Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-18 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , Червоноградської міської ради Львівської області, яким просить визначити їй додатковий трьохмісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини, що відкрилась після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] , починаючи з дня вступу рішення в законну силу. В обгрунтування позову покликається на те, що вона є спадкоємцем першої черги за законом як донька [PERSON] , померлої [INFO] та має право прийняти спадщину після смерті своєї матері. Однак, через несприятливі обставини, позивач у встановлений законом строк не звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини з поважних причин, зокрема через перебування у вказаний період часу на тривалому лікуванні та проходження медичного обстеження щодо встановлення інвалідності. Вказує, що через тяжке ураження опорно-рухового апарату їй встановлено ІІ групу інвалідності з 20.11.2019 року, вона пересувається вкрай важко та за допомогою милиць. Зазначає, що місцем її проживання є м.Чернігів, що знаходиться на значній відстані від місця відкриття спадщини, що в сукупності із наявним захворюванням для неї є об`єктивною перешкодою для подачі заяви про прийняття спадщини. Окрім цього, при підготовці документів для звернення до нотаріальної контори, виявлено помилку у написанні прізвища матері у свідоцтві про її народження, а саме замість « [PERSON] » зазначено дошлюбне прізвище матері « [PERSON] », в зв`язку із чим виникла необхідність у внесенні змін до актового запису про її народження, що потребувало чимало часу. Крім цього, як на поважну причину пропуску строку також посилається на запровадження з 12.03.2020 року на всій території України карантину через спалах пандемії в державі. А тому, на її думку, є всі підстави визначити додатковий строк для звернення до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини за законом. Ухвалою суду від 14.09.2021 року у справі відкрито провадження та призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження /а.с.24/. Ухвалою від 26.01.2021 року закрито підготовче провадження у справі, призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні /а.с.141/. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала, надала пояснення аналогічні викладеним у позові, просить позов задовольнити. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явилися, подали письмову заяву від 14.04.2021 року (вх.№7048 від 19.04.2021 року) про визнання позову/а.с.181/. В матеріалах справи міститься клопотання міського голови Червоноградської міської ради Львівської області від 29.09.2020 року (вх.№16749 від 06.10.2020 року) про розгляд справи без участі представника Червоноградської міської ради, при вирішенні спору покладається на думку суду /а.с.45/. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, прийшов до висновку про задоволення позову виходячи з наступного. [PERSON] померла [INFO] у віці 83 років, про що 14 вересня 2019 року складено відповідний актовий запис за №608, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Червоноградським міським відділом ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Львівській області /а.с.4/. Після її смерті відкрилась спадщина, яка складалось з 1/6 частини квартири [ADDRESS] . Як вбачається з витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 00026694273 від 16.06.2020 року, Виконавчим комітетом Гірківської сільської ради Любешівського району Волинської області 01.02.1963 року за актовим записом № 5 було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , яка після реєстрації шлюбу змінила прізвище на [PERSON] /а.с.9/. 23.04.2020 року реєстратором Камінь-Каширського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану ЗМУ МЮ (м.Львів) внесено зміни до актового запису № 3 від 12.01.1964 року Виконавчого комітету Бузаківської сільської ради Камінь-Каширського району Волинської області про народження [PERSON] , де змінено відомості про матір, " [PERSON] " змінено на " [PERSON] "/а.с.8/. На підставі вказаних змін до актових записів, 11.06.2020 року Чернігівським міським відділом ДРАЦС Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) повторно видано свідоцтво про народження [PERSON] , з якого вбачається, що її батьками є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копію повторного свідоцтва про народження серії [NUMBER] /а.с.5/. Внаслідок реєстрації шлюбу між [PERSON] та [PERSON] , позивачка змінила дошлюбне прізвище і прийняла прізвище [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] (а.с.6). Як вбачається з копії витягу зі спадкового реєстру №61245300 станом на 10.08.2020 року спадкова справа після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , не заводилась (а.с.7). 27.08.2020 року [PERSON] скерувала до приватного нотаріуса Червоноградського міського нотаріального округу Заєць Володимира Миколайовича заяву про прийняття спадщини, на яку 07.09.2020 року за вих. №59/01-16 надано відповідь про те, що у приватного нотаріуса Заєць Володимира Миколайовича не заведена спадкова справа після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , та мешкала за адресою: [ADDRESS] (а.с.135,136-137). Однак, як вбачається з матеріалів справи, 17.09.2020 року Червоноградською державною нотаріальною конторою (державний нотаріус Заєць Микола Володимирович) заведена спадкова справа № 220/2020 після смерті [PERSON] , померлої [INFO] за заявою внуків померлої [PERSON] та [PERSON] від 17.09.2020 року, як таких, що постійно проживали зі спадкодавцем на час відкриття спадщини і бажали прийняти спадщину, яка складалось з 1/6 частини квартири [ADDRESS] /а.с.97-125/. 17.09.2020 року державним нотаріусом Червоноградської державної нотаріальної контори Заєць М.В. було видано свідоцтва про право на спадщину за законом [PERSON] та [PERSON] по 1/2 з 1/6 частини квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та зареєстровані в реєстрі вчинення нотаріальних дій під №1-415, №1-416 відповідно /а.с.126-129/ . За ч.1 ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особа або оголошення її померлою. Відповідно до ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Ч.2 ст.1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови у її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Ст. 1261 ЦК України визначає, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. За змістом ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. За змістом ч. 1,3 ст.1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Аналогічні роз`яснення викладені в пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування". Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 13 березня 2020 року у справі № 314/2550/17, провадження № 61-41480св18. Судом встановлено, що позивач [PERSON] дійсно не звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] у встановлений законом 6-ти місячний строк. Однак вирішуючи питання про визначення їй додаткового строку для прийняття спадщини, суд приймає до уваги ту обставину, що встановлений ч. 1 ст. 1270 ЦК України шестимісячний строк позивачка пропустила з поважних причин, оскільки будучи івалідом 2 групи загального захворювання, з 20.11.2019 року проходила індивідуальну програму реабілітації інваліда, в період з квітня 2020 року до червня 2020 року займалась відновленням документів, що підтверджують родинні відносини з померлою. Разом із тим, згідно із Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID9)» з дня оголошення карантину зупиняється перебіг строків звернення за отриманням адміністративних та інших послуг та строків надання цих послуг, визначених законом. Від дня припинення карантину перебіг цих строків продовжується з урахуванням часу, що минув до його зупинення. Положень щодо поширення дій цього Закону на вчинення нотаріальних дій, зокрема й тих, що пов`язані з можливим пропуском передбачених законодавством строків, немає (п.3 ч.2 II. Прикінцеві положення). Отже, враховуючи, що з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 запроваджені протиепідемічні заходи (які продовжувалися відповідно до постанов від 20.05.2020 № 392 «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» та від 22.07.2020 № 641 «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2») з 12.03.2020 до 31.08.2020 в Україні запроваджено карантин. Внаслідок карантинних обмежень зупинився рух громадського транспорту, обмежувалось пересування громадян та вводилось ряд інших обмежень, а тому необхідність дотримання карантинних обмежень і запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19) унеможливило своєчасне особисте подання [PERSON] заяви про вступ у спадщину. Хоча Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню корона вірусної хвороби (COVID-19)» не зупиняв строків визначених законом для прийняття спадщини, оголошення локдауну на території всієї країни значно обмежило можливості громадян, в тому числі й позивачки. Враховуючи вищенаведене, беручи до уваги те, що позивач надав належні та допустимі докази на підтвердження поважності причин пропуску строку для звернення із заявою про прийняття спадщини, довів наявність об`єктивних, непереборних, істотних труднощів, які перешкоджали поданню заяви про прийняття спадщини у встановлений законом строк, відповідачі [PERSON] та [PERSON] позов визнали, суд дійшов висновку про наявність підстав, передбачених статтею 1272 ЦК України, для визначення позивачці додаткового строку для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved