Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-24 00:00:00

Представник Тернопільської обласної комунальної клінічної психоневрологічної лікарні, лікар-психіатр Яковенчук О.М. звернувся до суду із заявою про госпіталізацію громадянки [PERSON] у примусовому порядку в психіатричний заклад без її згоди, для обстеження та лікування. В обґрунтування вимог посилається на те, що в останньої наявний тяжкий психічний розлад, який обумовлює її безпорадність і неможливість самостійно задовольняти основні життєві потреби. Підставою для висновку про необхідність госпіталізації є відомості про поведінку [PERSON], які надійшли від її матері [PERSON] На підставі цих відомостей гр. [PERSON] була оглянута комісією лікарів-психіатрів ТОККПНЛ, яка прийшла до висновку, що гр. [PERSON] потребує госпіталізації та лікування в закритому психіатричному відділенні без її згоди. Комісія лікарів-психіатрів підтвердила обґрунтованість рішення про госпіталізацію згідно Закону України «Про психіатричну допомогу». Згода [PERSON] на госпіталізацію відсутня, тому просить винести рішення про її примусову госпіталізацію. У судовому засіданні представник Тернопільської обласної комунальної клінічної психоневрологічної лікарні лікар-психіатр Яковенчук О.М. заяву підтримав і пояснив, що громадянка [PERSON] перебуває на обліку у районного психіатра з 1993 року, неодноразово лікувалась і обстежувалась стаціонарно в дитячому відділенні ТОККПНЛ, є інвалідом II групи з дитинства - довічно, останній раз лікувалась з 12.12.2013 по 28.12.2013 року. З слів матері, яка є опікуном [PERSON], вона дратівлива, то плаче то сміється, капризна, кричить, не хоче їсти, погано спить, страждає нетриманням сечі, за собою не слідкує. Згоди на госпіталізацію [PERSON] не дає, так як через хворобу не усвідомлює необхідності її лікування, а задовільнити свої основні життєві потреби вона не в змозі через наявність вираженого недоумства у вигляді помірної розумової відсталості, тому просить заяву задовольнити. Прокурор в судовому засіданні заяву про госпіталізацію громадянки [PERSON] у примусовому порядку в Тернопільську обласну комунальну клінічну психоневрологічну лікарню (далі ТОККПНЛ) без її згоди підтримав. [PERSON] в судовому засіданні була присутня, однак пояснень не надала, так як, очевидно, не розуміла суті того, що відбувається навколо неї. Матір [PERSON] - [PERSON], заяву підтримала, пояснивши, що відсутність психіатричного лікування дуже погіршує психічний стан її дочки, просила заяву задовольнити. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], проживаючої в [ADDRESS], поступила у 6-те відділення ТОККПНЛ 24.02.2015року о 11 год. 00 хв. та була госпіталізована. Направлення на госпіталізацію було видане 24.02.2015р. лікарем-психіатром АПВ ТОККПНЛ Белко С.П., який після особистого огляду гр. [PERSON] зробив висновок про необхідність її госпіталізації в психіатричний стаціонар для обстеження або лікування у зв'язку з наявністю у неї тяжкого психічного розладу, який обумовлює її безпорадність і неможливість самостійно задовольняти основні життєві потреби. Підставою для висновку про необхідність госпіталізації є відомості про поведінку [PERSON], які надійшли від її матері [PERSON] На підставі цих відомостей гр. [PERSON] була оглянута лікарем-психіатром АПВ ТОККПНЛ Белко С.П. у приймальному відділенні, який підтвердив висновок про необхідність госпіталізації. Також [PERSON] була оглянута комісією лікарів-психіатрів Тернопільської обласної комунальної клінічної психоневрологічної лікарні, у складі заступника головного лікаря з експертизи Бондаренко О.М., завідувача кафедрою неврології, психіатрії та наркології Венгер О.П., завідувача 6-м відділенням Янковською О.М., лікуючого лікаря Яковенчук О.М. Комісія підтвердила обґрунтованість рішення про госпіталізацію згідно Закону України «Про психіатричну допомогу». Комісія прийшла до висновку, що [PERSON] потребує примусової госпіталізації та лікування в закритому психіатричному відділенні. Згідно висновку комісії лікарів-психіатрів від 24.02.2015р., пацієнт [PERSON], [INFO], проживаюча в [ADDRESS], госпіталізована в 6-те психіатричне відділення ТОККПНЛ 24.02.2015р. о 11.00год. При огляді комісії виявлено: контакт вкрай формальний, назвала прізвище, ім'я, скільки їй років показала на пальцях - "5", мова недорозвинута, дезорієнтована в часі, увага привертається важко, при зверненні до неї усміхається, рахувати, читати, писати не вміє, кольори називає вибірково, плутається - "праве-ліве", словниковий запас дуже обмежений, абстрагування нерозвинуте, в розмові то усміхається то опускає очі і замовкає, емоційно нестійка, вольові процеси значно знижені, мислення сповільнене, конкретно-ситуаційне, пам'ять недорозвинута, інтелект вкрай низький, інструкції виконує після нагадування. Враховуючи анамнестичні відомості, наявність вираженого недоумства у вигляді Помірної розумової відсталості і неможливістю отримати згоди від пацієнтки, а також враховуючи неможливість пацієнтки задовільнити свої основні життєві потреби, комісія лікарів психіатрів прийшла до висновку, що [PERSON], згідно Закону України "Про психіатричну допомогу ", потребує примусової госпіталізації та лікування в закритому психіатричному відділенні. Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, вважає, що заяву слід задовольнити. Відповідно до вимог статті 14 Закону України "Про психіатричну допомогу", особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Статтею 212 ЦПК визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Таким чином суд вважає, що госпіталізація [PERSON], без її згоди, до психіатричного закладу є доцільною та відповідає її інтересам, а тому заяву представника Тернопільської обласної комунальної клінічної психоневрологічної лікарні слід задовольнити.

Outcome: approved