Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-12 00:00:00

У лютому 2013 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 19 травня 1992 року на підставі заяви [PERSON] виконком Бородянської селищної ради своїм рішенням надав йому дозвіл на будівництво гаража, на території його садиби по [ADDRESS]. Рішенням Бородянської селищної ради від 08 серпня 2000 року йому виділено у постійне користування земельну ділянку площею 50 кв. м по [ADDRESS]. У 2012 році він звернувся до Бородянської селищної ради із заявою щодо приватизації вказаної земельної ділянки на якій збудував гараж. Йому було відмовлено в приватизації оскільки вказана земельна ділянка була приватизована [PERSON] на підставі рішення Бородянської селищної ради від 08 грудня 1998 року та згодом подарована [PERSON]. В зв'язку з тим, що під час приватизації земельної ділянки [PERSON] приховала, що частина земельної ділянки площею 0,005 га перебувала в його користуванні просив визнати недійсним рішення Бородянської селищної ради від 03 грудня 1998 року в частині передачі у приватну власність [PERSON] земельної ділянки площею 0,1301 га по [ADDRESS], визнати недійсним рішення Бородянської селищної ради від 22 жовтня 2012 року в частині відмови у наданні йому дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо виготовлення державного акту на право власності на земельну ділянку по [ADDRESS], визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку, виданий на ім'я [PERSON], зобов'язати Бородянську селищну раду видати йому дозвіл на виготовлення технічної документації. Зобов'язати [PERSON] не чинити перешкод в оформленні технічної документації на його гараж та оформлення права власності, та не чинити перешкод в користуванні земельною ділянкою, припинити право власності [PERSON] на гараж літ. "Є" розташований по [ADDRESS] та визнати за ним право власності на вказаний гараж та частину земельної ділянки площею 0,005 га виділену для будівництва та обслуговування гаража по [ADDRESS]. [PERSON] звернулася до суду із зустрічним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що на підставі договору дарування від 24 січня 2004 року та державного акту на земельну ділянку серії ЯБ № 284546 є власником земельної ділянки по [ADDRESS] на якій розташований гараж, яким без належної правової підстави користується [PERSON], чим чинить їй перешкоди в користуванні земельною ділянкою. Тому просила скасувати рішення виконавчого комітету Бородянської селищної ради від 19 травня 1992 року про надання дозволу [PERSON] побудувати гараж по [ADDRESS], визнати незаконним та скасувати рішення Бородянської селищної ради від 08 серпня 2000 року про надання [PERSON] у постійне користування земельної ділянки площею 50 кв. м по [ADDRESS] для ведення особистого підсобного господарства та зобов'язати його усунути перешкоди в користуванні гаражем. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] позов підтримали, викладене підтвердили, проти задоволення позову [PERSON] заперечували оскільки [PERSON] під час приватизації земельної ділянки придбаної у [PERSON] приховала, що частина вказаної земельної ділянки площею 0,005 га на якій він збудував гараж перебувала у його користуванні. Відповідачка [PERSON] та її представник [PERSON] проти позову заперечували посилаючись на те, що спірний гараж по [ADDRESS] був прийнятий у спадщину покійним [PERSON], в подальшому проданий [PERSON] разом з іншими надвірними спорудами. Крім того [PERSON] не був землекористувачем вказаної земельної ділянки, а тому не міг розпоряджатися не належною йому земельною ділянкою. Відповідачка [PERSON] позов [PERSON] не визнала, позов [PERSON] підтримала. Відповідач - Бородянська селищна рада в судове засідання свого представника не направила, просила слухати справу без їх участі. Треті особи - відділ Держземагентства у Бородянському районі, КП КОР "Бородянське БТІ" в судове засідання своїх представників не направили, просили слухати справу без їх участі. Вислухавши пояснення сторін, їх представників, пояснення свідка [PERSON], дослідивши письмові докази по справі суд, вважає, що в позов [PERSON] задоволенню не підлягає, а позов [PERSON] підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що власником домоволодіння [ADDRESS] був [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про право власності на будинок від 16 серпня 1958 року (т. 1 а.с. 76-78). [PERSON] надано дозвіл на будівництво гаража на території садиби [PERSON] (за його згоди) по [ADDRESS]. що підтверджується рішенням виконавчого комітету Бородянської селищної ради народних депутатів № 27/5 від 19 травня 1992 року (т.1 а.с. 11). Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 04 лютого 1995 року (т. 1 а.с. 84-85) [PERSON] успадкував жилий будинок із надвірними будівлями по [ADDRESS] після смерті батька [PERSON], який помер [INFO]. За договором купівлі-продажу від 09 лютого 1995 року [PERSON] продав [PERSON] житловий будинок з надвірними будівлями по [ADDRESS] (т.1 а.с.86-87). 24 січня 2004 року [PERSON] подарувала житловий будинок з надвірними будівлями по [ADDRESS] [PERSON], що підтверджується копією договору дарування (т.1 а.с. 35-38). Спірний гараж не відносився до господарських споруд, що належали [PERSON] до дарування [PERSON], що підтверджується актом приймання в експлуатацію закінченого будівництвом житлового будинку від 23 грудня 2003 року № 279/16 (т.1 а.с. 111-112). Також 24 січня 2004 року [PERSON] подарувала [PERSON] земельну ділянку площею 0,0301 га по [ADDRESS], належну їй на підставі Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку, виданого на підставі рішення V сесії ХХШ скликання Бородянської селищної ради від 03 грудня 1998 року та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю 01 жовтня 1999 року (що підтверджується копією договору дарування (т.1 а.с.37). Рішенням Бородянської селищної ради від 08 серпня 2000 року [PERSON] виділено у постійне користування земельну ділянку площею 50 кв. м по [ADDRESS] (т.1 а.с.8). Згідно зведеного оціночного акту від 27 листопада 1993 року спірний гараж літ. "Є" площею 33,3 кв. м викреслено зі складу надвірних будівель розташованих біля будинку [ADDRESS] ( т.1 а.с. 92). Відповідно до ч.6 ст.19 ЗК України (1990 року), в редакції що діяла на момент прийняття рішення Бородянською селищною радою 08 серпня 2000 року, надання у користування земельної ділянки, що перебуває у власності або користуванні, іншому громадянину, підприємству, установі, організації провадиться лише після вилучення (викупу) цієї ділянки в порядку, передбаченому статтями 31 і 32 цього Кодексу. Оскільки земельна ділянка була приватизована [PERSON] в 1999 році, а в 2004 році була подарована [PERSON], то рішення Бородянської селищної ради від 08 серпня 2000 року про надання у постійне користування частини цієї земельної ділянки [PERSON] (в т.ч. за згодою [PERSON]) без її вилучення, не відповідає вимогами Закону, а тому його необхідно визнати незаконним та скасувати. При цьому, підстав для застосування наслідків пропуску строку позовної давності, на чому наполягає позивач [PERSON], не вбачається, оскільки про оскаржуване рішення 2000 року вона дізналась з позову [PERSON] Оскільки доказів іншого суду не надано, то підстав вважати, що строк позовної давності сплив немає. За таких обставин, оскільки позивачу [PERSON] земельна ділянка належним чином не надавалась у власність чи у користування, то підстав для захисту цих прав не вбачається, а тому в його позові в цій частині необхідно відмовити. Враховуючи, що [PERSON] не являється власником спірного гаража, оскільки він не відноситься до господарських споруд, що їй подаровані, то не підлягають задоволенню позовні вимоги [PERSON] про виключення з права власності [PERSON] права власності на спірний гараж, а також позовні вимоги [PERSON] з приводу захисту права власності на гараж. Оскільки спірний гараж побудований на земельній ділянці, що не надавався забудовнику ([PERSON].) для цієї мети, питання користування чужою земельною ділянкою між сторонами не вирішено, то підстав для задоволення позову [PERSON] в частині позовних вимог щодо захисту його на гараж не вбачається. Також не вбачається підстав, для скасування рішення від 19 травня 1992 року про надання дозволу на будівництво гаража по [ADDRESS], оскільки такий дозвіл наданий із згоди власника будинковолодіння і на момент його винесення не порушував прав позивачки за зустрічним позовом ([PERSON].).

Outcome: partial