Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 5983,36 швейцарських франків та пені в сумі 3543,55 гривень солідарно з кожного, а також судових витрат в рівних частках з кожного із відповідачів. Свої позовні вимоги обґрунтував тим, що між позивачем та [PERSON] 11.05.2007 укладений кредитний договір № 11153572000, згідно з умовами якого позивач надав відповідачу [PERSON] кредит грошові кошти в розмірі 18100,00 швейцарських франків шляхом зарахування кредитних коштів на поточний рахунок відповідача, а відповідач зобов`язався щомісяця повертати наданий кредит в терміни, що встановлені графіком погашення кредиту, але у будь-якому випадку повернути кредит у повному обсязі не пізніше 10.05.2018. Відповідно до кредитного договору за користування кредитними коштами процентна ставка встановлюється в розмірі 8,99 % річних. За порушення термінів повернення кредиту, сплати відсотків договором передбачена пені в розмірі 13,48 % річних суми простроченої заборгованості, розрахованої за кожен день прострочення платежу. З метою забезпечення виконання обов`язків за кредитним договором укладено договір поруки з [PERSON] № 11153572000 від 11.05.2007 року, який зобов`язався перед банком відповідати за виконання позичальником усіх його зобов`язань. Згідно умов договору поруки поручитель і боржник відповідають перед банком солідарно. Кінцевий термін повернення кредиту 10.05.2018 року. Але позичальник систематично не виконує свої зобов`язання та порушує умови кредитного договору щодо щомісячного погашення заборгованості по кредиту та щомісячної сплати нарахованих процентів, чим допускає прострочення повернення чергових частин кредиту протягом тривалого часу. У зв`язку з невиконанням умов кредитного договору позивач направив відповідачам листи-вимоги, згідно з якими їм було запропоновано виконати свої зобов`язання: сплатити заборгованість по поверненню кредиту. Однак, заборгованості по кредиту у встановлений строк не сплачено. Станом на 09.02.2016 заборгованість перед позивачем не погашена і її розмір складає 5983,36 швейцарських франків, з яких: заборгованість за кредитом 5480,32 швейцарських франків; заборгованість по процентам за користування кредитом 503,04 швейцарських франків; пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом 2940,22 грн., пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за процентами 603,33 грн., яку і просить суд стягнути солідарно з відповідачів та судові витрати. Відповідачі надали відзив на позовну заяву, відповідно до якого заперечують проти позовних вимог та просять відмовити в їх задоволенні. Вказали, що позивачем не надано жодного доказу видачі кредиту взагалі і у вказаному розмірі і у вказаній валюті зокрема. Позивачем також не надано доказів невиконання позичальником своїх зобов`язань. Вказали, що в дійсності кошти видані банком в національній валюті гривні, після чого був формально укладений договір в іноземній валюті. Виписка по рахунку № [NUMBER] не є належним та допустимим доказом. Розрахунок заборгованості є недостовірним, банком не доведено право нараховувати заборгованість за підвищеними процентними ставками. Так, відповідно до укладеного договору процентна ставка становила 8,99% річних, згодом процентна ставка підвищувалася без правомірних на те підстав 26.02.2010 до 17,98% без згоди та повідомлення відповідачів. Крім того, договір кредиту не відповідає вимогам Закону України «Про захист прав споживачів», а саме позичальнику при укладенні договору не надано повної, необхідної та достовірної інформації про продукцію, що спричинило придбання продукції, яка не має потрібних споживачеві властивостей, що є підставною для розірвання кредитного договору. Заборгованість з [PERSON] як з поручителя взагалі не підлягає стягненню з огляду на припинення поруки. Так, порука вважається припиненою з дати першого збільшення відсоткової ставки 26.02.2010 через те, що банк не повідомив поручителя про збільшення розміру процентної ставки, а відтак і про збільшення обсягу його відповідальності як поручителя. У відповіді на відзив АТ «УкрСиббанк» вважає, що наведені у відзиві заперечення підлягають відхиленню. Вказав, що позивач виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі. Так, відповідно до п.1.5 кредитного договору кредит надається шляхом зарахування банком коштів на поточний рахунок позичальника № [NUMBER] у банку для подальшого використання за цільовим призначенням. Виписка з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних операцій. Розрахунок заборгованості є відображенням умов кредитного договору з визначенням в хронологічному порядку розміру невиконаного зобов`язання. Відповідно до наданої довідки-розрахунку заборгованості за кредитним договором чітко видно, що відповідач здійснював погашення кредиту та відсотків, що само по собі підтверджує ту обставину, що відповідач отримав грошові кошти згідно договору та те, що відповідач погодився з умовами договору та виконував їх деякий час. Підписання договору кредиту позичальником свідчить про те, що всі умови даного договору йому цілком зрозумілі і він вважає їх справедливими по відношенню до нього. Перед підписанням договору позичальником отримано інформаційний лист відповідно до вимог чинного законодавства, зокрема ЗУ «Про захист прав споживачів». Підвищення процентної ставки здійснювалося банком відповідно до п. 1.3.1, 9.2 договору, про що направлялися листи позичальнику та поручителю 11.06.2008, 23.07.2008, 13.06.22008, 23.07.2008. таким чином позичальник був обізнаний про нарахування банком відсотків за підвищеною ставкою та жодного разу не заперечив нарахування таких відсотків та продовжив повертати кредитні кошти згідно здійснених змін. Відповідач [PERSON] 20 червня 2019 року подала до суду зустрічну позовну заяву, в якому просить розірвати договір про надання споживчого кредиту № 11153572000 від 11 травня 2007 року, укладений між Акціонерним комерційним інноваційним банком "УкрСиббанк", правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство "УкрСиббанк" та [PERSON] , а також розірвати Іпотечний договір від 11 травня 2007 року, посвідчений приватним нотаріусом Знам`янського міського нотаріального округу Кіровоградської області Озерним М.Г., укладений між Акціонерним комерційним інноваційним банком "УкрСиббанк", правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство "УкрСиббанк" та [PERSON] , про передання в іпотеку житлового будинку загальною площею 88,60 кв.м., житловою площею 49,50 кв.м. за адресою: [ADDRESS] . Також просила визнати припиненою іпотеку житлового будинку загальною площею 88,60 кв.м., житловою площею 49,50 кв.м. за адресою: [ADDRESS] за Іпотечним договором від 11 травня 2007 року, посвідченим приватним нотаріусом Знам`янського міського нотаріального округу Кіровоградської області Озерним М.Г., укладеним між Акціонерним комерційним інноваційним банком "УкрСиббанк", правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство "УкрСиббанк" та [PERSON] . Свої вимоги мотивувала тим, що 11.05.2007 між Банком та Позичальником укладено кредитний договір, згідно з п. 1.1. якого Банк зобов`язується надати Позичальнику, а Позичальник зобов`язується прийняти, належним чином використовувати і повернути Банку кредит (грошові кошти) в іноземній валюті в сумі 18 100 (вісімнадцять тисяч сто) швейцарських франків 00 сантимів та сплатити проценти, комісії в порядку і на умовах, визначених цим Договором. Вказана сума кредиту дорівнює еквіваленту 75058 (сімдесят п`ять тисяч п`ятдесят вісім) гривень 31 коп. за курсом Національного банку України (далі - НБУ) на день укладення цього Договору. Відповідно до п. 2.1. Кредитного договору на забезпечення виконаний зобов`язань за ним був укладений Договір поруки № 11153572000 від 11.05.2007 між Банком та Поручителем про солідарну відповідальність Поручителя за виконання зобов`язань Кредитним договором. Згідно з п. 1.4. Договору кредиту, кредит надається Позичальнику для його особистих потреб. Згідно з п. 2.1. Договору кредиту, забезпеченням виконання зобов`язань за цим Договором приймається, зокрема: застава нерухомості, а саме застава житлового будинку за адресою: будинок [ADDRESS] . Таким чином, даний кредит є споживчим кредитом під заставу нерухомості і на нього поширюється дія законодавства про захист прав споживачів кредитних послуг. Додаток № 1 до Кредитного договору - Графік погашення кредиту - містить лише розрахунок максимально допустимого залишку основної заборгованості за тілом кредиту на відповідні дати і не містить жодних відомостей про платежі за процентами, комісіями та іншими витратами (у тому числі страхування відповідно до п. 4.8. Кредитного договору, комісію згідно з п. 1.3.7. договору), які понесе Позичальник на виконання Кредитного договору, розмір реальної процентної ставки та абсолютного подорожчання кредиту і суми вигоди, яку отримує Банк від виконання Кредитного договору. Надалі Позичальником та Банком було укладено 30.03.2010 року Додаткову угоду № 1 до Кредитного договору, якою було викладено Додаток № 1 до Кредитного договору - Графік погашення кредиту - в новій (чинній) редакції. Графік погашення кредиту в редакції цієї Додаткової угоди № 1 також містив лише платежі за тілом кредиту та розрахунок максимально допустимого залишку основної заборгованості за тілом кредиту на відповідні дати і мав ті ж недоліки, що і попередній. Умови Кредитного договору не містять необхідної, повної та достовірної інформації про продукцію, що спричинило придбання продукції, яка не має потрібних споживачеві властивостей, що є підставою для розірвання Кредитного договору на підставі п. 1 ч. 7 ст. 15 Закону України «Про захист прав споживачів». Згідно з\~ч.\~5\~ст.\~3\~Закону України\~«Про іпотеку»,\~іпотека має\~похідний характер\~від основного\~зобов`язання\~і є\~дійсною до\~припинення основного\~зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору. Отже, з припиненням зобов`язань за Кредитним договором внаслідок розірвання на підставі п. 1 ч. 7 ст. 15 Закону України «Про захист прав споживачів» в силу п. 1 ч. 1 ст. 593, ч. 1, 2 ст. 598, ч. 2 ст. 653 ЦК України, ч. 5 ст. З, ч. 1, 3 ст. 17 Закону України «Про іпотеку» припиняються зобов`язання і за договорами забезпечення. Відповідач [PERSON] 20 червня 2019 року подав до суду зустрічну позовну заяву, в якому просить визнати припиненою поруку за договором поруки №11153572000 від 11 травня 2007 року, укладеним між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» та [PERSON] . Вказав, що з позову поручитель дізнався, що Банком неодноразово була збільшена в односторонньому порядку відсоткова ставка за кредитним договором з 8,99% річних до 17,98% річних, що вказує на припинення поруки з 26.02.2010 (перше одностороннє підвищення банком процентної ставки) відповідно до ч.1 ст. 559 ЦК України. Через те, що банк оспорює цю обставину і пред`являє вимогу про солідарне стягнення з поручителя заборгованості, права останнього підлягають захисту в судовому порядку. Згідно з\~п.\~1.3.1.\~Кредитного договору,\~за використання\~кредитних коштів\~протягом 30\~(тридцяти)\~календарних днів,\~рахуючи з\~дати видачі\~кредиту, процентна\~ставка встановлюється\~у розмірі\~8,99\~%\~річних. По закінченню\~цього строку\~та кожного\~наступного місяця\~кредитування процентна\~ставка підлягає\~перегляду відповідно\~до умов\~п.\~9.2.\~даного Договору.\~У випадку, якщо Банк не попередив Позичальника про зміну розміру процентної ставки у відповідності до порядку, встановленого п. 9.2. Кредитного договору, застосовується розмір процентної ставки, діючий за цим Договором в попередньому місяці. Відповідно до п. 2.1. Кредитного договору на забезпечення виконання зобов`язань за ним був укладений Договір поруки № 11153572000 від 11.05.2007 р. між Банком та Поручителем про солідарну відповідальність Поручителя за виконання зобов`язань Кредитним договором. З наданої Банком Довідки-розрахунку\~заборгованості станом\~на 09.02.2019\~р.\~з договором\~№ 11153572000\~від 11.05.2007\~р.\~вбачається,\~що перше збільшення відсоткової ставки відбулось 26.02.2010, а саме відсоткова ставка застосована 17,98% річних, коли за умовами Договору кредиту відсоткова ставка встановлюється у розмірі 8,99 процентів річних (п. 1.3.1). В подальшому ПАТ "УкрСиббанк" збільшував погоджену сторонами відсоткову ставку до 17,98% у дати 31.03.2010, 30.04.2010, 30.06.2011, 28.11.2014, 31.12.2014, 30.01.2015, 27.02.2015 без згоди і без повідомлення Поручителя збільшуючи обсяг його відповідальності. Вважає таке збільшення процентної ставки порушенням умов Договору поруки № 11153572000 від 11.05.2007, оскільки, по-перше, Поручитель не був повідомлений належним чином (в порядку встановленому самими сторонами в Договорі поруки) про зміни умов договору, які мають своїм наслідком збільшення обсягу його відповідальності, по-друге, згоди на такі зміни ні у формі, передбаченій Договором поруки, ні в якій іншій формі (ні шляхом візування, ні обміну листами, ні факсимільними повідомленнями, ні в усній формі) Поручитель не надавав. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав клопотання з проханням позов задовольнити та справу розглянути за відсутності представника позивача, в задоволенні зустрічних позовів просить відмовити. Представник відповідачів в судовому засіданні заперечив проти задоволення первісного позову, просить відмовити в його задоволенні, вимоги за зустрічними позовами підтримав, просить їх задовольнити. Зустрічний позов [PERSON] , мотивований тим, що остання не отримувала кредит у швейцарських франках, крім того їй не повідомлялось про зміни умов кредитного договору в частині зміни розміру процентів, повідомлень банком не надсилалось, з цих же підстав підлягає задоволенню позовна заява [PERSON] . Суд, дослідивши у судовому засіданні матеріали справи, вважає, що позовні вимоги за первісним позовом підлягають задоволенню, а в задоволенні вимог за зустрічними позовами вважає відмовити. Судом встановлено, що 11.05.2007 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк», правонаступником якого є АТ «УкрСиббанк», як кредитором, та [PERSON] , як позичальником, укладено кредитний договір № 11153572000. У відповідності до умов зазначеного договору, банк надав відповідачеві кредит у розмірі 18100,00 швейцарських франків на строк з остаточним терміном погашення 10.05.2018, що в еквіваленті на день укладення договору склало 75058,31 грн. Відповідно до кредитного договору за користування кредитними коштами протягом перших 30 днів встановлюється відсоток в розмірі 8,99 % річних, після - підлягає перегляду відповідно до умов договору. У випадку, якщо банк не повідомив позичальника про зміну розміру процентної ставки на наступний місяць строку кредитування в порядку, передбаченому п.9.2 Договору, застосовується розмір процентної ставки, діючий за цим договором в попередньому місяці. Кредит надавався позичальнику для його особистих потреб, а саме для розвитку бізнесу. Також, п.1.5 передбачає, що кредит надається шляхом зарахування банком на поточний рахунок позичальника № [NUMBER] у банку для подальшого використання за цільовим призначенням. (т. 1 а.с. 17-29). Умовами договору передбачено, що за порушення термінів повернення кредиту та/або процентів за кредит та/або комісій позичальник зобов`язаний на вимогу банку сплатити додатково до встановленої процентної ставки за кредит пеню в розмірі 13,48% річних від суми простроченої заборгованості. Додатковою угодою №1 від 30.03.2010 до договору про надання споживчого кредиту № 11153572000 від 11.05.2007 графік погашення кредиту викладений в новій редакції (т. 1 а.с. 30-33). Належне виконання зобов`язань [PERSON] за кредитним договором було забезпечено договором поруки укладеним 11.05.2007 року № 11153572000 з [PERSON] , який взяв на себе зобов`язання у повному обсязі солідарно з позичальником відповідати перед банком по його зобов`язанням, які виникають з умов Кредитного договору т.1 а.с. 35-36). Позивач виконав свої зобов`язання шляхом надання позичальнику кредитних коштів, що підтвердив випискою по рахунку [NUMBER] , де вказана транзакція про зарахування на рахунок боржника 11.05.2007 кошти в розмірі 18100 швейцарських франків, що в еквіваленти на гривню становить 75058,31 гривень. За заявою позичальника швейцарські франки були переведені у національну валюту гривня (т.1 а.с.34). Відповідач свої зобов`язання не виконує, внаслідок чого допустив прострочення платежів. Заборгованість станом на 09.02.2016 року не погашена і її розмір складає 5983,36 шв.франків, з яких: заборгованість за кредитом 5480,32 шв.франків; заборгованість по процентам за користування кредитом 503,04 шв.франків; пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом 2940,22 грн., пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за процентами 603,33 грн., що підтверджується наданими розрахунками. До того ж, відповідачам у зв`язку із невиконанням умов кредитного договору, направлялася претензія-вимога про дострокове погашення грошових зобов`язань, а сааме 25.11.2015, конверти повернулися на адресу позивача із зазначенням причини невручення за закінченням терміну зберігання т.1 а.с. 37-42). [PERSON] надані в судове засідання квитанції про сплату щомісяця боргу за кредитом з січня 2014 року по квітень 2015 року, а також за вересень 2012 року (т.1 а.с 171-190). Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Стаття 129 Конституції України\~відносить до основних засад судочинства змагальність сторін. Відповідно до ч.1\~ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Статями 12, 13, 81 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, згідно з яким кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною першою статті 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно з частиною першою статті 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (частина перша статті 628 ЦК України). Відповідно до частин першої, другої статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною 1\~ст.\~526\~ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст.611\~ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ч.1 ст.612\~цього Кодексу боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідач заперечує факт отримання кредитних коштів в іноземній валюті і у повній сумі, передбаченій кредитним договором. Вказала, що вона не отримувала кошти наручно готівкою та не надавала банку доручення про розпорядження коштами безготівковим способом. Таким чином стверджує, що в дійсності кошти були видане і в гривні, а договір формально укладений в іноземній валюті. Вважає виписку по рахунку, яку надав позивач як доказ перерахування коштів на рахунок відповідача, такою, що є неналежним та не допустимим доказом. В даній виписці відображена лише одна операція нібито з зарахування кредитних коштів. Виписка не містить прізвище осіб, відповідальних за здійснення господарських операцій і складання цього первинного документа, який має право складати та підписувати працівник, який майже конкретні на це повноваження, передбачені його посадовою інструкцією. Крім того, відповідач не визнає нараховану суму боргу, в зв`язку з чим клопотала про призначення судової економічної експертизи. Ухвалою суду від 03.06.2020 по справі призначена судова економічна експертиза з метою з`ясування правильності видачі кредиту, нарахування заборгованості. Висновок експерта за результатами проведення експертизи № 3071 від 14.01.2021 встановлює, що у зв`язку з відсутністю первинних документів, повного обсягу документів бухгалтерського обліку Банку, суперечливими даним щодо відображення операції з надання кредитних коштів у наданих взаємопов`язаних бухгалтерських документах, не видається за можливе підтвердити або спростувати операцію з надання кредитних коштів сумі 18100 шв.франків за договором про надання споживчого кредиту № 11153572000 від 11.05.2007. також встановлено, що додаток № 1 до договору про надання споживчого кредиту Графік погашення кредиту не місить даних щодо загальної суми платежів за розрахунковий період, погашення суми процентів за користування кредитом, витрат за супутніми послугами та іншими фінансовими зобов`язаннями за кожним платіжним періодом, детального розпису загальної вартості кредиту для споживача та сукупної вартості кредиту із зазначенням її в процентному значенні та грошовому виразі, що передбачено п.4 ст.11 ЗУ «Про захист прав споживачів». В зв`язку з відсутністю повного обсягу документів бухгалтерського обліку ПАТ «УкрСиббанк» не видається за можливе в повній мірі дослідити відповідність довідок-розрахунків заборгованості станом на 09.02.2016 умовам договору про надання споживчого кредиту № 11153572000, розрахунковим документам щодо видачі та погашення кредиту, а також встановити суму заборгованості за кредитом за вказаним договором. Відповідно до ст. 110 ЦПК України висновок експерта для суду немає заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими\~статтею 89\~цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні. Вивчивши висновок експерта суд вважає, що відповіді на проставлені запитання є не повними через відсутність необхідних експерту для повного проведення експертизи доказів. Висновок експерта щодо неможливості підтвердити або спростувати операцію з надання кредитних коштів сумі 18100 шв.франків за договором про надання споживчого кредиту № 11153572000 від 11.05.2007 спростовується наступними доказами. Відповідно до частини першої\~статті 76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (статті 79 ЦПК України). Статтею 80 ЦПК України\~визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Звертаючись до суду з цим позовом банк подав до суду виписку по картковому рахунку за період з 11.05.2007 по 12.05.2007 про зарахування на рахунок коштів в розмірі 18100 швейцарських франків, що еквівалентно 75058,31 гривень, а також довідку розрахунок заборгованості за кредитом, відповідно до якого відповідач сплачувала кредит з 11.06.2007 по 25.02.2015. Вказані докази підтверджують, що позичальник користувався кредитними коштами та частково виконував свої кредитні зобов`язання щодо повернення цих коштів. Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до\~статті 9 Закону України\~\~«Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з указаними положенням закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі. Разом з тим, відповідно до пункту 5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого\~Постановою Правління Національного банку України від 18 червня 2003 року № 254, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Аналогічна за змістом норма закріплена у пункті 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого\~Постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75. Таким чином, суд не приймає доводи відповідача щодо ненадання доказів надання їй кредитних коштів саме в іноземній валюті швейцарському франку, що спростовується випискою по рахунку, яку суд приймає як належний та допустимий доказ виконання банком свої зобов`язань на надання кредиту саме в іноземній валюті швейцарських франках. Також погодження відповідача із умовами зазначеного кредиту підтверджується укладеною між сторонами додатковою угодою до договору № 1 30.03.2010 року, якою змінено графік погашення платежів, та здійсненням погашення платежів протягом тривалого часу з дня укладення договору, що підтверджується довідкою-розрахунком заборгованості. Під час розгляду справи щодо правомірності підвищення банком процентної ставки з`ясуванню підлягають визначена договором процедура підвищення ставки (лише повідомлення позичальника чи підписання додаткової угоди); дії позичальника щодо прийняття пропозиції кредитора тощо. У разі, коли сторони кредитного договору досягли домовленості щодо всіх його умов, у тому числі щодо збільшення банком в односторонньому порядку процентної ставки за кредитом з дотриманням певної процедури, то таке збільшення може відбуватись виключно в разі дотримання порядку, визначеного договором. Відповідно до п. 1.3.1 Кредитного договору, за використання кредитних коштів протягом 30 тридцяти) календарних днів, рахуючи з дати видачі кредиту, процентна ставка встановлюється у розмірі 8,99% річних. По закінченню цього строку та кожного наступного місяця кредитування процентна ставка підлягає перегляду відповідно до умов п.9.2 даного Договору. У випадку, якщо Банк не повідомив Позичальника про зміну розміру процентної ставки на наступний місяць строку кредитування в порядку, передбаченому п.9.2 даного Договору застосовується розмір процентної ставки, діючий за цим Договором в попередньому місяці. Згідно п. 9.2 Договору Банк не пізніше ніж за 14 днів до дати збільшення розміру процентної ставки повідомляє Позичальника про встановлення нової процентної ставки, із зазначенням її розміру та дати початкової дії такої ставки, шляхом направлення поштою за адресою Позичальника відповідного рекомендованого листа (далі - повідомлення банку). Такий розмір процентної ставки за цим Договором починає застосовуватись з дати, яка буде вказана у повідомленні банку до позичальника, без укладення сторонами відповідної угоди про внесення змін до цього Договору. Пунктом 9.2 кредитного договору передбачено, що відповідно до вимог статті 651 ЦК України сторони погодили, що протягом дії цього договору банк відповідно до умов п. 1.3.1 договору може змінити розмір процентної ставки в сторону збільшення у разі настання будь-якої з наступних обставин, а саме порушення позичальником кредитної дисципліни (тобто, неналежного виконання мов цього договору та/або умов договорів, за яким надано забезпечення виконання зобов`язань позичальника за цим договором) та/або погіршення фінансового стану позичальника, документально підтвердженого в результаті щорічного моніторингу, що проводиться банком відповідно до внутрішніх нормативних документів на підставі довідки про доходи, тощо, а також і даних по виконанню позичальником кредитної дисципліни, тобто, своєчасного погашення заборгованості та/або виконання інших зобов`язань, передбачених цим договором; та/або здійснення поточних коливань процентних ставок за вкладами та/або кредитами, або зміни у грошово-кредитній політиці НБУ (наприклад, девальвація курсу гривні до курсу долара США більше ніж па 5% у порівнянні з курсом гривні до долара США, установленого НБУ на дату кладення цього договору чи останнього перегляду процентної ставки; підвищення ставки за кредитами банків України у відповідній валюті (по статистиці НБУ); підвищення ставки на 3 (три) відсоткових пункту за бланковими кредитами "овернайт" НБУ з дати укладення цього договору чи останнього перегляду процентної ставки. Сторони погодили, що при настанні будь-якої із обставин, передбачених частиною 1 п.9.2. договору, банк може збільшити розмір процентної ставки за договором в наступному порядку, а саме: банк не пізніше ніж за 14 (чотирнадцять) календарних днів до дня зміни розміру процентної ставки в сторону збільшення повідомляє позичальника про встановлення нової процентної ставки, зазначенням її розміру та дати початку дії такої ставки, шляхом направлення поштою відповідного рекомендованого листа за адресою позичальника, що вказана у розділі 8 цього договору, або за іншою адресою, яку позичальник письмово повідомив банку при зміні адреси; який новий розмір процентної ставки за цим договором починає застосовуватись з дати, що буде вказана у повідомленні банку до позичальника, без укладення сторонами відповідної угоди про внесення змін до цього договору. Продовження користування кредитом за кредитним договором вважається вираженням згоди стосовно умов викладених в повідомленні що до порядку нарахування процентів на прострочену суму основного боргу. Пунктом 9.2. Договору також передбачено, що Банк має право ініціювати зміну процентної ставки в разі, зокрема, порушення Позичальником платіжної дисципліни. При цьому, новий розмір процентної ставки застосовуватиметься на підставі письмового повідомлення Банку Позичальнику без укладання додаткової угоди. Таким чином, Договором було передбачено право Банку на зміну ставки в зв`язку із порушенням Позичальником умов Договору. Таким чином, нова процентна ставка (підвищена за порушення умов Договору) була застосована Банком внаслідок прострочення виконання зобов`язань Боржником. Відповідно до частини четвертої статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» (в редакції, станом на час укладення договору) у договорі про надання споживчого кредиту може зазначатися, що відсоткова ставка за кредитом може змінюватися залежно від зміни облікової ставки НБУ або в інших випадках. Про зміну відсоткової ставки за споживчим кредитом споживач повідомляється кредитодавцем письмово протягом семи календарних днів із дати її зміни. Без такого повідомлення будь-яка зміна відсоткової ставки є недійсною. Листами за вих. № 25650 від 11.06.2008, № 96805ДР від 23.07.2008, №28957 від 3.06.2008, № 96806ДР від 23.07.2008 Банк повідомив Позичальника та Поручителя, що запроваджує нову систему нарахування відсотків за користування кредитом. Рекомендовані повідомлення свідчать про тримання відповідачами таких листів 26.07.2008, (т.1 а.с. 205-217). Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що при укладенні договору позичальник діяв вільно, виходячи з власних інтересів, волевиявлення відповідало його внутрішній волі. Застосування підвищеної процентної ставки є мірою відповідальності позичальника за порушення умов кредитного договору, сторони дійшли згоди про можливість її застосування. У даному випадку не виникає жодного дисбалансу договірних прав та обов`язків на шкоду споживача.\~ Підставою для розірвання договору споживчого кредиту [PERSON] вказує порушення банком ч.2,4 ст.11 ЗУ «Про захист прав споживачів», дія якого відповідно до рішення КС України від 10 листопада 2011 року поширюється на правовідносини між кредитодавцем та позичальником за договором про надання споживчого кредиту, що виникають як під час укладення, так і виконання такого договору, а також постанови НБУ № 168, яка є обов`язковою для виконання. Просить зокрема розірвати договір \~з підстав відсутності у ньому детального зазначення сукупної вартості кредиту та ненадання інформації про умови кредитування, а також орієнтовну сукупну вартість кредиту. З такими доводами відповідача суд не погоджується виходячи з наступного. За змістом положень ст.11 закону «Про захист прав споживачів» (у редакції станом на день укладенні договору), перед укладенням договору про надання споживчого кредиту кредитодавець зобов`язаний повідомити споживача у письмовій формі про орієнтовну сукупну вартість кредиту та вартість послуги з оформлення договору про надання кредиту (перелік усіх витрат, пов`язаних з одержанням кредиту, його обслуговуванням та поверненням, таких як адміністративні витрати, витрати на страхування, юридичне оформлення тощо. У договорі про надання споживчого кредиту зазначається в тому числі загальна вартість кредиту для споживача. Тобто вимоги ст.11 закону «Про захист прав споживачів» на дату укладення оспорюваного договору не передбачали обов`язку банку надати детальне зазначення сукупної вартості кредиту в окремому документі. Правила надання банками інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджені постановою правління НБУ від 10.05.2007 №168 (набрали чинності 6.06.2007), зобов`язують банки надавати детальну інформацію про сукупну вартість кредиту або в кредитному договорі, або додатку до нього. Тобто вона необов`язково має бути викладена як окремий документ. Спірний договір споживчого кредиту підписаний сторонами, які досягли згоди з усіх істотних умов договору, мали необхідний обсяг цивільної дієздатності, а їх волевиявлення було вільним і відповідало їхній внутрішній волі;\~ [PERSON] \~на момент укладення договору не заявляла додаткових вимог щодо умов спірного договору та в подальшому виконувала його умови; договір містить повну інформацію щодо умов кредитування: періоду надання кредиту (п.1.2), розміру процентної ставки, комісії банку та порядок їх нарахування (п.1.3), переліку, розміру й бази розрахунку неустойки (р.7); періоду внесення платежів, відповідальність за порушення умов договору; особливі умови договору, в тому числі щодо зміни розміру процентної ставки (р.9). Зокрема,\~відповідно до\~п.9.13\~Договору про\~надання споживчого\~кредиту підписання даного\~договору позичальником\~свідчить те,\~що всі умови даного договору йому цілком зрозумілі і він вважає їх справедливими по відношенню до нього; перед підписанням даного договору позичальником отримано інформаційний лист відповідно до вимог чинного законодавства України, зокрема п.2 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів». Враховуючи зміст наведених пунктів кредитного договору,\~ [PERSON] \~з моменту підписання цього договору обізнана щодо оплатності кредиту, свого обов`язку вносити плату за користування кредитом, розміру процентів, порядку їх сплати та відповідальності за прострочення погашення кредиту. Додатком до кредитного договору визначено розмір щомісячних платежів як за тілом кредиту, так і в розрізі процентів. Таким чином, позивач була проінформована про всі істотні умови договору, спосіб та терміни погашення кредиту, його сукупну вартість, розмір та терміни сплати процентів та інших платежів, у зв`язку із чим не можна розірвати договір про надання споживчого кредитку та договір іпотеки, укладений в порядку забезпечення першого. Статтею 553 ЦК України встановлено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя (частина перша статті 554 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Обсяг зобов`язань поручителя визначається як умовами договору поруки, так і умовами основного договору, яким визначено обсяг зобов`язань боржника, забезпечення виконання яких здійснює поручитель (частини перша, друга статті 553 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 651 ЦК України зміна умов договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. У разі зміни договору зобов`язання сторін змінюються відповідно до змінених умов щодо предмета, місця, строків виконання тощо (частина перша статті 653 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов`язання, а також у разі зміни зобов`язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Зі змісту вказаної норми випливає, що до припинення поруки призводять такі зміни умов основного зобов`язання без згоди поручителя, які призвели до збільшення обсягу відповідальності останнього. Таке збільшення відповідальності поручителя внаслідок зміни основного зобов`язання виникає в разі: збільшення розміру процентної ставки за користування кредитом; установлення нових умов порядку зміни процентної ставки в бік збільшення; розширення змісту основного зобов`язання щодо дострокового повернення кредиту та плати за користування ним; відстрочення виконання, що призводить до збільшення періоду, за який нараховуються проценти за користування чужими грошовими коштами; установлення (збільшення) розміру неустойки тощо. Згідно п. 1.1. договору\~поруки,\~сторони погодили,\~що поручитель зобов`язується відповідати за невиконання [PERSON] , усіх її зобов`язань перед Кредитором, що виникли з укладенням кредитного договору № 11153572000 від «11» травня 2007 року, укладеного між Кредитором та Боржником, в повному обсязі як існуючих в теперішній час, так і тих, [PERSON] можуть виникнути в майбутньому. П. 1.2. Договору поруки зазначено, що Поручителю добре відомі усі умови вищезазначеного Основного договору, зокрема: сума Основного договору - 18100,00 (Вісімнадцять тисяч сто) Швейцарських франків, термін виконання основного зобов`язання - «10» травня 2018 року, якщо згідно умов Основного договору не буде застосовано інші терміни виконання такого зобов`язання; інші умови Основного договору. Отже, поручитель [PERSON] підписанням Договору поруки № 11153572000 від 11 травня 2007 року погодився як з викладеним у ньому умовами, так і умовами передбаченими Кредитним Договором № 11153572000 від 11 травня 2007 року укладеним з [PERSON] , в тому числі щодо підвищення процентної ставки за користування кредитом. Про таке підвищення процентної ставки останній був повідомлений, про що вказано раніше, тому підвищення процентної ставки не може бути підставою для припинення договору поруки. Таким чином, як вбачається\~із матеріалів\~справи,\~банк виконав\~зобов`язання,\~надавши відповідачу\~ [PERSON] \~кредит.\~При цьому,\~розрахунком заборгованості\~підтверджується,\~що відповідач\~порушив графік\~погашення заборгованості,\~кредит вчасно\~не сплачував,\~внаслідок чого\~виникла заборгованість. Тому враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку банку не повернуто, виконання позичальником своїх обов`язків забезпечене договором поруки, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів на користь позивача заборгованість за наданим кредитом. Також, у відповідності до положень ч.1\~ст.141\~ЦПК України з відповідачів на користь банку підлягає стягненню понесений ним документально підтверджений судовий збір.

Outcome: approved