Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу з позовом до Публічного акціонерного товариства "Північний гірничо - збагачувальний комбінат" та Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, про відшкодування моральної шкоди, причиненої в зв'язку з ушкодженням здоров'я, стійкої втрати працездатності. В обґрунтуванні своїх позовних вимог, посилається на те, що пропрацював у структурних підрозділах підприємства відповідача: в Першотравневому кар'єрі в період з 11.06.1980 року по професії - помічником машиніста екскаватора, 09.09.2002 року - машиністом екскаватора 6 розряду, 19.08.2011 року - звільнений з підприємства в зв'язку з виходом на пенсію. 14.06.2011 року (протокол № 1253) Рішенням лікувальної - експертної комісії Українського науково - дослідного інституту промислової медицини йому було встановлено діагноз: вібраційна хвороба другої стадії: виражений синдром церебрально - периферичної ангіодистонії, в сполученні з синдромом полірадикулоневропатії, з вираженими статико - динамічними порушеннями на шийному і попереково - крижовому рівнях, нейродистрофією у вигляді двостороннього плечолопаткового періартрозу, деформуючого артрозу, в сполученні з пері артрозом, ліктьових і колінних суглобів та вазомоторно - трофічних порушень на кистях; хронічний бронхіт першого ступеню. За висновком медико - соціально експертною комісією первинно 03.08.2011року йому встановлено 30% втрати професійної працездатності, 25% по вібрації, 5% по хронічному обструктивному захворюванню легень. При наступному огляді 31.07.2012 року позивача встановлено на безстроковий термін 30% втрати професійної працездатності. Позивач зазначив, що саме з вини підприємства - Відповідача він втратив здоров'я, працездатність, внаслідок вищезазначеного змушений переносити щоденно хронічні фізичні болі, а звідси і моральні переживання: турбують болі в шийному відділі хребта, частий біль в поперековому відділі з віддачею в обидві ноги, відчуває оніміння в ногах, більше в лівій, має утруднену ходу, виникають судоми в м'язах лівої ноги, набряклість рук вранці, оніміння кистей, непокоять болі в обох плечових, ліктьових та колінних суглобах, має підвищену втомлюваність рук під час роботи, постійно непокоїть біль в грудній клітці, турбує утруднене дихання, виникають напади задухи по декілька разів на добу, приступи загострюються вранці та ввечері, при фізичних навантаженнях, зміні погоди, в результаті відчуває слабкість всього організму, непокоять головні болі та запаморочення. В зв'язку з проблемами в суглобах не має змоги тримати предмети навіть невеликої важкості, ходити на незначну відстань. По причині приступів кашлю не має можливості вести активне життя, як раніше до хвороби та виконувати побутові справи по дому, для нього навіть незначні фізичні навантаження ініціюють приступи задухи та гострі болі в грудях, в результаті відчуває постійний дискомфорт, постійно приймає медикаменти, в нього часто виникає загострення стану здоров'я. У зв'язку з цим, він звернувся до суду з відповідним позовом та просить у відшкодування моральної шкоди стягнути з Відповідача Публічного акціонерного товариства "Північний гірничо - збагачувальний комбінат" 229000,00грн., а також стягнути з Відповідача - Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Кривому Розі Дніпропетровської області - на його користь 229000,00 грн. У судовому засіданні позивач [PERSON] не був присутнім, про час та місце розгляду справи сповіщена належно, що підтверджено матеріалами справи. Про причини неявки в суд не сповіщено. Представник позивача - [PERSON], який діє на підставі довіреності, в судовому засіданні зазначив, щодо можливості розгляду справи за відсутністю його довірителя, оскільки остання, за станом свого здоров'я не має змоги бути присутнім у судовому засідання та надав йому, як представнику усі повноваження, що передбачені законодавством України. Представник в судовому засіданні заявив клопотання, в якому просив суд, залишити позовні вимоги без розгляду, в частині відшкодування моральної шкоди в розмірі 229 000,00 грн. з Відділення Фонду соціального страхування від нещасних випадків і профзахворювань в місті Кривому Розі Дніпропетровської області, а позовні вимоги до Публічного акціонерного товариства "Північний гірничо - збагачувальний комбінат" підтримує у повному обсязі, просить стягнути відшкодування моральної шкоди у розмірі 229 000,00 грн. Представник підтримав позовні вимоги, підтвердив обставини, викладені в позовній заяві зазначив, що з вини підприємства - Відповідача, позивачеві заподіяна шкода здоров'ю, він отримав 2 профзахворювання, втратив 30 відсотків професійної працездатності на безстроково, постійно звертається за допомогою лікарів, в зв'язку з погіршенням стану здоров'я, змушений приймати медикаменти, через постійні приступи болю в області спини, оніміння кінцівок, що підтверджується виписними епікризами. Представник Позивача зазначив, що внаслідок втрати працездатності у нього змінився ритм життя, зменшилась активність життєвої діяльності, змушений прикладати багато зусиль для організації свого життя та постійного підтримання працездатності. Представник пояснив, що Позивач знав про шкідливі умови праці, проте не знав і не повинен був знати про перевищення гранично - допустимих концентрацій шкідливих факторів, саме через допущення яких він захворів, в результаті чого переносить моральні та фізичні страждання через отримання профзахворювань. Ухвалою суду від 16.04.2014 року позовні вимоги до відповідача ВВД ФССНВВ за клопотанням представника позивача залишені без розгляду. Представник відповідача Публічного акціонерного товариства "Північний гірничо - збагачувальний комбінат" позов не визнала та суду пояснила, що позивач свідомо обрав даний фах та роботу на підприємстві відповідача, знав та повинен був знати про шкідливі фактори та умови праці, за це він мав певні пільги, а саме йому надавалося харчування, засоби індивідуального захисту, додаткова відпустка, скорочений робочий день. Представник зазначила, що підприємство вважає, що позивачем не доведено факт заподіяння йому моральної шкоди, не надано доказів які підтверджують глибину фізичних та моральних страждань, зокрема не надано висновок медичко - соціальної експертизи, не надано доказів про перенесення позивачем моральних страждань та переживань, позивач не обґрунтував розмір моральних страждань та переживань. Передбачене ст. 237-1 КЗпП України відшкодування моральної шкоди відповідачем не застосовується до осіб, що підлягають обов'язковому соціальному страхуванню відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності". Згідно ст.. 9 Закону України "Про охорону праці" відповідальність за шкоду, заподіяну працівникові перекладено із роботодавця на страховика. Вони сплачують певну суму страхових внесків і не несуть матеріальних затрат у разі нещасного випадку, тому що ці відносини регулюються нормами соціального забезпечення - Законом України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві і професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності". Представник відповідача вважає, що ПАТ "Північний гірничо - збагачувальний комбінат" не повинен відшкодовувати позивачеві моральну шкоду. Вислухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши письмові докази, суд вважає, що заявлений позов підлягає частковому задоволенню за наступними підставами. Судом встановлено, що відповідно запису в копії трудової книжки на ім'я [PERSON] (в судовому засіданні суд оглянув оригінал трудової книжки та завірив її копію) позивач пропрацював на підприємстві в ВАТ "Північний гірничо - збагачувальний комбінат" (правонаступником являється ПАТ "Північний гірничо - збагачувальний комбінат") в Першотравневому кар'єрі в період з 11.06.1980 року по професії - помічником машиніста екскаватора, 09.09.2002 року - машиністом екскаватора 6 розряду, 19.08.2011 року - звільнений з підприємства в зв'язку з виходом на пенсію ( а.с.8-12). Згідно Акту № 22 розслідування професійного захворювання, складений 30.06.2011 року, відповідно до якого причиною отримання [PERSON] професійних захворювань, явилась робота в умовах перевищення гранично - допустимого рівня небезпечних та шкідливих факторів виробничого середовища та трудового процесу, а саме запиленості повітря робочої зони та вібрації, вміст вільного двоокису кремнію - 4.7 до 18.7 мг/м3 при нормі 2.0 мг/м3, транспортно - технологічна вібрація - 105 - 109 дБ при нормі 101 дБ. В пункті 19 встановлено, що винним в отриманні професійного захворювання позивачки визнано посадових осіб - адміністрація Публічного акціонерного товариства "Публічний гірничо - збагачувальний комбінат" вимог ст. 153 КЗ про Працю Украйни та ст. 13 Закону України "Про охорону праці" ( а.с.13-16). За результатами огляду медико - соціально експертною комісією первинно 03.08.2011року [PERSON] встановлено 30% втрати професійної працездатності, 25% по вібрації, 5% по хронічному обструктивному захворюванню легень. При наступному огляді 31.07.2012 року встановлено на безстроковий термін 30% втрати професійної працездатності. Лікарями встановлено противопоказання: уникати переохолодження, несприятливий мікроклімат, пил, вимушена поза, важка праця ( а.с.18-19). З виписок з історії хвороби, встановлено, що [PERSON] неодноразово перебував на стаціонарному лікавунні в Українському науково - дослідному інституті промислової медицини. Відповідно медичних документів лікарями встановлено рекомендації: прийом антибіотиків, санаторно - курортне лікування. 14.06.2011 року (протокол № 1253) Рішенням лікувальної - експертної комісії Українського науково - дослідного інституту промислової медицини йому було встановлено діагноз: вібраційна хвороба другої стадії: виражений синдром церебрально - периферичної ангіодистонії, в сполученні з синдромом полірадикулоневропатії, з вираженими статико - динамічними порушеннями на шийному і попереково - крижовому рівнях, нейродистрофією у вигляді двостороннього плечолопаткового періартрозу, деформуючого артрозу, в сполученні з пері артрозом, ліктьових і колінних суглобів та вазомоторно - трофічних порушень на кистях; хронічний бронхіт першого ступеню ( а.с.20-23). Оцінивши докази суд вважає їх належними, допустимими та приймає їх. Вивчивши докази суд вважає доведеним спричинення позивачу моральної шкоди, провину відповідача в її спричиненні та причинно - наслідковий зв'язок між винними діями відповідача - порушенням адміністрацією ПАТ "Північний гірничо - збагачувальний комбінат" вимог ст. 153 КЗ про Працю Украйни та ст. 13 Закону України " Про охорону праці" та виникненням хронічного професійного захворювання. Суд не може погодитися із запереченнями представника Відповідача, що позивач був ознайомлений із шкідливими умовами праці, погодився з ними, через що відсутня вина підприємства у заподіянні шкоди, оскільки той факт, що роботодавець ознайомив свого працівника з умовами праці, в тому числі її шкідливими факторами, не позбавляє підприємства від законодавчо встановленого обов'язку забезпечити якісні та безпечні умови праці, а в даному випадку показники вібрації та пилу, як одного із шкідливих факторів, що стали причиною профзахворювань Позивача, перевищували гранично - допустимі концентрації, і причиною цього було саме недосконалість робочих місць, як визначено висновками комісії при розслідуванні профзахворювання, і які не оспорило підприємство - відповідач. Рішенням Конституційного Суду №20-рп/2008 від 08.10.2008р. встановлено, що обов'язок по відшкодуванню моральної шкоди покладається на підприємства, які заподіяли шкоду. Ст. 153 кодексу законів про працю України встановлено, що "Забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган". Ст. 173 кодексу законів про працю України закріплено за потерпілим право на відшкодування шкоди, заподіяна каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, пов'язаним з виконанням трудових обов'язків. Ст. 237-1 Кодексу законів про працю України передбачає відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв»язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Відповідно до п.13 постанови Пленуму Верховного суду України від 31 березня 1995 року (з відповідними змінами) "Про судову практику в справах про відшкодування моральної /немайнової/ шкоди" роз'яснено, що судам необхідно враховувати те, що відповідно до ст.237-1 КЗпП України за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин (у тому числі й виконання робіт у небезпечних для життя і здоров'я умовах), яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов'язок по відшкодуванню моральної/немайнової/шкоди покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності. При вирішенні питання про розмір відшкодування причиненої моральної шкоди, суд враховує конкретні обставини справи, характер, обсяг, тривалість та наслідки заподіяних Позивачу моральних страждань, стан його здоров'я, втрату професійної працездатності, вину підприємства в заподіянні шкоди, істотних вимушених змін в життєвих стосунків. Згідно наданих виписних епікризів, позивач в результаті отримання професійних захворювань, неодноразово, в зв'язку з погіршенням стану здоров'я, знаходився на стаціонарному лікуванні в медичних закладах міста Кривого Рогу. Суд також враховує, що згідно Акту розслідування професійного захворювання № 22, згідно пункту 17 Акту… встановлено, що причиною профзахворювання є тривалий стаж роботи в умовах підвищеного рівня вібрації, з перевищенням гранично - допустимих показників. Обговорюючи розмір відшкодування позивачу моральної шкоди, суд виходить із суми, яку визначив [PERSON] , тобто - 229 000,00 грн., а також враховує характер та об'єм його фізичних, душевних, психічних страждань від одержаних профзахворювань, тривалість лікування, втрату можливості його трудової та соціальної реабілітації, що призвело до значних тяжких змін життєвих зв'язків, а саме дійсно Позивач втратив частину професійної працездатності, яка визначена в розмірі 30% та встановлена на безстроковий термін, вказані зміни потребують від нього додаткових зусиль для організації свого життя, він змушений систематично проходити лікування, суд враховує вину підприємства - Відповідача в отриманні професійних захворювань. Зважаючи на вищевикладене, а також ступінь втрати професійної працездатності позивачем [PERSON] - 30% на безстроково, стан його здоров'я, наслідки, які можуть наступити, тяжкість вимушених змін в житті, тривалість страждань і переживань, суд вважає, що компенсацію за заподіяні моральні страждання позивачеві [PERSON] в розмірі 16000 грн., що буде відповідати тим стражданням і переживанням, які він зазнає, а в задоволенні іншої частини позову позивачу слід відмовити. Згідно ст. 5 Закону України "Про судовий збір" позивач звільнений від сплати судового збору. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: partial