Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-21 00:00:00

У серпні 2021 року позивач звернувся до суду із вищевказаним позовом. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що позивач є постачальником теплової енергії за адресою місця знаходження майна відповідача, а саме нежитлового приміщення за адресою: [ADDRESS] . Відповідач не здійснює оплату за отриману теплову енергію, у зв`язку із чим виникла заборгованість за період з 28 жовтня 2019 року по 14 квітня 2021 року у розмірі 6875,62 гривень, яку просить стягнути з відповідача. Крім того, просить стягнути з відповідача понесені судові витрати в сумі 2270,00 гривень. 10 вересня 2021 року ухвалою суду відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити, проти проведення заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явилась, повідомлялась належним чином про дату, час та місце розгляду справи, шляхом направлення поштової кореспонденції на останнє відоме місце реєстрації, а також відповідно до ч.10 ст.187 ЦПК України шляхом оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України, відзив на позов до суду не подала. Суд, відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, з урахуванням згоди представника позивача на проведення заочного розгляду справи, вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази у справі, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що відповідачці [PERSON] на праві приватної власності належить приміщення [ADDRESS] , що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Право власності набуте на підставі договору дарування, що посвідчений 16 жовтня 2019 року Приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Кноль О.А. (а.с.8). Між АТ "Криворізька теплоцентраль" та фізичною особою [PERSON] укладено Договір купівлі-продажу теплової енергії № 2005 від 16 березня 2021 року на постачання теплової енергії для опалення, вентиляції та гарячого водопостачання. Згідно дислокації, доданої до Договору, об`єктом теплопостачання є, зокрема нежитлове приміщення [ADDRESS] , загальна площа якого становить 101,7 кв.м. (а.с.10-16). Пунктом 5 Договору передбачено, що облік теплової енергії, здійснюється за приладами комерційного обліку, а у разі їх відсутності - розрахунковим способом. Договором передбачені права і обов`язки теплопостачальної організації та Споживача, зокрема Постачальник забезпечує безперервне постачання теплової енергії Споживачу відповідно Договору, а Споживач здійснює оплату за теплову енергію у розмірі 2003,41 грн. шляхом 30 % попередньої вартості планових обсягів споживання теплової енергії 5 календарних днів до початку здійснення споживання. Решта 70 % - протягом місяця споживання теплової енергії. Остаточний розрахунок за фактично спожиту теплову енергію здійснюється 20 числа попереднього місяця. Згідно п. 7 "Правил користування приміщеннями житлових будинків", затверджених Постановою КМУ від 24.01.2006р. № 45, власник, наймач (орендатор) квартири зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальніпослуги устроки, встановлені договором або законом. Згідно статті 67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Відповідно до положень статті 68 ЖК України наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Акціонерне товариство "Криворізька теплоцентраль" по специфіці своєї виробничої діяльності здійснює постачання теплової енергії для потреби опалення і гарячого водопостачання населенню, яке відповідно зі ст.67,68,162 Житлового Кодексу України зобов`язане робити оплату за отриману теплову енергію, згідно особового рахунка і встановлених тарифів. Відповідно до приписів норм Закону України "Про житлово-комунальні послуги»,Закону України «Про теплопостачання", Правил надання послуг з центрального опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, які затверджені Постановою КМУ України № 630 від 21.07.2005 року, - між позивачем та відповідачами виникли правовідносини по наданню, з одного боку, та споживанню, з іншого боку, комунальних послуг по центральному опаленню. Пунктом 18 Правил, передбачено, що розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено іншого строку. АТ «Криворізька теплоцентраль» відповідно до тарифів на теплову енергію, постачається теплова енергія до приміщення відповідача, однак відповідачем зобов`язання по оплаті за надані послуги здійснюється неналежним чином. Відповідно до статті 509 ЦК України, зобов`язанням є право відношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. При цьому, відповідно до положень ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Як вбачається з наданого позивачем розрахунку відповідач не виконала взяті на себе зобов`язання по оплаті за поставлену теплову енергію, в зв`язку з чим утворилася заборгованість станом на квітень 2021 року в сумі 6875,62 грн., яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача з наведених вище підстав (а.с.20). Відповідно до ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, на підставі вищевикладеного та відповідно до документів, які міститься в матеріалах справи, необхідно стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору в сумі 2270 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved