Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-04 00:00:00

02.11.2018 року позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] звернулись до Згурівського районного суду Київської області із позовом [PERSON], [PERSON], [PERSON] до Войтівської сільської ради Згурівського району Київської області про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. В ході судового розгляду позивачі збільшили позовні вимоги, подавши до суду вищезазначену позовну заяву. В обґрунтування позову позивачі посилаються на те, що [INFO] померла мати позивачів - [PERSON], після смерті якої позивачам відкрилась спадщина за законом на земельну частку (пай) розміром 3,87 в умовних кадастрових гектари без визначення меж в натурі (на місцевості) в землях, що перебували в колективній власності КСП «Софіївка» з місцем розташування на території Войтівської сільської ради, згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER]. Також до складу спадщини входять грошові вклади з належними відсотками та компенсаційними виплатами в Згурівському відділенні Ощадного банку України № 8665/04 на рахунку [NUMBER], що належали померлій [PERSON] на підставі ощадних книжок, виданих цим же відділенням Ощадного банку України. Позивачі спадщину після смерті матері прийняли своїми фактичними діями, шляхом користування спірною земельною часткою (паєм). Частки позивачів у спадщині є рівними та становлять по 1/3 частці. 12.10.2004 року державним нотаріусом Згурівської державної нотаріальної контори Київської області Саркісян О.М. на ім"я позивача [PERSON] було видано два свідоцтва про право на спадщину за законом на право на земельну частку (пай) згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] та грошові вклади в Згурівському відділенні Ощадного банку України № 8665/04. Зазначені свідоцтва позивач [PERSON] не отримував. Крім того, в свідоцтвах невірно зазначено дату смерті [PERSON] - [INFO]. Позивачам було відмовлено нотаріусом у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом. Позивачі позбавлені можливості оформити свої спадкові права в досудовому порядку. Позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] просять суд визнати за кожним з них право на 1/3 частину спірної земельної частки (паю) та грошових вкладів, а також не стягувати з відповідача судові витрати. В підготовче судове засідання позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] не з"явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку, направили до суду заяви, в яких позовні вимоги підтримали повністю та просили позов задовольнити. В підготовче судове засідання представник відповідача Войтівської сільської ради не з"явився, про дату, час і місце розгляду справи відповідач повідомлений у встановленому законом порядку. Голова Войтівської сільської ради [PERSON] направив до суду заяву, в якій просив проводити розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав повністю. Суд визнав можливим розглядати справу без участі позивачів та представника відповідача, оскільки у справі є достатньо даних про права та правовідносини сторін та його неявка не перешкоджає розгляду справи. На підставі ч. 3 ст. 200, ч. 4 ст. 206 ЦПК України суд вважає за можливе за результатами підготовчого провадження ухвалити рішення про задоволення позову, враховуючи визнання позову відповідачем та наявність для того законних підстав. Оцінюючи добуті в підготовчому судовому засіданні докази, враховуючи визнання позову відповідачем, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення повністю. В ході судового розгляду встановлено, що [PERSON] померла [INFO] (копія свідоцтва про смерть - а.с.20). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина за законом. На час відкриття спадщини чинним був ЦК УРСР 1963 року, тому саме норми зазначеного Кодексу підлягають до застосування до даних спадкових правовідносин, зокрема в частині визначення порядку прийняття спадщини та визначення належності до спадкоємців. В силу ч. 1 ст. 5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Відповідно до ч. 3 ст. 5 ЦК України якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов'язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. Положеннями п. 4 Прикінцевих і Перехідних положень ЦК України передбачено, що даний Кодекс застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року № 8 відносини спадкування регулюються правилами ЦК України якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР. Відповідно до ч.ч. 1.2 ст. 524 ЦК України 1963 року спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. До складу спадщини за законом померлої [PERSON] входить право на земельну частку (пай) розміром 3,87 в умовних кадастрових гектарах без визначення цієї частки в натурі (на місцевості) в землях, що перебували в колективній власності КСП «Софіївка» з місцем знаходження на території Войтівської сільської ради Згурівського району Київської області, яке належало [PERSON] згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], зареєстрованого 22.12.1997 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 46. Сертифікат виданий на підставі розпорядження Згурівської райдержадміністрації від 13.10.1997 року № 312 (копія Сертифікату на право на земельну частку (пай) -а.с.21). В пункті 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року N 7 передбачено, що при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Пуктом 3.5 Листа ВССУ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 у разі втрати, пошкодження сертифіката про право на земельну частку (пай) аналогічного порядку видачі нового сертифікату на ім'я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено. Отже, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. До складу спадщини також входять грошові вклади з належними відсотками та компенсаційними виплатами в Згурівському відділенні Ощадного банку України № 8665/04 на рахунку [NUMBER], що належали померлій [PERSON] на підставі ощадних книжок, виданих цим же відділенням Ощадного банку України (копія спадкової справи № 162/2004 до майна померлої [INFO] [PERSON] - а.с.44-59). В силу ст. 564 ЦК України 1963 року порядок розпорядження на випадок смерті вкладами в державних ощадних касах і Державному банку СРСР за спеціальними вказівками вкладників визначається статутами названих кредитних установ і виданими в установленому порядку правилами. Якщо вкладник не зробив розпорядження ощадній касі або банку, то в разі смерті вкладника його вклад переходить до спадкоємців на загальних підставах за правилами цього розділу. Позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] є спадкоємцями першої черги за законом майна померлої [PERSON], позивачі спадщину прийняли своїми фактичними діями, шляхом вступу у володіння та управління спадковим майном. Позивачі спадкують за законом та їх долі у спадщині є рівними та становлять по 1/3 частині, Спадщина є належною їм з часу відкриття спадщини незалежно від оформлення спадкових прав (копій свідоцтв про народження - а.с.10,14,19, копій свідоцтв про укладення шлюбу - а.с.14,19, копія спадкової справи № 162/2004 до майна померлої [INFO] [PERSON] - а.с.44-59). Відповідно до ч. 1 ст. 529 ЦК України 1963 року при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК України 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Згідно положення п. 1 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 якщо спадщина відкрилась у період чинності ЦК УРСР, застосовуванню підлягають норми ЦК УРСР про належність спадщини спадкоємцеві з часу відкриття спадщини незалежно від оформлення права на спадщину. 12.10.2004 року державним нотаріусом Згурівської державної нотаріальної контори Київської області Саркісян О.М. у спадковій справі № 162/2004 на ім"я [PERSON], видано два свідоцтва про право на спадщину за законом у вигляді права на земельну частку (пай) та грошові вклади (копія спадкової справи № 162/2004 до майна померлої [INFO] [PERSON] - а.с.44-59). Відповідно до ст. 560 ЦК України 1963 року спадкоємці, закликані до спадкоємства, можуть одержати в державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини свідоцтво про право на спадщину. Згідно з п. 4.10 п. 4 гл. 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, жодним строком не обмежена. Тобто спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за видачею свідоцтва протягом будь-якого часу після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Позивачі, як спадкоємці, які прийняли спадщину, мають право на отримання свідоцтв про право на спадщину в межах належної їй частки, проте державним нотаріусом були видані свідоцтва про право на весь склад спадщини на ім'я лише одного із спадкоємців - позивача [PERSON], без врахуванням часток інших спадкоємців. Крім того, свідоцтва про право на спадщину за заповітом містять помилку в даті смерті спадкодавця. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається на ім'я кожного з них, із зазначенням імені та частки у спадщині інших спадкоємців. Згідно ст. 1301 ЦК України, свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом. Пунктом 27 Постанови Пленуму ВСУ № 7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" Пленуму Верхового Суду України роз'яснено, що у відповідності до ст.1301 ЦК України свідоцтво про право на спадщину може бути визнано недійсним не лише тоді, коли особа, якій воно видано, не мала права на спадкування, але й за інших підстав, установлених законом. Іншими підставами можуть бути: визнання заповіту недійсним, визнання відмови від спадщини недійсною, визнання шлюбу недійсним, порушення у зв'язку з видачею свідоцтва про право на спадщину прав інших осіб тощо. Суд приходить до висновку, що порушені спадкові права позивачів [PERSON], [PERSON] підлягають судовому захисту шляхом визнання свідоцтв про право на спадщину за законом, виданих 12.10.2004 року державним нотаріусом Згурівської державної нотаріальної контори Київської області Саркісян О.М. недійсними, як таких що були видані з порушенням прав інших спадкоємців. Суд вважає за необхідне, визнати за кожним з позивачів [PERSON], [PERSON], [PERSON] в порядку спадкування після смерті [PERSON], яка померла [INFO], право на 1/3 частину земельної частки (паю) згідно Сертифікату серії [NUMBER] та грошових вкладів в Ощадбанку України, не застосовувати до відповідача ст. 141 ЦК україни та понесені судові витрати залишити за сторонами.

Outcome: approved