Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить: поділити спільне сумісне майно, набуте під час шлюбу нею та відповідачем, а саме: визнати за нею право приватної власності на 1/2 частину гаражу № 73, що розташований на території ГБК "Лівобережний 3" по вул. Харківська у місті Дніпродзержинську Дніпропетровської області, загальною площею 21 кв.м; визнати за відповідачем право приватної власності на 1/2 частину гаражу № 73, що розташований на території ГБК "Лівобережний 3" по вул. Харківська у місті Дніпродзержинську Дніпропетровської області, загальною площею 21 кв.м; стягнути з відповідача на її користь суму сплаченого нею судового збору. В обґрунтування позовних вимог позивач в позовній заяві зазначив, що вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі у період з 04 лютого 1995 року. Під час шлюбу ними було придбано гараж № 73, що розташований на території ГБК "Лівобережний 3" по вул. Харківська у місті Дніпродзержинську Дніпропетровської області, загальною площею 21 кв.м. Купівля-продаж гаражу була оформлена шляхом вступу її чоловіка до ГБК, пайовий внесок на вказаний гараж був повністю сплачений і 21 травня 2000 року відповідач отримав свідоцтво про право власності на гараж на своє ім'я. Як їй відомо, відповідач до теперішнього часу не подав відповідні документи для реєстрації права власності на спірний гараж у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, а отже процедура державної реєстрації не завершена. Позивач в судове засідання не з'явилася, письмово просила суд розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, письмово просив суд розглянути справу без його участі, позовні вимоги визнав у повному обсязі. Представник третьої особи Реєстраційної служби Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області в судове засідання не з'явився, причину неявки до суду не повідомив, про час та місце розгляд справи повідомлений належним чином. Представник третьої особи Гаражно-будівельний кооператив "Лівобережний - 3" в судове засідання не з'явився, причину неявки до суду не повідомив, про час та місце розгляд справи повідомлений належним чином. Вивчивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню за наступних підстав: В ході судового розгляду встановлено, що сторони з 04 лютого 1995 року по 26 червня 2013 року перебували у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу, актовий запис № 66, рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 26 червня 2013 року. 21 травня 2000 року, тобто під час шлюбу, у відповідача по справі виникло право власності на гараж № 73, що розташований на території ГБК "Лівобережний 3" по вул. Харківська у місті Дніпродзержинську Дніпропетровської області, загальною площею 21 кв.м, що підтверджується копією свідоцтва про право власності на гараж від 21 травня 2000 року, копією технічного паспорту на гараж № 73, що розташований на території ГБК "Лівобережний 3" по вул. Харківська у місті Дніпродзержинську Дніпропетровської області, довідкою ГБК "Лівобережний 3". Згідно ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно ч. 1 ст. 61 СК України, об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Згідно ч. 3 ст. 61 СК України, якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім'ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно ст. 63 СК України, дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Згідно ч. 1 ст. 69 СК України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Згідно ч. 1 ст. 70 СК України, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Згідно ч. 1, 2 ст. 71 СК України, майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Згідно ч. 2 ст. 19-1 Закону України "Про кооперацію", у разі викупу квартири, дачі, гаража, іншої будівлі, споруди або приміщення член житлово-будівельного, дачно-будівельного, гаражно-будівельного, житлового, дачного, гаражного кооперативу чи іншого відповідного кооперативу стає власником цього майна. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 18 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", свідоцтво про право власності на нерухоме майно, що підтверджує виникнення права власності при здійсненні державної реєстрації прав на нерухоме майно, видається… членам житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого відповідного кооперативу, які повністю внесли свої пайові внески. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважаються набутими правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону, або незаконність права власності не встановлена судом. Згідно Закону України "Про кооперацію" від 10 липня 2003 № 1087-ІУ (в редакції зі змінами станом 4 червня 2009 року N 1448-УІ) встановлено, що у разі викупу квартири, дачі, гаража, іншої будівлі, споруди або приміщення член житлово-будівельного, дачно-будівельного, гаражно-будівельного, житлового, дачного, гаражного кооперативу чи іншого відповідного кооперативу стає власником цього майна. Враховуючи вищевикладене та оскільки визнання позову у повному обсязі відповідачем не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, на підставі ч. 4 ст. 174 ЦПК України, суд вважає необхідним задовольнити позов у повному обсязі.

Outcome: approved