Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-20 00:00:00

Позивач АТ "Укрсиббанк" звернувся до суду із вказаним позовом. в якому просить стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за кредитним договором №11096803000 від 15.12.2006 року, укладеним між ПАТ "Укрсиббанк" та [PERSON] і забезпеченим порукою [PERSON], яка станом на 13.10.2011 року становить 297426,37грн., в тому числі: 28824,79 дол. США, що еквівалентно 229840,23грн. заборгованість за кредитом, 8457,52дол США, що еквівалентно 67437,73грн., 6,55дол. США ,що еквівалентно 52,23грн. пеня за несвоєчасне погашення тіла кредиту за період з 13.10.2010 року по 13.10.2011 року, 12,06дол. США, що еквівалентно 96,18грн. пеня за несвоєчасне погашення процентів за кредитом за період з 13.10.2010 року по 13.10.2011 року. В обґрунтування вимог посилається на неналежне виконання зобов'язань за кредитним договором з сторони відповідачів. [PERSON] звернувся до суду із зустрічним позовом, в якому просить визнати недійсним вказаний кредитний договір, посилаючись на наступне. Так, банк не надав позичальнику всієї інформації щодо кредиту, що надається, у кредитному договорі відсутній детальний розпис загальної вартості кредиту для споживача, у договорі зазначено про процентну ставку лише на перший місяць (п.1.3.1), та про своє право її збільшити, вказано про надання поруки лише за письмовою згодою банку(п.4.5), чим обмежено права позичальника, також обмежно позичальника у виборі страхової компанії при страхуванні предмету застави (п.4.8.). Крім цього, банк надав кредит за відсутності генеральної та індивідуальної ліцензії на валютні операції. У судовому засіданні представник ТОВ "Кей-Колект" позов товариства підтримав повністю з підстав, викладених у позовній заяві та заперечив проти задоволення позову [PERSON] за безпідставністю. Представник [PERSON] у судому засіданні позов [PERSON] підтримав, просить задовольнити, відмовивши у позові ТОВ "Кей-Колект". Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилась, хоча повідомлялась судом про час та місце розгляду справи. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про місце, день та час розгляду справи. За згодою позивача, на підставі ст. 224 ЦПК України суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності відповідача та ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши та оцінивши докази по справі, судом встановлено наступні обставини. 15.12.2006 року між АКІБ "Укрсиббанк", правонаступником якого є ПАТ "Укрсиббанк" та відповідачем [PERSON] укладено договір №11096803000 згідно якого відповідач отримав кредит у сумі 32000 дол. США зі сплатою 12,3% річних з кінцевим терміном повернення 14.12.2027 року. 15.12.2006 року з метою забезпечення виконання зобовязань за вказаним кредитним договором, між АКІБ "Укрсиббанк", правонаступником якого є ПАТ "Укрсиббанк" і відповідачами [PERSON] (Позичальник) та [PERSON] було укладено договір поруки №1, згідно яких Поручитель відповідають повне та своєчасне виконання Позичальником його зобов'язань за вказаним кредитним договором. ТзОВ "Кей-Колект" набув права вимог за наведеним кредитним договором, що стверджується витягом із договору факторингу №1 від 12.12.2011 року, укладеним між ПАТ "Укрсиббанк" та ТзОВ "Кей-Колект". Відповідно до розрахунку заборгованості, станом на 13.10.2011 року становить 297426,37грн., в тому числі: 28824,79 дол. США, що еквівалентно 229840,23грн. заборгованість за кредитом, 8457,52дол США, що еквівалентно 67437,73грн., 6,55дол. США, що еквівалентно 52,23грн. пеня за несвоєчасне погашення тіла кредиту за період з 13.10.2010 року по 13.10.2011 року, 12,06дол. США, що еквівалентно 96,18грн. пеня за несвоєчасне погашення процентів за кредитом за період з 13.10.2010 року по 13.10.2011 року. Згідно висновку судово-економічної експертизи Тернопільського відділення КНДІСЕ №186/13-22 від 27.06.2013 року, в результаті проведеного дослідження встановлено, що щомісячне погашення заборгованості по кредиту у розмірі 126,98дол. США відповідає умовам кредитного договору №11096803000 від 15.12.2006 року, укладеному між АТ "Укрсиббанк" та [PERSON], які вказані у графіку погашення кредиту і є додатком №1 до цього кредитного договору. В результаті проведених розрахунків у відповідності до умов кредитного договору №11096803000 від 15.12.2006 року, укладеному між АТ "Укрсиббанк" та [PERSON] станом на 13.10.2011 року заборгованість за вказаним кредитним договором складає 35274,34дол. США або 281267,67грн., у тому числі: заборгованість по кредиту - 28761,62 дол. США або 229336,53грн.; заборгованість по відсотках 6497,38дол. США або 51808,16грн.; пеня за несвоєчасну оплату кредиту 6,35дол. США або 50,62грн.; пеня за несвоєчасне погашення відсотків 8,99дол. або 72,36грн. Заслухавши пояснення, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, суд вважає, що позов ТзОВ "Кей-Колект" підлягає до часткового задоволення, а позов [PERSON] до задоволення не підлягає з наступних підстав. Згідно ч.3 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обовязковий для виконання сторонами. Відповідно до ст.ст. 526, 611 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. У разі порушення зобовязання настають наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Як вбачається із ч.2 ст.1054 ЦК України, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 Глави 71 ЦК України. Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст.638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. 2. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Відповідно до ч.1 ст.11 Закону України "Про захист прав споживачів" (у редакції, що діяла на час укладення кредитного договору), договір про надання споживчого кредиту укладається між кредитодавцем та споживачем, відповідно до якого кредитодавець надає кошти (споживчий кредит) або бере зобов'язання надати їх споживачеві для придбання продукції у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач зобов'язується повернути їх разом з нарахованими відсотками. Не вважається пропонуванням споживчого кредиту застереження про можливість надання його під час придбання продукції. 2. Перед укладенням договору про надання споживчого кредиту кредитодавець зобов'язаний повідомити споживача у письмовій формі про: 1) особу та місцезнаходження кредитодавця; 2) кредитні умови, зокрема: а) мету, для якої споживчий кредит може бути витрачений; б) форми його забезпечення; в) наявні форми кредитування з коротким описом відмінностей між ними, в тому числі між зобов'язаннями споживача; г) тип відсоткової ставки; ґ) суму, на яку кредит може бути виданий; д) орієнтовну сукупну вартість кредиту та вартість послуги з оформлення договору про надання кредиту (перелік усіх витрат, пов'язаних з одержанням кредиту, його обслуговуванням та поверненням, зокрема таких, як адміністративні витрати, витрати на страхування, юридичне оформлення тощо); е) строк, на який кредит може бути одержаний; є) варіанти повернення кредиту, включаючи кількість платежів, їх частоту та обсяги; ж) можливість дострокового повернення кредиту та його умови; з) необхідність здійснення оцінки майна та, якщо така оцінка є необхідною, ким вона здійснюється; и) податковий режим сплати відсотків та про державні субсидії, на які споживач має право, або відомості про те, від кого споживач може одержати докладнішу інформацію; і) переваги та недоліки пропонованих схем кредитування. У разі ненадання зазначеної інформації суб'єкт господарювання, який повинен її надати, несе відповідальність, встановлену статтями 15 і 23 цього Закону. Таким чином, [PERSON], ознайомившись та погодившись з умовами кредитного договору, підписав його. У кредитному договорі чітко зазначено розмір кредиту, процентну ставку, строк та порядок його погашення , враховуючи суми щомісячних платежів (додаток №1 до кредитного договору). З огляду на наведене, суд критично оцінює доводи [PERSON] про те, що банк не надав позичальнику всієї інформації щодо кредиту, що надається, у кредитному договорі відсутній детальний розпис загальної вартості кредиту для споживача, у договорі зазначено про процентну ставку лише на перший місяць (п.1.3.1), та про своє право її збільшити, вказано про надання поруки лише за письмовою згодою банку(п.4.5), чим обмежено права позичальника, також обмежно позичальника у виборі страхової компанії при страхуванні предмету застави (п.4.8.). Також, суд не приймає до уваги і покликання позивача [PERSON] на неправомірність надання банком кредит за відсутності генеральної та індивідуальної ліцензії на валютні операції. Так, Відповідно до ст.2, п.3 ч.1 ст.47 ЗУ "Про банки і банківську діяльність" кошти - гроші у національній або іноземній валюті чи їх еквівалент. На підставі банківської ліцензії банки мають право здійснювати такі банківські операції: розміщення залучених коштів від свого імені, на власних умовах та на власний ризик. Згідно ч.1 ст.49 ЗУ "Про банки і банківську діяльність", як кредитні у цій статті розглядаються операції, зазначені у пункті 3 частини першої та у пунктах 3-7 частини другої статті 47 цього Закону. Відповідно до ч.1 ст.5 Декрету КМУ від 19.02.1993 року №15-93 "Про систему валютного регулювання і валютного контролю" Національний банк України видає індивідуальні та генеральні ліцензії на здійснення валютних операцій, які підпадають під режим ліцензування згідно з цим Декретом. Згідно п."в", "г" ст.5 вказаного Декрету КМУ індивідуальні ліцензії видаються резидентам і нерезидентам на здійснення разової валютної операції на період, необхідний для здійснення такої операції. Індивідуальної ліцензії потребують такі операції: надання і одержання резидентами кредитів в іноземній валюті, якщо терміни і суми таких кредитів перевищують встановлені законодавством межі; використання іноземної валюти на території України як засобу платежу або як застави. Згідно п.1.5 положення про порядок видачі Національним банком України індивідуальних ліцензій на використання іноземної валюти на території України як засобу платежу, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 14 жовтня 2004 р. N 483 використання іноземної валюти як засобу платежу без ліцензії дозволяється якщо ініціатором або отримувачем за валютною операцією є уповноважений банк (ця норма стосується лише тих операцій уповноваженого банку, на здійснення яких Національний банк видав йому банківську ліцензію та письмовий дозвіл на здійснення операції з валютними цінностями). Щодо вимог пп. «в» п. 4 ст. 5 вказаного Декрету КМУ, який передбачає наявність індивідуальної ліцензії на надання і одержання резидентами кредитів в іноземній валюті, якщо терміни і суми таких кредитів перевищують встановлені законодавством межі, то на даний час законодавством не встановлено межі термінів і сум надання або одержання кредитів в іноземній валюті. За таких обставин, судом не встановлено порушення прав [PERSON], а тому у задоволенні зустрічного позову слід відмовити. Судом встановлено, що зобовязання за кредитним договором по погашенню кредиту та відсотків за користування кредитними коштами належним чином не виконуються. Згідно ст. 625, ч. 1 ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Статтею 554 ЦК України встановлено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. Аналізуючи вищенаведені обставини, суд приходить до переконання, що в даному випадку мають місце порушення відповідачем прав позивача, які підлягають захисту, а позов до задоволення шляхом стягнення з відповідачів солідарно на користь позивача заборгованості по кредитному договору від 26.12.2007 року в сумі 35274,34дол. США, що еквівалентно 281267,67грн., у тому числі: заборгованість по кредиту - 28761,62 дол. США, що еквівалентно 229336,53грн.; заборгованість по відсотках 6497,38дол. США, що еквівалентно 51808,16грн.; пеня за несвоєчасну оплату кредиту 6,35дол. США, що еквівалентно 50,62грн.; пеня за несвоєчасне погашення відсотків 8,99дол., що еквівалентно72,36грн.

Outcome: partial