Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-01 00:00:00

I.Виклад позицій позивача та відповідача. АТ КБ "ПРИВАТБАНК" (далі позивач) звернулося до суду з позовом до [PERSON] (далі відповідач) з вимогою про стягнення кредитної заборгованості у сумі 11859,31 грн, посилаючись на те, що 18.12.2018 [PERSON] отримав в АТ КБ "ПРИВАТБАНК" кредит у розмірі 7000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач кредитні кошти використав, але своїх зобов`язань щодо своєчасного повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитом не виконує, в результаті чого станом на 16.04.2020 виникла заборгованість відповідача перед позивачем в розмірі 11859,31 грн., із яких заборгованість за тілом кредиту - 6995,86 грн., заборгованість за простроченими відсотками - 3343,74 грн., заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст.625 ЦК України - 478,79 грн.; штраф (фіксована частина) - 500,00 грн; штраф (процентна складова) - 540,92 грн. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. 18.05.2020 до суду поступила письмова заява від представника позивача про розгляд справи у відсутності представника АТ КБ "ПРИВАТБАНК" Позовні вимоги підтримує, не заперечує проти заочного розгляду справи (а.с.73). ІІІ. Процесуальні дії у справі Ухвалою суду від 02.06.2020 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Цією ж ухвалою прийнято рішення про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження. Розгляд справи призначено на 30 червня 2020 року, з повідомленням (викликом) сторін. Клопотань від сторін про інше не надходило. Вказаною ухвалою суду відповідачеві [PERSON] запропоновано надати в 15-денний строк з дня отримання даної ухвали відзив на позовну заяву (а.с.82-83). Ухвалу суду від 02.06.2020 разом з копією позовної заяви та додатками до неї направлено на адресу відповідача [PERSON] , зазначену в позовній заяві: [ADDRESS] , проте поштова кореспонденція повернулася до суду з відміткою «адресат за вказаною адресою не проживає» (а.с. 90-133). Відповідно до довідки Пасинківської сільської ради Шаргородського району Вінницької області № 02-20-53 від 28.05.2020, [PERSON] зареєстрований по [ADDRESS] , але в даний час за місцем проживання відсутній (а.с.81). З метою повідомлення відповідача [PERSON] про розгляд справи та реалізації ним права судового захисту своїх прав та інтересів, 03 липня 2020 року та 18 серпня 2020 року на веб - порталі "Судова влада" судом розміщені оголошення про виклик відповідача [PERSON] у судове засідання (а.с. 134, 138). Таким чином, відповідач [PERSON] належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи (п.3 ч.8 ст.128 ЦПК України). Судом вжиті належні заходи для повідомлення відповідача про розгляд справи та реалізації ним права судового захисту своїх прав та інтересів. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у ній матеріалами, оскільки при підготовці справи до розгляду дотримано вимоги ЦПК України щодо належного повідомлення сторін у справі про розгляд справи. За правилами ч.4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до вимог ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Отже, у суда наявні підстави для заочного розгляду справи і ухвалення заочного рішення на підставі наявних доказів, про що постановлено ухвалу, відповідно до вимог статтей 280 -281 ЦПК України. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, на підставі частини другої статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу судом не здійснювалось. ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено факт укладення 18.12.2018 угоди між АТ КБ «ПРИВАТБАНК» і [PERSON] та приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у "ПРИВАТБАНКУ", згідно якої останній отримав платіжну картку. Договір складається з Заяви позичальника, Умов надання банківських послуг та Правил і Тарифів користування платіжною карткою. [PERSON] отримав кредит в розмірі 7000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. При укладенні договору сторони керувалися ч.1 ст.634 ЦК України. Відповідач [PERSON] письмовою заявою підтвердив свою згоду на те, що підписана ним анкета - заява разом з запропонованими АТ КБ "ПРИВАТБАНК" Умовами, Правилами та Тарифами складають між ним та банком кредитний договір (а.с.12 - 62). Відповідно до взятих на себе зобов`язань позичальник [PERSON] зобов`язувався кожного місяця сплачувати щомісячну суму мінімально необхідного платежу, проте своїх зобов`язань не виконує. У результаті невиконання зобов`язань відповідачем [PERSON] утворилась заборгованість по кредиту, яка станом на 16.04.2020 становить 11859,31 грн., із яких заборгованість за тілом кредиту - 6995,86 грн., заборгованість за простроченими відсотками - 3343,74 грн., заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст.625 ЦК України - 478,79 грн.; штраф (фіксована частина) - 500,00 грн; штраф (процентна складова) - 540,92 грн. Заборгованість за кредитним договором нараховано відповідно до діючого законодавства та умов договору (а.с.9). Перешкод для пред`явлення позову про стягнення заборгованості судом не встановлено. V. Норми права, які застосовує суд, мотиви їх застосування. Даному факту відповідають правовідносини позики, а саме - кредиту, за договором якого банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (ст.1054 ЦК України). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Згідно ст.526 ЦК України зобов`язання мають виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вказаного кодексу, інших актів цивільного законодавства. Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України (ст.1048 ЦК України). Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. (ст.1049 ЦК України). За приписами ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ч.2 ст.625 ЦК України). Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України). За приписами ч.1 ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. VІ. Висновки суду [PERSON] взятих на себе зобов`язань за кредитним договором б/н від 18.12.2018 щодо своєчасного повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитом не виконує, в результаті чого утворилась заборгованість по кредиту, яка станом на 16.04.2020 становить 11859,31 грн., із яких заборгованість за тілом кредиту - 6995,86 грн., заборгованість за простроченими відсотками - 3343,74 грн., заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст.625 ЦК України - 478,79 грн.; штраф (фіксована частина) - 500,00 грн; штраф (процентна складова) - 540,92 грн. За таких обставин, Суд вбачає підстави для стягнення з відповідача [PERSON] на користь АТ КБ "ПРИВАТБАНК" зазначеної заборгованості, оскільки відповідачем не доведено факт виконання Умов надання банківських послуг і повернення кредиту та процентів за користування кредитом, чим право АТ КБ "ПРИВАТБАНК" порушено і підлягає судовому захисту. При цьому, до вказаного висновку суд прийшов, виходячи не тільки із вимог національного законодавства України, а і з висновків Європейського Суду з прав людини, викладених у рішенні в справі "Бочаров проти України" від 17.03.2011 (остаточне - 17.06.2011), в пункті 45 якого зазначено, що "Суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом" (див. рішення від 18.01.1978 у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства"). Проте, таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів (див. рішення у справі "Салман проти Туреччини")". VІІ. Розподіл судових витрат Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. Згідно з вимогами ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, підлягає стягненню з [PERSON] на користь АТ КБ "ПРИВАТБАНК" судовий збір в сумі 2102 грн (а.с.1). На підставі викладеного та

Outcome: approved