Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-03 00:00:00

Публічне акціонерне товариство "Дельта Банк" (далі - ПАТ "Дельта Банк") звернулось в суд з позовною заявою до [PERSON], в якій просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором, посилаючись на невиконання умов кредитного договору № 001-28194-261011 від 26 жовтня 2011 року, у зв'язку з чим за [PERSON] станом на 19.10.2014 року утворилась заборгованість в сумі 2640,13 гривень, яка складається з наступного: - 2640,13 грн.- тіло кредиту. В судове засідання представник позивача не з'явився, хоча в позовній заяві просив справу розглянути без його участі, позовні вимоги ПАТ "Дельта Банк" підтримав повністю з підстав викладених у позовній заяві. Проти заочного судового розгляду справи та ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явилась, хоча була належним чином повідомлена за останнім відомим місцем її проживання про час і дату розгляду справи шляхом виклику через засоби масової інформації. (а.с. 22) Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і дату судового розгляду, і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Так як відповідач не з'явилася на судовий розгляд справи, про причини неявки суд не повідомила, хоча була завчасно повідомлена про час і дату розгляду справи в суді, заяви про розгляд справи у її відсутності не надала, а представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, суд рахує за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи суд прийшов до наступних висновків. Як видно з матеріалів справи, 26 жовтня 2011 року між ПАТ "Дельта Банк" та [PERSON] було укладено кредитний договір № 001-28194-261011, відповідно до якого за поточним рахунком від 26 жовтня 2011 року відповідач отримала на вказаний рахунок з використанням платіжної картки [NUMBER] 2000 гривень з встановленням кредитного ліміту в розмірі 20 000 гривень (а.с.3-4). Згідно ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч.1 ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно зі ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Однак, взяті на себе зобов'язання за договором відповідач не виконала, що призвело до утворення простроченої заборгованості, яка станом на 19.10.2014 року складається з наступного: - 2640,13 грн.- тіло кредиту. (а.с. 9). Таким чином, проаналізувавши наведені докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що обов'язок [PERSON] по поверненню кредиту знайшов своє підтвердження. У зв'язку з чим, з відповідача необхідно стягнути заборгованість за кредитним договором в сумі 2640,13 гривень в повному обсязі. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню також понесені позивачем витрати по справі. Враховуючи вище викладене, на підставі 526, 551, 612, 1054 ЦК України,

Outcome: approved