законом підстави для задоволення позовних вимог. На підставі ст. ст.150, 166 СК України, ст. ст. 1, 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень",

Outcome: dismissed