Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-19 00:00:00

ПАТ «Укрсоцбанк» звернулось до суду з позовною заявою до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки, посилаючись на те, що 28 травня 2008 року між акціонерно-комерційним банком соціального розвитку "Укрсоцбанк" (правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк») та [PERSON], [PERSON] був укладений генеральний договір про надання кредитних послуг №881/17-ГД 3, відповідно до п. 1 якого ПАТ «Укрсоцбанк» зобовязується надати позичальнику грошові кошти, в гривні, доларах США, в межах максимального ліміту, що встановлюється в базовій валюті гривні у сумі 3000 000 грн. на умовах, визначених цим договором та додатковими угодами до нього, а позичальник зобовязується повертати кредит в строки та на умовах, визначених цим договором та додатковими угодами до нього. 1 жовтня 2008 року сторони уклали додатковий договір до договору, яким доповнили позичальників ТОВ «Золота ліга». 1 жовтня 2008 року [PERSON] та кредитор уклали додаткову угоду №2 до договору, якою погодили, що надання кредиту буде здійснюватись в межах максимального ліміту заборгованості у сумі 366000 дол. США зі сплатою 15 процентів річних (п. 2), визначили порядок перерахування коштів (п. 3), строк, на який надається кредит (п. 4), та порядок повернення кредиту (п. 5). 21 жовтня 2008 року сторони уклали додатковий договір про внесення змін та доповнень №1 до договору, яким погодили внести зміни до п. 2. договору. Зокрема, було змінено розмір і порядок сплати процентів річних. 28 серпня 2009 року [PERSON] та кредитор уклали додатковий договір про внесення змін та доповнень №1 до додаткової угоди №2 від 1.10.2008 р. до договору, яким змінили строк, на який надається кредит, та порядок його повернення. 28 серпня 2009 року сторони уклали договір про внесення змін №2 до договору, яким визначили порядок врегулювання спорів. 31 січня 2012 року сторони уклали договір про внесення змін №2 до додаткової угоди №2 від 01.10.2008 року до договору, яким домовились змінити валюту кредиту за договором та перевести суму кредиту в розмірі 325616 дол. США в гривню, яка станом на дату укладення цього договору про внесення змін становить 2 619 580,72 грн. 72 коп. (п. 1), визначили порядок, строки повернення кредиту (п. 3) та встановили рівень відсоткової ставки, порядок її підвищення (п. 4). 31 січня 2012 року сторони уклали договір про внесення змін №3 до договору, яким внесли зміни в преамбулу Генерального договору. 28 травня 2008 року [PERSON] та кредитор уклали додаткову угоду № 1 до договору, якою погодились, що надання кредиту буде здійснюватись в межах максимального ліміту заборгованості у сумі 257000 дол. США зі сплатою 14 % річних (п. 2), визначили порядок перерахування коштів (п. 3) та строк на який надається кредит (п. 4). 21 жовтня 2008 року [PERSON] та кредитор уклали додатковий договір про внесення змін та доповнень №1 до додаткової угоди №1 від 28.05.2008 р. до договору, яким погодили внести зміни до п. 2. договору. Зокрема, було змінено розмір і порядок сплати процентів річних. 28 серпня 2009 року [PERSON] та кредитор уклали додатковий договір про внесення змін та доповнень №2 до додаткової угоди №1 від 28.05.2009 р. до договору, яким змінили строк, на який надається кредит, та порядок його повернення. Позичальник до виконання умов договору та додаткових угод до нього поставився недобросовісно, припинив виконувати свої зобов'язання відповідно до договору: не повернув банку у встановлений термін заборгованість за кредитом та не сплатив проценти за його користування в строки, вказані цим договором та додатковими угодами до нього, чим порушив умови договору. Відповідно до п. 3.2.6 додаткового договору від 01.10.2008 р. до договору у випадку порушення будь-яким з позичальників своїх зобовязань за будь-якою діючою додатковою угодою та/або цим договором, кредитор направляє позичальнику вимогу про усунення такого порушення протягом 30 календарних днів від дати його виникнення, у випадку не усунення такого порушення у визначений строк, кредитор має право в односторонньому порядку відмовитись від цього договору, що має наслідком повернення позичальником усіх кредитних коштів, наданих за усіма діючими додатковими угодами, нарахованих до сплати процентів, комісій та штрафних санкцій. [PERSON] було направлено лист-вимогу про дострокове погашення заборгованість №08.206-297/7098 від 15.04.2015 р. (повідомлення про вручення поштового відправлення 22.04.2015 р.), однак остання залишилась без задоволення. [PERSON] було направлено лист-вимогу про дострокове погашення заборгованість №08.206-297/6915 від 10.04.2015 р. (повідомлення про вручення поштового відправлення 22.04.2015 р.), однак остання залишилась без задоволення. Банком також було надіслано лист [PERSON], як майновому поручителю, №08.206-297/9598 від 25.05.2015 року (повідомлення про вручення поштового відправлення від 17.06.2015 року). Станом на 26.10.2015 р. заборгованість позичальників за кредитними зобовязаннями становить: [PERSON] - 2 872 043,30 грн. за додатковою угодою №2 від 01.10.2008 р. до генерального договору про надання кредитних послуг №881/17-ГД 3 від 28.05.2008 р., в тому числі: сума заборгованості за кредитом - 2 071 291,72 грн.; сума заборгованості за відсотками - 560 969,27 грн.; розмір пені за несвоєчасне повернення кредиту - 42,31 грн.; розмір пені за несвоєчасне повернення відсотків - 58,39 грн.; розмір інфляційних витрат за кредитом - 98 016,74 грн.; розмір інфляційних витрат за відсотками - 141 664,87 грн. [PERSON] - 1829 212,43 грн. за додатковою угодою №1 від 28.05.2008 р. до генерального договору про надання кредитних послуг №881/17-ГД 3 від 28.05.2008 р. , в тому числі: сума заборгованості за кредитом - 1 328 413,97грн.; сума заборгованості за відсотками - 349 581,88 грн.; розмір пені за несвоєчасне повернення кредиту - 27,40 грн.; розмір пені за несвоєчасне повернення відсотків -11,71 грн.; розмір інфляційних витрат за кредитом - 63 486,20 грн.; розмір інфляційних витрат за відсотками - 87 691,27 грн. Загальна заставна вартість предметів іпотеки визначена за згодою сторін і становить 3965555 грн., що не перевищує заборгованості позичальників за кредитними зобовязаннями, яка становить 4 701 255,73 грн. Позивач просить в рахунок погашення загальної заборгованості [PERSON] за додатковою угодою №2 від 01.10.2008 р. до Генерального договору про надання кредитних послуг №881/17-ГД 3 від 28.05.2008 р. в сумі 2 872 043,30 грн. та [PERSON] за додатковою угодою №1 від 28.05.2008 року до генерального договору про надання кредитних послуг №881/17-ГД 3 від 28.05.2008 р. в сумі 1 829 212,43 грн. звернути стягнення на предмет іпотеки, визначений іпотечним договором б/н від «01» жовтня 2008 року, зареєстрований в реєстрі за №548, додатковим договором б/н від 28.08.2009 року до іпотечного договору б/н від 1 жовтня 2008 року та додатковим договором б/н від 31.01.2012 р., зареєстрований в реєстрі за №227 до іпотечного договору б/н від 1 жовтня 2008 року, а саме: - вбудоване приміщення для закритого розподільчого пристрою (ЗРП-2), загальною площею 147,2 кв. м, що розташоване в м. Хмельницький, вул. Курчатова за вартістю, визначеною за згодою сторін 6 - 371 680 грн., - фабрики заготівельні (1-й та 2-й поверхи), загальною площею 724,2 кв. м, що розташована в м. Хмельницький, вул. Курчатова, 6/5 за вартістю, визначеною за згодою сторін - 3 393 875 грн., шляхом визнання права власності за публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк». Визнати за публічним акціонерним товариством "Укрсоцбанк" право власності на: - вбудоване приміщення для закритого розподільчого пристрою (ЗРП-2), загальною площею 147,2 кв. м, що розташоване в м. Хмельницький, вул. Курчатова за вартістю, визначеною за згодою сторін, - 371 680 грн., - фабрику заготівельну (1-й та 2-й поверхи), загальною площею 724,2 кв. м, що розташована в м. Хмельницький, вул. Курчатова, 6/5 за вартістю, визначеною за згодою сторін - 3 393 875 грн. У подальшому представник позивача змінив предмет розгляду справи та просив стягнути з [PERSON] на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованість за додатковою угодою № 2 від 01.10.2008 р. до генерального договору про надання кредитних послуг № 881/17-ГД 3 від 28.05.2008 р. в сумі 2 872 043,30 грн. Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав, з підстав, викладених у позовній заяві. Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнав, пояснивши, що наявний виконавчий напис нотаріуса на майно [PERSON] за іпотечним договором. У разі задоволення позову про стягнення заборгованості за кредитним договором буде мати місце подвійне стягнення з відповідача: як за виконавчим написом нотаріуса про звернення стягнення на майно, так і за рішенням про стягнення заборгованості. Просив відмовити у задоволенні позову. Заслухавши думку представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Згідно зі ст.ст. 526, 530 Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу у встановлений строк його виконання. Відповідно до ст.ст. 610, 611, 623 Цивільного кодексу України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1)\~припинення зобовязання внаслідок односторонньої відмови від зобовязання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобовязання; 3) сплата неустойки; 4)\~відшкодування збитків та моральної шкоди. Боржник, який порушив зобовязання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Згідно з ч. 2 ст. 1050 цього ж Кодексу, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, 28 травня 2008 року між акціонерно-комерційним банком соціального розвитку "Укрсоцбанк" (правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк») та [PERSON], [PERSON] був укладений генеральний договір про надання кредитних послуг №881/17-ГД 3, відповідно до п. 1 якого ПАТ «Укрсоцбанк» зобовязується надати позичальнику грошові кошти, в гривні, доларах США, в межах максимального ліміту, що встановлюється в базовій валюті гривні у сумі 3000000 грн. на умовах, визначених цим договором та додатковими угодами до нього, а позичальник зобовязується повертати кредит в строки та на умовах, визначених цим договором та додатковими угодами до нього. 1 жовтня 2008 року сторони уклали додатковий договір до договору, яким доповнили позичальників ТОВ «Золота ліга». 1 жовтня 2008 року [PERSON] та кредитор уклали додаткову угоду №2 до договору, якою погодили, що надання кредиту буде здійснюватись в межах максимального ліміту заборгованості у сумі 366000 дол. США зі сплатою 15 процентів річних (п. 2), визначили порядок перерахування коштів (п. 3), строк, на який надається кредит (п. 4), та порядок повернення кредиту (п. 5). 21 жовтня 2008 року сторони уклали додатковий договір про внесення змін та доповнень №1 до договору, яким погодили внести зміни до п. 2. договору. Зокрема, було змінено розмір і порядок сплати процентів річних. 28 серпня 2009 року [PERSON] та кредитор уклали додатковий договір про внесення змін та доповнень №1 до додаткової угоди №2 від 1.10.2008 р. до договору, яким змінили строк, на який надається кредит, та порядок його повернення. 28 серпня 2009 року сторони уклали договір про внесення змін №2 до договору, яким визначили порядок врегулювання спорів. 31 січня 2012 року сторони уклали договір про внесення змін №2 до додаткової угоди №2 від 01.10.2008 року до договору, яким домовили змінити валюту кредиту за договором та перевести суму кредиту в розмірі 325616 дол. США в гривню, яка станом на дату укладення цього договору про внесення змін становить 2 619 580,72 грн. 72 коп. (п. 1), визначили порядок, строки повернення кредиту (п. 3) та встановили рівень відсоткової ставки, порядок її підвищення (п. 4). 31 січня 2012 року сторони уклали договір про внесення змін №3 до договору, яким внесли зміни в преамбулу Генерального договору. Позичальник не виконав свої зобов'язання за кредитним договором перед банком, припинив виконувати свої зобов'язання відповідно до договору: не повернув банку у встановлений термін заборгованість за кредитом та не сплатив проценти за його користування в строки, вказані цим договором та додатковими угодами до нього, чим порушив умови договору. Відповідно до п. 3.2.6 додаткового договору від 01.10.2008 р. до договору у випадку порушення будь-яким з позичальників своїх зобовязань за будь-якою діючою додатковою угодою та/або цим договором, кредитор направляє позичальнику вимогу про усунення такого порушення протягом 30 календарних днів від дати його виникнення, у випадку не усунення такого порушення у визначений строк, кредитор має право в односторонньому порядку відмовитись від цього договору, що має наслідком повернення позичальником усіх кредитних коштів, наданих за усіма діючими додатковими угодами, нарахованих до сплати процентів, комісій та штрафних санкцій. Судом встановлено, що станом на 26.10.2015 р. заборгованість [PERSON] за додатковою угодою №2 від 01.10.2008 р. до генерального договору про надання кредитних послуг №881/17-ГД 3 від 28.05.2008 р становить 2872043,30 грн., яка складається з наступного: сума заборгованості за кредитом - 2 071 291,72 грн.; сума заборгованості за відсотками - 560 969,27 грн.; розмір пені за несвоєчасне повернення кредиту - 42,31 грн.; розмір пені за несвоєчасне повернення відсотків - 58,39 грн.; розмір інфляційних витрат за кредитом - 98 016,74 грн.; розмір інфляційних витрат за відсотками - 141 664,87 грн. [PERSON] було направлено лист-вимогу про дострокове погашення заборгованість №08.206-297/7098 від 15.04.2015 р. (повідомлення про вручення поштового відправлення 22.04.2015 р.), однак остання залишилась без задоволення. Судом встановлено, що 28.07.2015 р. приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу вчинено виконавчий напис про звернення стягнення на нерухоме майно [PERSON] Суд не бере до уваги посилання представника позивача на наявність виконавчого напису нотаріуса як на підставу відмови у задоволенні позову з тих підстав, що згідно п. 17 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» від 30.03.2012 року зобов'язання припиняється з підстав, передбачених договором або законом (частина перша статті 598 ЦК). Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК, оскільки зобов'язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог статей 526, 599 ЦК. Наявність виконавчого напису нотаріуса, вчиненого за невиконання кредитного договору, за відсутності реального виконання боржником свого зобов'язання, не свідчить про припинення договірних правовідносин сторін й не звільняє боржника від відповідальності за невиконання ним грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання процентів за користування кредитом і пені, передбачених договором за несвоєчасну сплату кредиту. У разі звернення кредитодавця до суду після вчинення виконавчого напису про звернення стягнення на предмет іпотеки з вимогою про стягнення кредитної заборгованості суд має з'ясувати питання про виконання виконавчого напису і з урахуванням цього вирішити спір на підставі чинного законодавства та умов кредитного договору. Представник позивача у судовому засіданні пояснив, що виконання за виконавчим написом нотаріуса не відбулося. Судом встановлено, що згідно довідки ПАТ «Укрcоцбанк» № 10.1-186/24520 від 20.12.2016 р., за період з 01.05.2014 р. по 20.12.2016 р. за додатковою угодою № 2 від 01.10.2008 р. до генерального договору про надання кредитних послуг № 881/17-ГД 3 від 28.05.2008 р. погашення не відбувалося. За таких обставин, суд приходить до висновку стягнути з [PERSON] на користь позивача заборгованість за додатковою угодою № 2 від 01.10.2008 р. до генерального договору про надання кредитних послуг № 881/17-ГД 3 від 28.05.2008 р. в сумі 2 872 043,30 грн. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом. Позивач, з урахуванням заяви про зміну предмета позову, просив стягнути з [PERSON] на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованість в сумі 2 872 043,30 грн., а тому судовий збір мав би становити 43080,64 грн. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, стягнути з [PERSON] на користь ПАТ «Укрсоцбанк» судовий збір в сумі 43080,64 грн., а надміру сплачений судовий збір у сумі 27438,20 грн. (70518,84 грн. - 43080,64 грн.) - повернути ПАТ «Укрcоцбанк».

Outcome: approved