Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-03 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулися в суд з позовом до [PERSON], за участю Служби у справах дітей Вінницької міської ради, про встановлення порядку участі у вихованні онуки. Позовні вимоги мотивували тим, що з 8 листопада 2011 року їх син [PERSON] перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON]. Однак, ще задовго до їх одруження, відповідач почала проживати у квартирі позивачів. Так, 30 січня 2012 року народилася онука позивачів - [PERSON]. Позивачі зазначають, що з самого дня її народження, вони опікувалися нею, купували все необхідне (продукти харчування, одяг, іграшки та інше). Однак, рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 12 серпня 2014 року шлюб між сином та невісткою був розірваний. Після припинення шлюбних стосунків [PERSON] переїхала проживати до своїх батьків. Позивачі продовжували спілкуватися з онукою, відвідували її, гуляли, хоча й відносини з колишньою невісткою стали напруженими. Проте, з березня 2017 року відповідач припинила відповідати на телефонні дзвінки, переїхала від батьків на найману квартиру і навмисно позбавила їх можливості бачитись з онукою. На думку позивачів, дана ситуація негативно впливає на розвиток дитини, її характер і поведінку. Всі спроби позивачів врегулювати спір мирним шляхом не призвели до позитивного результату, тому [PERSON] та [PERSON] змушені були звернутися до суду з даним позовом та просять усунути перешкоди у спілкуванні баби [PERSON] та діда [PERSON] з онукою [PERSON], [INFO], встановивши наступний час: - щосуботи з 11:00 год. до 20:00 год.; - щовівторка з 16:00 год. до 20:00 год.; - щороку: 20 грудня, 25 грудня, 02 січня, 01 лютого, 09 березня з 10:00 год. до 20:00 год. В судовому засіданні позивачі [PERSON], [PERSON] та їх представник [PERSON] позов підтримали, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Додатково зазначили, що [PERSON] є їх єдиною онукою, яку вони дуже люблять. Просили задовольнити позов в повному обсязі, а також залишити за ними судові витрати. Відповідач [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засіданні позов визнали частково. Представник зазначив, що відповідач погоджується на спілкування позивачів з онукою в суботу протягом двох годин в присутності матері. Представник Служби у справах дітей Вінницької міської ради [PERSON] в судовому засіданні повідомила, що підтримує висновок органу опіки та піклування Вінницької міської ради про участь позивачів у вихованні онуки. Вислухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Частиною 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 р. №2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" роз'яснено, що відповідно до статей 55, 124 Конституції України та статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.\~ Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. У п.33 рішення ЄСПЛ від 19.02.2009 року у справі "Христов проти України" суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч.1 ст.6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. У справі\~Bellet v. France\~Суд зазначив, що\~"стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права". Правилами ст. 10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч. 2 ст. 60 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що позивачі є батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії ІІІ-АМ № 483536 (а.с. 10). Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 8 листопада 2011 року у відділі ДРАЦС Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, про що було зроблено актовий запис № 3224. З свідоцтва про народження серії І-АМ № 214847, виданого 14.02.2012 року відділом ДРАЦС Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, судом встановлено, що син позивачів [PERSON] та відповідач [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO] (а.с. 11). Таким чином, позивачі [PERSON] та [PERSON] є бабою та дідом по батьківській лінії дитини [PERSON]. Відповідно до рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 12 серпня 2014 року шлюб між сином позивачів [PERSON] та невісткою [PERSON] був розірваний (а.с. 12). З характеристики позивача [PERSON], наданою Департаментом енергетики, транспорту та звязку, вбачається, що позивач працює перевізником на автобусному маршруті загального користування в режимі маршрутного таксі №2Б з 23.02.2012 року. За період роботи зарекомендував себе позитивно , як фахівець в галузі автомобільного транспорту. Професійні якості перевізника проявляє на високому рівні, рухомий склад підтримує в належному технічного та санітарному стані. За характером спокійний та врівноважений, скарги від пасажирів на рівень обслуговування за період його роботи на маршруті №2Б не надходило. В колективі бригади перевізників маршруту користується повагою та авторитетом (а.с. 13). Також, з характеристики [PERSON], виданої ДУ «Вінницький обласний лабораторний центр МОЗ України», остання працює на посаді дезінфектора відділення дезінфектології. За час роботи зарекомендувала себе з позитивного боку. До виконання обовязків ставиться сумлінно. Володіє хорошими організаційними здібностями. Уміє організувати колег на виконання поставлених завдань. [PERSON] принциповий, ініціативний та старанний працівник, її поважають в колективі (а.с. 14). З матеріалів справи вбачається, що відповідач [PERSON] 10 серпня 2017 року зареєструвала шлюб з [PERSON] та після одруження прийняла прізвище чоловіка [PERSON] (а.с. 47). Згідно висновку органу опіки та піклування Вінницької міської ради від 17.11.2017 року вбачається доцільним визначити [PERSON], [PERSON] такий спосіб участі у вихованні онуки [PERSON], [INFO]: щосуботи з 16-00 год. до 20-00 год. (а.с. 66-67). Рекомендовано бабі, діду та матері дитини попереджати один одного про свої дії щодо дитини, узгоджувати їх з урахуванням режиму дня, стану здоровя та інтересів дитини. В змісті даного висновку зазначено, що дитина проживає разом з матірю [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. Також у висновку зазначено, що дитина на засіданні комісії повідомила про те, що вона на даний час не бажає зустрічатися з дідом та бабою. З відміток, зроблених в паспортах позивачів вбачається, що вони зареєстровані за адресою: [INFO] (а.с. 4-5, 7-8). З їхніх пояснень, наданих в судовому засіданні встановлено, що вони також і проживають за вказаною адресою. Статтею 263 СК України визначено, що спір щодо участі баби, діда, прабаби, прадіда, брата, сестри, мачухи, вітчима у вихованні дитини вирішується судом відповідно до\~статті 159\~цього Кодексу. Так, частина 2 стаття 159 СК України передбачає, що \~суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров'я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. Згідно принципу 2 «Декларації прав дитини» від 20.11.1959року, ст. 27 Конвенції ООН від 20.11.1989року «Про права дитини» (ратифікованої Україною 27.02.1991року) та\~ст. 8 ЗУ «Про охорону дитинства»\~встановлено право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 257 СК України, \~баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні. Батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків. Якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід, прабаба, прадід мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення. Дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім'ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім'ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном (ч.ч. 1, 2 ст. 171 СК України). Так, в судовому засіданні було вислухано думку дитини [PERSON] щодо спілкування її з бабою та дідом. Дитина пояснила, що вона знає матір, батька [PERSON] (нинішнього чоловіка відповідача), бабу та діда по лінії матері. Позивачів вона не знає та бачитись з ними не бажає. Разом з тим, суд зазначає, що з пояснень, наданих в судовому засіданні свідками [PERSON] та [PERSON] (сусіди позивачів), встановлено, що онука позивачів бувала в картирі діда та баби. Вони чули її голос, дитину ніколи не плакала, отже її не були, не ображали. Згідно ч. 8 ст. 7 СК України, \~регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім'ї. Суд враховує висновок ЄСПЛ, який був зроблений у справі «Мамчур проти України» про те, що тривалість часу, проведеного дитиною з дідусем чи бабусею, може стати важливим чинником при визначенні найкращих інтересів цієї дитини. Щодо способу участі позивачів у вихованні онуки, то суд вважає, що ці вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме,\~суд вважає за необхідне, усунути перешкоди [PERSON], [PERSON] у спілкуванні та вихованні з онукою [PERSON], [INFO] та визначити наступні дні для побачення з дитиною, в присутності матері дитини [PERSON]: щосуботи з 16.00 год. до 20.00 год. Визначаючи такий спосіб спілкування позивачів з онукою та їх участь у її вихованні, суд бере до уваги, що [PERSON] виповнилось 5 років, з її слів, вона не знає позивачів, не бажає з ними спілкуватися, тривале перебування дитини такого віку поза межами постійного місця проживання без присутності матері не є доцільним, може викликати певний дискомфорт та вплинути негативно на психологічний стан дитини, тому вимоги позивачів про надання побачень з онукою щовівторка з 16:00 год. до 20:00 год., щосуботи з 11:00 год. до 20:00 год. та щороку: 20 грудня, 25 грудня, 02 січня, 01 лютого, 09 березня з 10:00 год. до 20:00 год., задоволенню не підлягають. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі "Бочаров проти України" (остаточне рішення від 17 червня 2011 року) суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом". Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів. Тому, суд, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, приходить до висновку, що позовні вимоги позивача [PERSON], [PERSON] до [PERSON], за участю Служби у справах дітей Вінницької міської ради, про встановлення порядку участі у вихованні онуки, знайшли своє частково підтвердження, а тому позов підлягає частковому задоволенню. Судові витрати суд залишає за позивачами на їх прохання. На підставі викладеного та

Outcome: partial