Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-14 00:00:00

У грудні 2019 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про позбавлення батьківських прав, в якій позивач вказує, що з липня 2012 року проживала разом з відповідачем у цивільному шлюбі, [INFO] у них народилась донька [PERSON] . У лютому 2014 року вони з відповідачем припинили стосунки та почали проживати окремо. Рішенням Зінківського районного суду Полтавської області від 02.06.2014 року з відповідача стягнуто аліменти на утримання доньки в розмірі 1/4 частини від усіх видів доходу щомісячно до досягнення дитиною повноліття, але відповідач ігнорує рішення суду та не виконує його. Відповідач після народження дитини постійно ухиляється від виконання батьківських обов`язків по вихованню дитини, взагалі не цікавиться її долею, життям, не відвідує доньку ні вдома, ні у школі, не бере жодної участі у її вихованні. Всі питання щодо виховання дитини вирішуються позивачкою самостійно без участі та підтримки з боку відповідача. Протягом шести років відповідач не виконує свої батьківські обов`язки по відношенню до доньки та не бажає їх виконувати, не вживає заходів щодо забезпечення дитині достатнього життєвого рівня, повноцінного життя, всебічного виховання і розвитку, захисту законних прав і інтересів, не сприяє засвоєнню загальновизнаних норм моралі, не піклується про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надає доступу до культурних та інших духовних цінностей, не цікавиться життям і навчанням своєї дитини, а також не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, відпочинку та лікування дитини. Позивач має гарні житлово-побутові умови, повністю утримує та виховує дитину, нею створені всі необхідні умови для розвитку, навчання та життя доньки. Просить позбавити батьківських прав відповідача [PERSON] , [INFO] , відносно доньки [PERSON] , [INFO] , у зв`язку із ухиленням відповідача від виконання обов`язків по вихованню дитини. Ухвалою від 10січня 2020 року відкрито провадження у вказаній справі, вирішено розглядати її за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. Представник Департаменту культури, молоді та спорту Полтавської міської ради звернувся до суду з заявою, в якій зазначив, що до повноважень Управління відповідно до рішення позачергової двадцять сьомої сесії Полтавської міської ради сьомого скликання від 04.10.2019 року "Про деякі питання виконавчих органів Полтавської міської ради" не належить участь у судових процесах та підготовка висновку про позбавлення батьківських прав. Відповідно до п. 3 Постанови КМУ від 24.09.2008 року № 866 "Питання діяльності органів опіки та піклування, пов`язаної із захистом прав дитини" органами опіки та піклування є зокрема виконавчі органи районних у містах рад. Ухвалою від 04лютого 2020 року залучено до участі у справі як третю особу орган опіки та піклування виконавчого комітету Київської районної у м. Полтаві ради. Згідно з хвалою суду від 01.04.2020 року підготовче провадження закрите та справу призначено до судового розгляду. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала, просила задовольнити. Вказувала, що відповідач взагалі не цікавиться життям та долею дитини, не дбає про її здоров`я, матеріальне забезпечення, ухиляється від сплати аліментів. Вказала, що не бажає, щоб відповідач спілкувався з донькою. Відповідач [PERSON] пояснив, що проти позову заперечує. Не оспорював той факт, що не сплачує аліменти на утримання доньки, проте такі свої дії пояснив тим, що позивач чинить йому перешкоди у спілкуванні з дитиною. Вказав, що востаннє бачив доньку більше трьох років тому. Позивачка вживає всілякі заходи, або запобігти його зустрічам та спілкуванню з донькою. Не повідомила його про зміну місця проживання, дозволяє бачитись їх спільній доньці з його матір`ю (відповідно, бабусею [PERSON] ) під умовою, щоб він не дізнався про такі зустрічі та місце їх проведення. Пояснив, що любить доньку, бажає брати участь в її житті, про що неодноразово повідомляв позивачку, проте вона його прохання ігнорує. Просив у задоволенні позову відмовити. Суд, заслухавши пояснення учасників справи, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з липня 2012 року проживали однією сім`єю без реєстрації. [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 27.08.2013 року, виданим Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Полтавського міського управління юстиції. З лютого 2014 року сторони по справі [PERSON] та [PERSON] припинили стосунки та почали проживати окремо, їхня малолітня донька [PERSON] , 2013 року народження, постійно проживає разом з матір`ю - позивачем по справі. Обґрунтовуючи позовні вимоги про позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої доньки [PERSON] , позивач [PERSON] вказувала на те, що відповідач ухиляється від виконання батьківських обов`язків по вихованню дитини, не цікавиться її життям і навчанням, життям, не відвідує доньку та не спілкується з нею, не вживає заходів щодо забезпечення дитині достатнього життєвого рівня, повноцінного життя та розвитку, не піклується про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, не бере участі в утриманні дитини, ухиляється від сплати аліментів. Досліджені судом письмові докази та встановлені обставини справи свідчать про те, що твердження позивача [PERSON] не позбавлені підстав. Рішенням Зінківського районного суду Полтавської області від 02.06.2014 року в справі № 530/790/14-ц (провадження № 2/530/413/14) за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини позов задоволено - стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 всіх видів доходів, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову 15.04.2014 року і до досягнення дитиною повноліття. На підставі вищевказаного рішення за заявою стягувача [PERSON] видано виконавчий лист, який звернутий до виконання до Подільського ВДВС ГТУЮ в Полтавській області, який в даний час змінив найменування на Подільський відділ державної виконавчої служби у м. Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми). Відповідно до довідки Подільського ВДВС ГТУЮ в Полтавській області про не отримання аліментів № 5125 від 13.03.2019 року [PERSON] згідно матеріалів виконавчого провадження № 46589161 від 18.02.2015 року не отримувала аліменти від [PERSON] в період з вересня 2018 року по лютий 2019 року, згідно виконавчого листа № 530/790/14-ц, виданого 04.06.2014 року Зінківським районним судом Полтавської області про стягнення аліментів в розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу щомісячно, на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Згідно довідки Подільського ВДВС у м. Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) про не отримання аліментів № 13436 від 07.02.2020 року [PERSON] згідно матеріалів виконавчого провадження № 46589161 від 18.02.2015 року не отримувала аліменти від [PERSON] в період з серпня 2019 року по січень 2020 року. Відповідач фактично не заперечував той факт, що аліменти не сплачує. Поряд з цим, позивачем на підтвердження обґрунтованості позовних вимог надано суду ряд довідок з навчальних закладів. Відповідно до довідки - характеристики Полтавського дошкільного навчального закладу (ясла - садочок) № 4 "Золотий колосок" Полтавської міської ради Полтавської області № 01-19/108 від 31.10.2019 року, [PERSON] , [INFO] відвідувала зазначений заклад з 24.11.2015 року по 30.08.2019 року. Відповідно до інформації вихователів всіма питаннями щодо виховання, утримання та піклування займалася виключно мама [PERSON] : вона завжди приводила і забирала доньку, здійснювала оплату за харчування, приймала участь у освітньому процесі (відвідувала батьківські збори, заняття, свята та розваги). Дитина була завжди охайна, доглянута. За весь час перебування [PERSON] в дошкільному навчальному закладі батько жодного разу не з`являвся, участі у вихованні дитини не брав. Згідно довідки Полтавської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 10 ім. В.Г. Короленка Полтавської міської ради Полтавської області № 322 від 25.10.2019 року [PERSON] дійсно навчається у 1-А класі Полтавської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 10 ім. В.Г. Короленка Полтавської міської ради Полтавської області. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні наполягав на тому, що не бачиться з дитиною, оскільки позивачне дає йому можливості спілкуватись та зустрічатись з нею. Вказані доводи відповідача позивач [PERSON] в судовому засіданні фактично не спростовувала, підтвердила, що не бажає спілкування дитини з батьком, якому вона байдужа, вказувала, що донька батьком називає іншу людину й змінювати таку ситуацію вона наміру не має. Відповідно до ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавленні судом батьківських прав у разі, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Стаття 18 Конвенції про права дитини передбачає, що батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Згідно ст. 150 СК України та ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства" на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний і моральний розвиток, навчання, створюючи належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Таким чином, найважливіший обов`язок матері та батька - це обов`язок виховувати, ростити дитину. Це обов`язок не лише перед дитиною, а й перед усією родиною та суспільством. Статтею 59 Закону України "Про освіту" та ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства" визначено, які дії належить вчиняти батькам для розвитку дитини як особистості. Зокрема, встановлено, що батьки зобов`язані виховувати у дітей працелюбність, почуття доброти, милосердя, шанобливе ставлення до старших, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів. Отже, на відповідача [PERSON] як батька законодавством покладено обов`язок піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до положень ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватись на повазі до прав дитини та її людської гідності, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Згідно ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в постанові "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" №3 від 30 березня 2007 року, позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених статтею 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Встановлені судом обставини свідчать про неналежне виконання відповідачем [PERSON] батьківських обов`язків по відношенню до малолітньої доньки [PERSON] , 2013 року народження. Рішенням виконавчого комітету Київської районної у м. Полтаві ради № 50 від 25.02.2020 року вирішено затвердити висновок виконавчого комітету як органу опіки та піклуваннящодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Як вбачається з висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Київської районної у м. Полтаві ради щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої [PERSON] , [INFO] , виконавчий комітет як орган опіки та піклування,

Outcome: dismissed