Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-20 00:00:00

У квітні 2019 року [PERSON] в особі представника - адвоката Гуменюка Олександра Володимировича звернулася до суду з позовом, у якому просить визнати припиненою поруку відповідно до договору поруки № ML-J02/033/2008/1, укладеного 02.10.2010 між ПАТ "ОТП Банк" та [PERSON] , право вимоги за яким перейшло до ТОВ "ОТП Факторинг Україна". В обґрунтування позову [PERSON] вказала, що на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Дніпропетровського нотаріального округу Бондар І.М. № 4067 від 03.07.2013 в рахунок виконання зобов`язань за кредитним договором, укладеним між [PERSON] та ЗАТ "ОТП Банк" ( правонаступником якого є ТОВ "ОТП Факторинг" від 09.07.2008 №№ ML-J02/033/2008, за яким вона є поручителем звернуто стягнення на предмет іпотеки квартиру [ADDRESS] . За рахунок коштів, отриманих від продажу майна пропонувалося задовольнити вимоги ТОВ "ОТП Факторинг" в розмірі 22463,93 доларів США залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до виконавчого напису, строк платежу за кредитним договором настав 23.06.2013. З урахуванням положень ч. 4 ст. 599 ЦК України її порука за вказаним кредитним договором припинена, оскільки в шестимісячний строк з дня настання строку виконання зобов`язання до неї як поручителя вимоги не пред`являлися. Ухвалою від 07 травня 2019 року у справі відкрито спрощене провадження без виклику учасників справи. За необхідності отримання пояснень від сторін, ухвалою від 08 липня 2019 року у справі призначено судове засідання, з викликом учасників справи. Товариство з обмеженою відповідальністю "ОТП Факторинг Україна" у відзиві на позовну заяву заперечило проти задоволення позову. ТОВ «ОТП Факторинг Україна» вважає, що порука не припинилася 23 грудня 2013 року, оскільки між сторонами на даний час існують правовідносини, які виникли на підставі рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 10 травня 2017 року яким стягнуто солідарно з [PERSON] та [PERSON] боргу за кредитним договором № ML-J02/033/2008/. Вказане рішення залишене в силі судом касаційної інстанції. Наявність рішення про стягнення боргу з поручителя виключає задоволення позову про припинення поруки. У судовому засіданні представник позивачки та третьої особи без самостійних вимог, адвокат Гуменюк О.В. позов підтримав, наголосив, що шестимісячний строк з дня настання вимоги за кредитним договором сплив, цей строк є преклюзивним та після припинення поруки не може бути стягнень боргу з поручителя. Обставина щодо припинення поруки не вирішувалася судами при ухваленні та перегляді рішення про стягнення боргу за кредитним договором з боржника та поручителя. Представник відповідача Хільчевський С.О. підтримав позицію ТОВ «ОТП Факторинг України», вказану у відзиві на позовну заяву. Дослідивши докази, суд доходить висновку про відмову в задоволенні позову з таких підстав. Судом встановлено, що 09.07.2008 року між ЗАТ «ОТП Банк» ( найменування змінено АТ «ОТП Банк») та [PERSON] було укладено кредитний договір №ML-J02/033/2008 за яким банк надав [PERSON] кредит в сумі 23000 доларів США зі строком повернення всієї суми боргу до 07.07.2023 ( а.с. 5-8). У забезпечення виконання зобов`язання [PERSON] за вказаним вище договором, 02.09.2010 року між ПАТ «ОТП Банк» та [PERSON] було укладено договір поруки №ML-J02/033/2008/l ( а.с. 9-10). Згідно договору купівлі продажу кредитного портфелю від 27.06.2012 року право вимоги за даним кредитним договором №ML-J02/033/2008 та договором поруки №ML-J02/033/2008/l перейшло до ТОВ «ОТП Факторинг Україна» ( а.с. 12-21). Відповідно до виконавчого напису від 03 липня 2013 року, вчиненого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.В., в рахунок боргу [PERSON] перед ОТП «Факторинг Україна», що виник за кредитним договором звернуто стягнення на предмет іпотеки - квартиру [ADDRESS] . За рахунок коштів, отриманих від продажу майна пропонувалося задовольнити вимоги ТОВ "ОТП Факторинг", в розмірі 22 463,93 доларів США залишку заборгованості за кредитом, з яких кредит 21201,61 грн та 1262,32 - відсотки за користування кредитом. 1700 грн витрат, пов`язаних із вчиненням виконавчого напису. З виконавчого напису вбачається, що строк платежу за договором іпотеки настав 23.06.2013 ( а.с. 11). Згідно з ч.1 ст.553, ст.554 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Згідно з частиною четвертою статті 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов`язання не встановлений або встановлений моментом пред`явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред`явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. Відповідно до ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Звертаючись до суду за захистом, позивачка приховала існування судового рішення про солідарне стягнення з боржника [PERSON] та поручителя [PERSON] заборгованості за кредитним договором №ML-J02/033/2008 . Так, відповідно до заочного рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 10.05.2017, яке залишене в силі відповідно до постанови Верховного суду від 18.12.2018 з [PERSON] та [PERSON] стягнуто солідарно на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факоринг Україна» заборгованість за кредитним договором № МL-J02/033/2008 від 09.07.2008 року у загальному розмірі 22.463,93 доларів США, що еквівалентно 557.464,89 грн. по курсу НБУ станом на 04.08.2016. Відповідно до ч. 5 ст. 11 ЦК України у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду. За положеннями статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Таким чином, установлена судовим рішенням від 10.05.2017 сукупність обставин для покладення на [PERSON] та [PERSON] солідарної відповідальності за повернення кредиту є преюдиційною та виключає можливість їх спростування в даному спорі, оскільки судове рішення набуло законної сили та підлягає виконанню. Позивачка брала участь у судових засідань та не оспорювала рішення суду з підстав припинення поруки. Оскільки рішенням суду, яке набрало законної сили, задоволені вимоги кредитора до поручителя, підстав для застосування ст. 559 ЦК України немає, так як між банком та поручителем на даний час існують правовідносини з приводу рішення суду, яке набрало законної сили та підлягає обов`язковому виконанню. Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у справі №6-1199цс16 від 06 липня 2016 року та від цієї правової позиції не відійшов Верховний Суд при розгляді аналогічних справ.

Outcome: dismissed