Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-31 00:00:00

17.11.2016 року представник позивача [PERSON] звернувся до суду з даним позовом до [PERSON], в якому просив стягнути з відповідача на користь ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» суму виплаченого страхового відшкодування у розмірі 8 161,79 грн. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначав, що 25.09.2013 року в м. Харкові відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля марки «Шкода», д/н [NUMBER], під керуванням [PERSON] Причиною ДТП стало те, що відповідач керуючи автомобілем [NUMBER] не вірно обрав безпечну швидкість для руху, внаслідок чого зіткнувся з автомобілем марки «Шкода», д/н [NUMBER], що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів. Постановою Московського районного суду міста Харкова, відповідача було визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «ВАЗ», д/н [NUMBER] була застрахована позивачем на підставі полісу за [NUMBER]. Власник автомобіля «Шкода», д/н [NUMBER], [PERSON] звернувся до ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» як до страховика відповідача з заявою про відшкодування шкоди отриманої в результаті дорожньо-транспортної пригоди. Згідно статті 22 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи». Враховуючи викладене, та зважаючи на зібрані документи, відповідно до ст. ст. 22, 29 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» було прийнято рішення про визнання даної події страховим випадком та виплачено страхове відшкодування на підставі страхового Акту за №130000000540, звіту експерта та розрахунку страхового відшкодування. Страхове відшкодування в сумі 16 323,59 грн. було перераховано згідно заяви потерпілої особи на безготівковий перерахунок, що підтверджується платіжним дорученням за №ЗР001066 від 15.01.2014 року. Таким чином, позивач повністю виконав покладені на нього зобов'язання щодо виплати страхового відшкодування потерпілій особі. Відповідно до підпункту 38-1.1 ст. 38-1 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» - у разі якщо страховик здійснив страхове відшкодування за шкоду, заподіяну під час використання забезпеченого транспортного засобу, у сфері, що передбачає більше значення коригуючого коефіцієнта, ніж визначено договором страхування, чи з порушенням умов, передбачених пунктом 13.2 статті 13 цього Закону, то особа, відповідальна за шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, зобов'язана компенсувати страховику 50 відсотків виплаченого страхового відшкодування. Згідно з ч. 2 ст. 13 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»: розмір страхового платежу за одним внутрішнім договором страхування зменшується на 50% відсотків, за умови, що страхувальником є громадянин України - учасник війни, інвалід II групи, особа, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, віднесена до І або II категорії, пенсіонер, а забезпечений транспортний засіб має робочий об'єм двигуна до 2500 сантиметрів кубічних включно та належить цьому громадянину на праві власності. Зазначена пільга надається за умови особистого керування таким транспортним засобом особою, яка належить до визначених у цьому пункті категорій громадян України, без мети надання платних послуг з перевезення пасажирів або вантажу. Згідно Полісу за [NUMBER] страхувальнику - [PERSON] зменшено страховий платіж як особі, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, на 50%. Оскільки [PERSON] керував транспортним засобом з порушенням умов договору страхування, а саме, на нього не розповсюджується пільгове страхування транспортного засобу, у зв'язку з чим, позивач має право регресної вимоги до відповідача у розмірі 50 % від суми виплаченого страхового відшкодування: 16 323,59 / 50% = 8 161,79 грн. Претензією позивач письмово повідомив [PERSON] щодо необхідності виплати на його користь грошових коштів. У зв'язку з чим, посилаючись на ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», представник позивача просить суд задовольнити позов у повному обсязі. Представник позивач надала до суду заяву в якій вимоги викладені в позовній заяві повністю підтримала та просила розглянути справу за її відсутності. Від відповідача також надійшла заява до суду про розгляд справи за його відсутності, в зазначеній заяві [PERSON] повністю визнав заявлені до нього вимоги. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд дослідивши матеріали справи приходить до наступного: Згідно зі ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. У відповідності зі ст. 10 ЦПК України сторони мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Стаття 11 того ж кодексу вказує на те, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб які беруть участь у справі. Судом встановлено, що 25.09.2013 року відповідач, керуючи автомобілем [NUMBER], рухався по вул. Героїв Праці в районі буд. №53, не вірно обрав безпечну швидкість руху, дистанцію, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем «Шкода», д/н [NUMBER] під керуванням [PERSON], чим порушив п. п. 12.1, 13.1 ПДР України, зв'язку з чим, постановою Московського районного суду м. Харкова від 15.10.2013 року, [PERSON] було визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в сумі 425 грн. (а.с.10). Даний факт також підтверджується відомостями за №9272833 про ДТП, сформованими АІС ДТП станом на 13.01.2014 року (а.с.8-9), а також поясненнями [PERSON] та [PERSON], наданими ПАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» (а.с.11-14). 15.10.2013 року Московським районним судом м. Харкова у справі за №643/15119/13-п, була винесена постанова про притягнення до адміністративної відповідальності, відповідно до якої [PERSON] було визнано винним у вчиненні вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди та притягнуто до відповідальності відповідно до статті 124 КУпАП (а.с. 10). Відповідно положень ч. 4 ст. 61 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення є обов'язковою для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої її ухвалено з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Цивільно-правова відповідальність [PERSON], власника транспортного засобу марки «ВАЗ», д/н [NUMBER] під керуванням [PERSON] на момент дорожньо-транспортної пригоди була застрахована в ПАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» на підставі полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за [NUMBER], термін дії з 02.03.2013 року по 01.02.2014 рік (а.с.5). До позивача звернувся власник автомобіля «Шкода», д/н [NUMBER] [PERSON] із заявою про вішкодування шкоди, отриманої в результаті дорожньо-транспортної пригоди та на безготівковий перерахунок страхового відшкодування. Згідно довідки відділу Державтоінспекції ХМУ ГУМВС України в Харківській області, виданої [PERSON], внаслідок ДТП його автомобіль отримав механічні пошкодження: дах багажнику, заднє ліве крило, задній бампер, задній лівий ліхтар (а.с.6). -2- Згідно звіту за №762 по визначенню вартості відновлюваного ремонту з урахуванням фізичного зносу КТС від 14.11.2013 року та додатків до нього, вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу автомобілю потерпілого [PERSON] на дату ДТП складає 18 072,23 грн. (а.с.20-30). У відповідності із розрахунком суми страхового відшкодування до справи за №130000000540 від 13.01.2014 року, на підставі звіту за №762 від 14.11.2013 року, сума страхового відшкодування складає 16 323,59 грн. (а.с.36). Дана сума перерахована на рахунок потерпілого [PERSON], що підтверджується платіжним дорученням за №ЗР001066 від 15.01.2014 року (а.с.38). Відповідно до ст. 38-1 ч. 38-1.1 ЗУ "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі якщо страховик здійснив страхове відшкодування за шкоду, заподіяну під час використання забезпеченого транспортного засобу, у сфері, що передбачає більше значення коригуючого коефіцієнта, ніж визначено договором страхування, чи з порушенням умов, передбачених пунктом 13.2 статті 13 цього Закону (при укладенні договору страхування із застосуванням такого пункту), то особа, відповідальна за шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, зобов'язана компенсувати страховику 50 відсотків виплаченого страхового відшкодування. Згідно п. 13.2 ст. 13 цього закону розмір страхового платежу за одним внутрішнім договором страхування зменшується на 50 відсотків, за умови, що страхувальником є громадянин України - учасник війни, інвалід II групи, особа, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, віднесена до I або II категорії, пенсіонер, а забезпечений транспортний засіб має робочий об'єм двигуна до 2500 сантиметрів кубічних включно та належить цьому громадянину на праві власності. Зазначена пільга надається за умови особистого керування таким транспортним засобом особою, яка належить до визначених у цьому пункті категорій громадян України, без мети надання платних послуг з перевезення пасажирів або вантажу. Згідно Полісу за [NUMBER] страхувальнику - [PERSON] було зменшено страховий платіж як особі, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, на 50 % (а.с. 5). Оскільки [PERSON] керував транспортним засобом з порушенням умов договору страхування, а саме, на нього не розповсюджується пільгове страхування транспортного засобу, у зв'язку з чим, позивач має право регресної вимоги до нього у розмірі 50 % від суми виплаченого страхового відшкодування, 16 323,59/ 50% = 8 161,79 грн. У порушення вимог ст. ст. 33, 38 ЗУ "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" ці зобов'язання належним чином відповідно до умов відповідач не виконав. Судом достовірно встановлено, що позивачем було проведено регламентну виплату згідно норм чинного законодавства за водія транспортного засобу, з вини якого стався страховий випадок. Отже, відповідно до положень п. 38.2.1 ст. 38 ЗУ "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" позивач набув права регресної вимоги до відповідача на суму 8 161,79 грн. Порядок виплати страхового відшкодування регулюються ст. ст. 22, 29, 30, 37 ЗУ "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" Згідно ст. 22 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» - у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Зі змісту ст. 29 цього Закону слідує, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Відповідно до ст. 993 ЦК України - до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Стаття 27 ЗУ „Про страхування" теж зазначає, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування в межах фактичних затрат, переходить право вимоги, яке страхувальник має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Зі змісту статті 1191 ЦК України слідує, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Стаття 1166 ЦК України зазначає, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст.ст. 1187, 1188 ЦК України - шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Згідно ст. 526 ЦК України - зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Враховуючи вище приведене, на основі повно і всебічно з'ясованих обставин справи, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, суд приходить до висновку щодо необхідності задоволення вимог позивача. Крім того, у відповідності до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного та

Outcome: approved