Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-29 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Прокуратури Кіровоградської області, Державної казначейської служби України в особі Головного управління ДКСУ в Кіровоградській про відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними діями. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що йому було висунуто обвинувачення у одержанні службовою особо неправомірної вигоди для себе за вчинення в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду будь-якої дії з використанням наданої влади та службового становища, вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди, тобто у скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України. Дані про скоєння ним кримінального правопорушення за ознаками ч. 3 ст. 368 КК України були внесені до ЄРДРУ 04.07.2014 за № 42014120000000066. Досудове розслідування проводилося СВ прокуратури Кіровоградської області. Йому був обраний запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання. Вироком Кіровського районного суду м. Кіровограда від 13.12.2018 його визнано невинуватим у пред`явленому обвинуваченні та виправдано за ч. 3 ст. 368 КК України, у зв`язку із недоведеністю вчинення ним злочину. Ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 23.09.2019 вирок Кіровського районного суду м. Кіровограда від 13.12.2018 в частині його виправдання за ч. 3 ст. 368 КК України - залишено без змін. Незаконне притягнення до кримінальної відповідальності, довготривале слідство та судовий розгляд справи призвели до порушення його нормальних життєвих зв`язків, вимагали від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Він перебував під слідством та судом у період з 04.07.2014 по 23.09.2019 - 5 років та 2 місяця - тобто 62 місяця. Мінімальний розмір заробітної плати станом на день подачі позову встановлений ЗУ «Про державний бюджет України на 2020 рік» складає 4723 грн. на місяць. Розмір моральної шкоди, яка підлягає відшкодуванню складає 292 826 грн. (4723 грн. х 62 місяця), яку просить стягнути за рахунок коштів Державного бюджету України. Представник прокуратури Кіровоградської області надіслав до суду відзив на позовну заяву, де зазначив, що дійсно [PERSON] перебував під слідством та судом у період з10.07.2014 до 23.09.2019, тобто 62 місяці. Розмір моральної шкоди у розмірі 292 826 грн. (62 місяці*4723 грн.), яку просить стягнути позивач становить мінімально визначений законом розмір на який позивач має право внаслідок постановлення судом виправдувального вирок. Тому просить суд прийняти рішення про відшкодування моральної шкоди на користь [PERSON] у відповідності до вимог чинного законодавства. Представник Державної казначейської служби України надіслав до суду відзив на позов. Зазначив, що відсутні належні докази причинно-наслідкового зв`язку між перебуванням позивача під слідством, судом та моральними стражданнями, оскільки вони ґрунтуються на суб`єктивних твердженням позивача. Оскільки Казначейство не порушувало прав стягувача і не несе відповідальності по зобов`язанням держави, просить відмовити позивачу у задоволенні позову. Позивач [PERSON] та його представник - адвокат Комякова О.Д. в судовому засіданні вимоги підтримали, посилаючись на обставини, викладені у позові. Представник прокуратури Кіровоградської області Володіна А.Г. в судовому засіданні просила постановити рішення, відповідно до вимог чинного законодавства. Представник Державної казначейської служби України в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріли справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 04.07.2014 внесені дані до ЄРДРУ за№ 42014120000000066 про скоєння [PERSON] кримінального правопорушення за ознаками ч. 3 ст. 368 КК України (а.с.29). Наказом № 861 від15.08.2014 [PERSON] звільнено з органів внутрішніх справ. Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 28.09.2015 розірваний шлюб між [PERSON] та [PERSON] (а.с. 32). Вироком Кіровського районного суду м. Кіровограда від 13.12.2018 [PERSON] визнано невинуватим у пред`явленому обвинуваченні та виправдано за ч. 3 ст. 368 КК України у зв`язку із недоведеністю вчинення ним злочину (а.с.6-23). Ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 23.09.2019 вирок Кіровського районного суду м. Кіровограда від 13.12.2018 в частині виправдання [PERSON] за ч. 3 ст. 368 КК України - залишено без змін (а.с.24-28). Згідно зі ст.ст. 1, 5 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду» від 01.12.1994 № 266/94-ВР підлягає відшкодуванню шкода, завдана громадянинові внаслідок незаконного засудження, незаконного притягнення як обвинуваченого, незаконного взяття і тримання під вартою та інших процесуальних дій, що обмежують права громадян. У випадках, зазначених у частині першій цієї статті, завдана шкода відшкодовується в повному обсязі незалежно від вини посадових осіб органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду. Відповідно до ст. ст. 3, 4 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання та досудового слідства, прокуратури і суду» громадянину відшкодовуються моральна шкода. Моральною шкодою визнаються страждання, заподіяні громадянинові внаслідок фізичного чи психічного впливу, що призвело до погіршення або позбавлення можливостей реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру. Відшкодування моральної шкоди провадиться у разі, коли незаконні дії органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури і суду завдали моральної втрати громадянинові, призвели до порушення його нормальних життєвих зв`язків, вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Розмір моральної шкоди, визначається з урахуванням обставин справи в межах, встановлених цивільним законодавством, однак провадиться виходячи з розміру не менше одного мінімального розміру заробітної плати за кожен місяць перебування під слідством чи судом. Аналогічна правова позиція Верховного суду України викладена у його постанові від 02.12.2015 по справі № 6-2203цс15. Межі відшкодування моральної шкоди за час перебування під слідством чи судом визначаються судом у розмірі співмірному з мінімальним розміром заробітної плати, визначеної законодавством за кожен місяць перебування під слідством чи судом, виходячи з мінімальної заробітної плати, встановленої законодавством на момент відшкодування (ПВСУ від 02.12.2015 року, у справі №6-2203цс15). Позивач [PERSON] знаходився під слідством та судом у період з 04.07.2014 року по 23.09.2019 року - 5 років та 2 місяця - тобто 62 місяця. Мінімальний розмір заробітної плати станом на день подачі позову встановлений ЗУ «Про державний бюджет України на 2020 рік» складає 4723 грн. на місяць. Враховуючи період перебування позивача під слідством і судом 62 місяці, суд вважає, що розмір відшкодування заподіяної [PERSON] моральної шкоди повинен становити 292 826 грн. з розрахунку 2723 грн. х 62 місяці. Загально конституційні засади відносин між державою та громадянином, зокрема щодо відповідальності держави, втілено в конституційні та цивільно-правові норми - ст. 56 Конституції України, статті 1173-1176 ЦК України, Законі України "Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду". Відповідно до ст. 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень. Відповідно до ч. 7 ст.1176 ЦК України порядок відшкодування шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу дізнання, досудового слідства, прокуратури або суду, встановлюється законом. Таким законом є Закон України "Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду". Згідно з п.1 ч.1 ст.1 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду», відповідно до положень цього Закону підлягає відшкодуванню шкода, завдана громадянинові внаслідок незаконного засудження, незаконного повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході кримінального провадження обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують права громадян. Згідно ст. 2 Закону України "Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду", право на відшкодування шкоди в розмірах і в порядку, передбачених цим Законом, виникає у випадку, зокрема (п.2): закриття кримінального провадження за відсутністю подій кримінального правопорушення, відсутністю у діянні складу кримінального правопорушення або не встановлення достатніх доказів для доведення винуватості особи у суді і вичерпанням можливостей їх отримати. постановлення виправдувального вироку суду. Згідно з п. 5 ст. 3 Закону, у наведених в статті 1 цього закону випадках громадянинові відшкодовується моральна шкода. Відповідно до вимог ч.2 ст.1167 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності. Згідно вимог ч.1, ч.2, ч.7 ст. 1176 ЦК України шкода, завдана фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, відшкодовується державою у повному обсязі незалежно від вини посадових і службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду. Право на відшкодування шкоди, завданої фізичній особі незаконними діями органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду, виникає у випадках, передбачених законом. Порядок відшкодування шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органу досудового розслідування, прокуратури або суду, встановлюється законом. Відповідно до положень п.1 ч.1 ст.1, п.1 ч.1 ст.2, ч.5, 6 ст. 4, ч. 2, 3 ст.13 ЗУ «Про порядок відшкодування шкоди, завданої незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» підлягає відшкодуванню шкода, завдана громадянинові внаслідок: незаконного засудження, незаконного повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході кримінального провадження обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують права громадян. Право на відшкодування шкоди в розмірах і в порядку, передбачених цим Законом, виникає у випадку закриття справи судом апеляційної інстанції за відсутністю в діях особи складу злочину. Відшкодування моральної шкоди провадиться у разі, коли незаконні дії органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури і суду завдали моральної втрати громадянинові, призвели до порушення його нормальних життєвих зв`язків, вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Моральною шкодою визнаються страждання, заподіяні громадянинові внаслідок фізичного чи психічного впливу, що призвело до погіршення або позбавлення можливостей реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру. Розмір моральної шкоди визначається з урахуванням обставин справи в межах, встановлених цивільним законодавством. Відшкодування моральної шкоди за час перебування під слідством чи судом провадиться виходячи з розміру не менше одного мінімального розміру заробітної плати за кожен місяць перебування під слідством чи судом. Відповідно до п.5,9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику по справам про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» №4 від 31.03.1995 року, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. У випадках, коли межі відшкодування моральної шкоди визначаються у кратному співвідношенні з мінімальним розміром заробітної плати, суд при вирішенні цього питання має виходити з такого розміру мінімальної заробітної плати, що діють на час розгляду справи. Відповідно до Положення про застосування Закону України "Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду" завдана громадянинові шкода відшкодовується в повному обсязі незалежно від вини посадових осіб органів дізнання, попереднього слідства, прокуратури і суду. Крім того, право на відшкодування шкоди в повному обсязі гарантоване й ч. 5 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, норми якої згідно із ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"є джерелом національного права. Зазначене законодавство передбачає відшкодування такої шкоди (збитків) у повному обсязі, що відповідає положенню ст. 22 ЦК України. Передбачене ч. 5 статті 4 Закону відшкодування моральної шкоди провадиться у разі, коли незаконні дії органів дізнання, попереднього слідства, прокуратури і суду завдали моральної втрати громадянинові, призвели до порушення його нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Моральною шкодою визнаються страждання, заподіяні громадянинові внаслідок фізичного чи психічного впливу, що призвело до погіршення або позбавлення можливостей реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру. Крім того, відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику по справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" № 4 від 31.03.1995 року, під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних або фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями чи бездіяльністю інших осіб. Вирішуючи питання про відшкодування моральної шкоди суд виходить з того, що відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 13 Закону "Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду" розмір моральної шкоди визначається з урахуванням обставин справи в межах, встановлених цивільним законодавством. Відшкодування моральної шкоди за час перебування під слідством чи судом провадиться, виходячи з розміру не менше одного мінімального розміру заробітної плати за кожен місяць перебування під слідством чи судом. Законом України "Про державний бюджет України на 2018 рік" з 1 січня 2020року (на час вирішення справи) мінімальна заробітна плата встановлена в розмірі 4723 грн. Відповідно до статті 2 ЦК України учасником спірних правовідносин у справі про відшкодування шкоди за рахунок держави на підставі статті 1174 ЦК України є держава Україна. Відповідно до пункту 4 Положення про Державну казначейську службу України, затвердженого указом Президента України від 13 квітня 2011 року №460/2011, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, є Державна казначейська служба України (Казначейство України), яка, зокрема, здійснює безспірне списання коштів державного бюджету та місцевих бюджетів на підставі рішення суду. Кошти державного бюджету належать на праві власності державі. Отже боржником у зобов`язанні зі сплати коштів державного бюджету є держава Україна як учасник цивільних відносин (частина друга статті 2 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 170 ЦК України держава набуває і здійснює права та обов`язки через органи державної влади у межах їхньої компетенції, встановленої законом. Таким чином, відповідачем у справі є держава, яка бере участь у справі через відповідний орган державної влади. Такими органами у цій справі є відповідачі. Кошти на відшкодування шкоди державою підлягають стягненню з Державного бюджету України. У таких справах резолютивні частини судових рішень не повинні містити відомостей про суб`єкта його виконання, номери та види рахунків, з яких буде здійснено безспірне списання коштів (висновок Великої Палати Верховного Суду у постанові від 19 червня 2018 року в справі 910/23967/16). Згідно з Положенням про Державне казначейство, затвердженим постановою КМУ від 21.12.2005 року № 1232 Державне казначейство України є юридичною особою. Відповідно до ст. 176 ЦК України юридичні особи, створені державою, не відповідають за зобов`язаннями держави. Згідно зі ст. 48 Бюджетного кодексу України в Україні застосовується казначейська форма обслуговування Державного бюджету України, яка передбачає здійснення Державним казначейством України операцій з коштами державного бюджету. Проте Державне казначейство України не є розпорядником бюджетних коштів та не уособлює державу в бюджетних відносинах. Відповідно до п. 8 ст.7, пунктів 1,2 ст.23 Бюджетного Кодексу - бюджетні кошти використовуються тільки на цілі, визначені бюджетними призначеннями, які встановлюються Законом України "Про державний бюджет України". Отже, відшкодування громадянинові шкоди у випадках, передбачених ЗУ "Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду", провадиться за рахунок коштів державного бюджету, тобто грошові суми відшкодовуються за рахунок Державного бюджету шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку. Проаналізувавши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що необхідно стягнути з Державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку на користь позивача суми 292 826 грн. моральної шкоди. Судові витрати суд відносить на рахунок держави. На підставі ст.ст.1176,1167 ЦК України, Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду»

Outcome: approved