Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-24 00:00:00

І. Стислий виклад позицій заявника та заінтересованих осіб 23.01.2020 [PERSON] звернувся до Шаргородського районного суду Вінницької області з заявою про усиновлення, у якій зазначив, що він 04.04.2005 одружився з [PERSON] , шлюб між ними зареєстровано Відділом реєстрації актів цивільного стану Шаргородського районного управління юстиції у Вінницькій області. Він, дружина, дитина дружини від першого шлюбу [PERSON] , та їх спільні діти: дочка [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] , [INFO] проживають однією сім`єю в [ADDRESS] . Між ним та неповнолітньою донькою дружини - [PERSON] склалися теплі сімейні відносини, дитина називає його батьком. Він піклується про матеріальне благополуччя дитини, її здоров`я та духовний розвиток, займається її вихованням, бажає усиновити [PERSON] і вважає, що усиновлення ним дівчинки відповідатиме її інтересам. Мати дитини - [PERSON] та батько [PERSON] - [PERSON] надали письмові згоди на усиновлення ним дитини, засвідчивши ці заяви нотаріально. Він матеріально забезпечений, може утримувати сім`ю, до кримінальної відповідальності не притягувався, за станом здоров`я - здоровий та може бути усиновлювачем, сім`я проживає в будинку, що належить йому на праві власності, у якому створені всі необхідні умови для проживання малолітньої дитини. Просить ухвалити рішення, яким оголосити його усиновлювачем та усиновити ним дитину - [PERSON] , [INFO] ; змінити прізвище та по батькові дитини, зазначивши її прізвище " [PERSON] ", по батькові " [PERSON] ", записати його батьком дитини, про що внести зміни у актовому записі про народження дитини за № 22 від 21.05.2003. Заявник [PERSON] у судовому засіданні у вступному та заключному слові доводи заяви підтримав, посилаючись на ті ж самі обставини. Суду пояснив, що з 2005 року перебуває в шлюбі з матір`ю неповнолітньої [PERSON] - [PERSON] . Дитина називає його батьком, він її любить, вважає своєю донькою, по-батьківськи турбується про її фізичне здоров`я, духовний та моральний розвиток, матеріально забезпечує її усім необхідним і бажає усиновити дитину. Батько та матір дитини надали згоду на усиновлення ним [PERSON] . Просить оголосити його усиновлювачем [PERSON] , [INFO] та усиновити ним дитину; змінити прізвище та по батькові [PERSON] , зазначивши її прізвище " [PERSON] ", по батькові " [PERSON] "; внести зміни до актового запису про народження [PERSON] за № 22 від 21 травня 2003 року, що складений Мурафською сільською радою Шаргородського району Вінницької області, в якому батьком дитини записати його - [PERSON] , громадянина України, зазначити прізвище дитини " [PERSON] ", по батькові " [PERSON] ". Заінтересована особа [PERSON] - матір неповнолітньої дитини [PERSON] , в судовому засіданні не заперечувала відносно задоволення заяви. Суду пояснила, що її донька від попереднього шлюбу [PERSON] проживає спільно з нею та заявником однією сім`єю. Дитина любить заявника, називає його своїм батьком. Заявник добре ставиться до дитини, піклується про її здоров`я, утримання та виховання. Заінтересована особа [PERSON] - батько неповнолітньої дитини [PERSON] у судове засідання не прибув, від нього до суду поступило письмове клопотання про розгляд справи в його відсутності, не заперечує відносно задоволення заяви [PERSON] про усиновлення його дитини [PERSON] (а.с. 57). Представник заінтересованої особи - Шаргородської РДА як органу опіки та піклування Гринчак Т.В. в судовому засіданні у вступному та заключному слові заяву [PERSON] про усиновлення неповнолітньої [PERSON] підтримала, вказуючи на те, що усиновлення [PERSON] заявником відповідає інтересам дитини. Суду пояснила, що органом опіки та піклування було перевірено та розглянуто заяву [PERSON] від 15.01.2020 про надання висновку про доцільність усиновлення ним неповнолітньої дитини [PERSON] . У ході перевірки було встановлено, що усиновлення дитини заявником відповідає інтересам дитини, у зв`язку з чим 17.01.2020 органом опіки та піклування було надано висновок про доцільність усиновлення [PERSON] неповнолітньої дитини [PERSON] та про відповідність усиновлення її інтересам. Представник заінтересованої особи - Шаргородського районного відділу ДРАЦС Центрально - Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) на виклик суду не прибув. Від начальника відділу Магдалюк Л.В. до суду надійшла заява про розгляд справи у відсутності представника Шаргородського районного відділу ДРАЦС Центрально - Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) щодо задоволення заяви [PERSON] не заперечує (а.с.47). Неповнолітня дитина [PERSON] у судовому засіданні не заперечувала щодо її усиновлення [PERSON] , так як він про неї піклується, вона вважає і називає його батьком, а він її донькою. ІІ. Заяви, клопотання учасників справи Заінтересованою особою [PERSON] - батьком малолітньої дитини [PERSON] направлено до суду письмову заяву про розгляд справи в його відсутності (а.с.57). Начальником Шаргородського районного відділу ДРАЦС Центрально - Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Хмельницький) Магдалюк Л.В. було подано письмову заяву про розгляд справи у відсутності представника заінтересованої особи - Шаргородського районного відділу ДРАЦС Центрально - Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Хмельницький) (а.с. 47). Інші учасники справи, клопотань, пов`язаних з розглядом справи, не заявляли. ІІІ. Процесуальні дії у справі Ухвалою суду від 24.01.2020 прийнято до розгляду заяву [PERSON] про усиновлення в порядку окремого провадження, відкрито провадження та призначено судове засідання на 10.02.2020 (а.с.58 - 39). У судовому засіданні 10.02.2020, не виходячи до нарадчої кімнати, відповідно до ч.4 ст.259 ЦПК України, суд постановив ухвалу про здійснення судового розгляду справи у закритому судовому засіданні та у відсутності заінтересованої особи [PERSON] та представника заінтересованої особи - Шаргородського районного відділу ДРАЦС Центрально - Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) (а.с.47). ІV. Фактичні обставини, встановлені судом У справі, що розглядається судом встановлено, що [INFO] у с. Мурафа Шаргородського району Вінницької області народилася [PERSON] , матір`ю якої є [PERSON] , батьком - [PERSON] (а.с.14). Шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. З 04.04.2005 [PERSON] перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Шаргородського районного управління юстиції Вінницької області 04.04.2005 (а.с. 13). Дитина, [PERSON] , проживає однією сім`єю з заявником та матір`ю в будинку [ADDRESS] , що підтверджується довідкою виконкому Мурафської сільської ради Шаргородського району Вінницькій області № 53 від 03.01.2020 (а.с.20). Будинок належить [PERSON] на підставі договору про поділ нерухомого майна, посвідченого Шаргородською державною нотаріальною конторою 03.08.2011, зареєстрованого КП "Могилів - Подільське міжрайонне бюро технічної інвентаризації" 08.08.2011 за номером 34276598 (а.с.31). Матеріально-побутові умови сім`ї [PERSON] задовільні, сім`я матеріально забезпечена, будинок перебуває в доброму стані, електрифікований, в будинку є всі необхідні меблі, неповнолітній [PERSON] виділена окрема кімната (а.с.18). Заявник [PERSON] має постійне місце проживання, позитивно характеризується за місцем проживання, офіційно не працевлаштований, має тимчасові заробітки, його сукупний дохід задекларований у 2019 році і складає 25224 грн (а.с. 16, 18, 19, 22). Відповідно до медичного висновку про стан здоров`я від 15.01.2020 [PERSON] фізично-здоровий (а.с.23). Психіатричних та наркологічних протипоказань для усиновлення дитини заявник не має, що підтверджується медичною довідкою про проходження обов`язкових попереднього та періодичного психіатричних оглядів серії 2 ААМ № 676307 від 03.01.2020 та сертифікатом про проходження профілактичного наркологічного огляду серії 2РРТ № 117402 від 15.01.2020 (а.с.25, 26). Згідно довідки ДІ МВС України серії ААА № 0811671 заявник [PERSON] станом на 28.12.2019 не знятої чи не погашеної судимості не має та в розшуку не перебуває (а.с.27). Відтак, заявник [PERSON] може бути усиновлювачем. Згідно з висновком про стан здоров`я, фізичний та розумовий розвиток дитини від 03.01.2020, за станом здоров`я [PERSON] здорова, може бути усиновлена (а.с.24). Мати дитини - [PERSON] надала до суду нотаріально посвідчену заяву про те, що за своєю справжньою волею дає згоду на усиновлення її доньки [PERSON] , [INFO] [PERSON] , [INFO] (а.с.29), що підтвердила також і в судовому засіданні. Батько дитини - [PERSON] надав суду нотаріально посвідчену заяву про те, що за своєю справжньою волею надає згоду на усиновлення своєї доньки [PERSON] , [INFO] [PERSON] , [INFO] (а.с.28). Неповнолітня дитина [PERSON] , [INFO] повідомила суду, що вона не заперечує щодо її усиновлення [PERSON] , так як проживає з ним однією сім`єю, він про неї піклується, вона любить його, вважає і називає батьком, а він її донькою. На час розгляду справи в суді дитині виповнилося повних 16 років (а.с.14). Згідно з висновком Шаргородської РДА як органу опіки і піклування від 17.01.2020 усиновлення [PERSON] , [INFO] [PERSON] є доцільним та повністю відповідає інтересам дитини, яка може бути усиновленою (а.с.4 - 5). Суд вважає висновок Шаргородської РДА як органу опіки та піклування від 17.01.2020 обґрунтованим і таким, що не суперечить інтересам малолітньої дитини [PERSON] . Вимоги ст.217 СК України виконані, оскільки батько та мати неповнолітньої [PERSON] надали згоду на усиновлення їх доньки [PERSON] , [INFO] , що підтверджується їх нотаріально засвідченими заявами про надання безумовної згоди на усиновлення їх дитини [PERSON] . Судом виконано вимоги ст.218 СК України і з`ясовано згоду дитини на усиновлення, Неповнолітня дитина надає згоду на усиновлення її [PERSON] , її думка не формальна, а відповідає її справжнім бажанням. Дитині судом у доступній для її віку формі було роз`яснено правові наслідки усиновлення, передбачені ст. 232 СК України, які їй зрозумілі і яких вона бажає. Таким чином, судом встановлено, що заявник [PERSON] може бути усиновлювачем, а неповнеолітня дитина [PERSON] може бути усиновленою, а також, що усиновлення [PERSON] . [PERSON] є доцільним та відповідає інтересам дитини. V. Норми права, які застосовує суд, мотиви їх застосування Встановленим судом фактам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються Конституцією України, Конвенцією про права дитини, СК України, ЦПК України, ЗУ "Про охорону дитинства", відповідно до яких усиновленням є прийняття усиновлювачем у свою сім`ю особи на правах дочки чи сина, що здійснене на підставі рішення суду, і усиновлення дитини провадиться у її найвищих інтересах для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя. Відповідно до ст.51 Конституції України, сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. У преамбулі Конвенції про права дитини від 20.11.1989, що ратифікована Постановою ВР України №789-ХІІ від 27.02.1991, і є частиною національного законодавства України, визначено, що дитині для повного і гармонійного розвитку її особи необхідно зростати в сімейному оточенні, в атмосфері щастя, любові і розуміння. Згідно статтей 3,18 Конвенції про права дитини, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Відповідно до ст.21 Конвенції про права дитини, держави-учасниці, які визнають і/чи дозволяють існування системи усиновлення, забезпечують, щоб найкращі інтереси дитини враховувалися в першочерговому порядку, і вони: а) забезпечують, щоб усиновлення дитини дозволяли лише компетентні власті, які визначають згідно з застосовуваним законом і процедурами та на підставі всієї інформації, що має відношення до справи і достовірна, що усиновлення допустимо з огляду на статус дитини щодо батьків, родичів і законних опікунів і що, якщо потрібно, зацікавлені особи дали свою усвідомлену згоду на усиновлення та на підставі такої консультації, яка може бути необхідною. Згідно з положеннями ст.24 ЗУ "Про охорону дитинства", усиновлення допускається виключно в інтересах дитини відповідно до закону. Усиновлення (удочеріння) є оформлена спеціальним юридичним актом (рішенням суду) передача на виховання в сім`ю неповнолітньої дитини на правах сина чи дочки. Статтею 207 СК України встановлено, що усиновленням є прийняття усиновлювачем у свою сім`ю особи на правах дочки чи сина, що здійснене на підставі рішення суду, і усиновлення дитини провадиться у її найвищих інтересах для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя. Відповідно до ч.1 ст.208 СК України, усиновленою може бути дитина (стаття 6 цього Кодексу). Усиновлювачем може бути дієздатна особа віком не молодша двадцяти одного року, за винятком, коли усиновлювач є родичем дитини. Усиновлювачем може бути особа, що старша за дитину, яку вона бажає усиновити, не менш як на п`ятнадцять років (ч.ч.1,2 ст.211 СК України). Усиновлення дитини здійснюється за вільною згодою її батьків. Згода батьків на усиновлення дитини має бути безумовною. Згода батьків на усиновлення може бути надана ними лише після досягнення дитиною двомісячного віку. Письмова згода батьків на усиновлення засвідчується нотаріусом. Мати, батько дитини мають право відкликати свою згоду на усиновлення до набрання чинності рішенням суду про усиновлення (ч.ч.1,2,3,5,6 ст.217 СК України). За приписами ст.218 СК України для усиновлення дитини потрібна її згода, якщо вона досягла такого віку та рівня розвитку, що може її висловити. Згода дитини на її усиновлення дається у формі, яка відповідає її вікові та стану здоров`я. Дитина має бути проінформована про правові наслідки усиновлення. Усиновлення провадиться без згоди дитини, якщо вона у зв`язку із віком або станом здоров`я не усвідомлює факту усиновлення. Згідно з положеннями ст.223 СК України особа, яка бажає усиновити дитину, подає до суду заяву про усиновлення. Подання такої заяви через представника не допускається. Заява про усиновлення може бути відкликана до набрання чинності рішенням суду про усиновлення. Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.03.2007 № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав", вирішуючи заяву по суті, суд зобов`язаний перевірити наявність передбачених законом підстав для усиновлення, зокрема: чи дали батьки дитини згоду на це (якщо вона необхідна); чи може заявник бути усиновлювачем; чи є дитина відповідно до законодавства суб`єктом усиновлення і чи виконано вимоги ч. 1-3 ст.218 СК щодо наявності згоди дитини; чи відповідають висновок органу опіки та піклування і дозвіл на усиновлення уповноваженого органу виконавчої влади необхідним вимогам. Суд, постановляючи рішення про усиновлення дитини, враховує обставини, що мають істотне значення, зокрема: 1) стан здоров`я та матеріальне становище особи, яка бажає усиновити дитину, її сімейний стан та умови проживання, ставлення до виховання дитини; 2)мотиви, на підставі яких особа бажає усиновити дитину; 4) взаємо відповідність особи, яка бажає усиновити дитину, та дитини, а також те, як довго ця особа опікується вже дитиною; 5) особу дитини та стан її здоров`я; 6) ставлення дитини до особи, яка бажає її усиновити. При встановленні всіх умов, встановлених цим Кодексом, здатності особи, яка бажає усиновити дитину, забезпечити стабільні та гармонійні умови для життя дитини суд постановляє рішення, яким оголошує цю особу усиновлювачем дитини (ч.ч. 1,2 ст.224 СК України). За правилами ст. 225 СК України усиновлення вважається здійсненим у день набрання чинності рішенням суду про усиновлення. Особа, яка подала заяву про усиновлення, може виявити бажання бути записаною у Книзі реєстрації народжень матір`ю, батьком дитини. Якщо усиновлюється дитина, яка досягла семи років, то для запису усиновлювача матір`ю, батьком потрібна згода дитини, крім випадку, передбаченого частиною четвертою статті 218 цього Кодексу. Суд задовольняє таку заяву усиновлювача, у рішенні про усиновлення, якщо це відповідає інтересам дитини (ст.229 СК України). Відповідно до вимог ч.ч. 2,4 ст.231 СК України, якщо усиновлювач записується батьком дитини, відповідно змінюється по батькові дитини. Про зміни, передбачені у цій статті, суд зазначає у рішенні про усиновлення. Відповідно до п.4 ч.2 ст.293 ЦПК України, справи про усиновлення розглядаються у порядку окремого провадження. Згідно з ч.3 ст.294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Заява про усиновлення дитини подається до суду за місцем її проживання, що встановлено ст.310 ЦПК України. Частинами 1, 3, 4 ст.313 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справу про усиновлення дитини за обов`язковою участю заявника, органу опіки та піклування або уповноваженого органу виконавчої влади, а також дитини, якщо вона за віком і станом здоров`я усвідомлює факт усиновлення, з викликом заінтересованих та інших осіб, яких суд визнає за потрібне допитати. Для забезпечення таємниці усиновлення у випадках, встановлених Сімейним кодексом України, суд розглядає справу в закритому судовому засіданні. Суд перевіряє законність підстав для усиновлення, в тому числі наявність згоди усиновлюваної дитини, якщо така згода є необхідною, або наявність згоди усиновлюваної повнолітньої особи. За результатами розгляду заяви про усиновлення суд ухвалює рішення. У разі задоволення заяви суд зазначає у резолютивній частині рішення про усиновлення дитини заявником. За клопотанням заявника суд вирішує питання про зміну імені, прізвища та по батькові, дати і місця народження усиновленої дитини, про запис усиновлювачів батьками. Усиновлення вважається здійсненим з дня набрання законної сили рішенням суду (ч.ч.1, 2, 3, 7 ст.314 ЦПК України). VІ. Висновки суду У справі, що розглядається, суд, дослідивши всі обставини, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку прийшов до висновку, що заявником [PERSON] надані належні, достовірні, допустимі докази на підтвердження заявлених вимог, які не викликають сумніву і є достатніми для ухвалення судом рішення про усиновлення ним неповнолітньої [PERSON] . У судовому засіданні встановлено, що усиновлення неповнолітньої дитини [PERSON] не суперечить її інтересам, оскільки заявник [PERSON] проживає тривалий час з матір`ю дитини, проявляє до дитини батьківську турботу, фізично здоровий, здатний створити для дитини належний матеріально-побутовий рівень проживання, по місцю проживання характеризується позитивно, бажає усиновити [PERSON] , спроможний забезпечити їй належне виховання, навчання та утримання, стабільні та гармонійні умови життя, здоровий і може бути її усиновлювачем, отже заява [PERSON] підлягає задоволенню. Усиновлення малолітньої дитини [PERSON] заявником [PERSON] відповідатиме найвищим інтересам дитини, ст.ст. 3,18 Конвенції про права дитини 1989 року, яка захищає право дитини на сімейне життя і виховання, збереження сімейних зв`язків. При цьому, суд керується і рішенням Європейського суду з прав людини у справі "Гаазе проти Німеччини" від 08 квітня 2014 року у п.83 якого зазначено, що "… якщо встановлено існування сімейних зв`язків, держава має діяти у такий спосіб, що буде розрахований на те, щоб дати таким зв`язкам розвиватися". Суд також вважає за необхідне, у відповідності до ст.ст. 229, 231 СК України, задовольнити вимогу заявника та змінити дитині прізвище з " [PERSON] " на " [PERSON] " та по батькові з " [PERSON] " на " [PERSON] ", записати заявника батьком усиновленої дитини, про що внести зміни до актового запису про народження дитини.

Outcome: approved