Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-24 00:00:00

14.02.2015р. Моторне (транспортне) страхове бюро України (далі - МТСБУ) звернулось до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська із позовом до [PERSON] про відшкодування в порядку регресу витрат, пов'язаних із виплатою страхового відшкодування в сумі 44 713 грн.48коп. (а.с. № 2-4). В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 15.10.2011р. з вини відповідача, який керував автомобілем MITSUBISHI, д/н [NUMBER], була скоєна ДТП, в результаті якої пошкоджено автомобіль MITSUBISHI, д/н [NUMBER] під керуванням [PERSON], який належить йому на праві власності. Постановою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровськ від 02.12.2011р. [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності. Розмір завданих збитків в сумі 45 764 грн. 69 коп. з ПДВ внаслідок пошкодження транспортного засобу підтверджено висновком експерта. Відповідач на момент ДТП не виконав вимоги Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності наземних транспортних засобів" та не мав договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності. 11.01.2012р. [PERSON] скориставшись своїм правом передбаченим ст.35 п.35.1 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", подав заяву про відшкодування матеріальної шкоди, завданої відповідачем. Відповідач матеріальну шкоду добровільно не сплатив. На підставі п. 1 ст. 41 Закону МТСБУ виплатило відшкодування [PERSON] в розмірі 43 814 грн.82коп. Крім того, МТСБУ понесло витрати на аварійного комісара в розмірі 898грн.66коп., а всього 44 713грн.48коп. Представник позивача - адвокат Чишинська А.В. (діє на підставі довіреності від 05.01.2015р. - а.с. № 62) в судове засідання 25.05.2015р. не з'явилася, раніше надала заяву,в якій відзначила, що позовні вимоги підтримує, просить справу розглядати без її участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує (а.с.№ 21). Відповідач в судові засідання, призначені на 15.04.2015р. та 25.05.2015р. не з'явився повторно, про дату та час слухання справи повідомлявся за адресою, наданою адресно-довідковим підрозділом ГУДМС, УДМС України в Дніпропетровській області (а.с. № 14) шляхом надіслання судових повісток поштою, які згідно повернутого конверту та витягу з пошукової системи УДППЗ "Укрпошта" повернулися з позначкою „за закінченням терміну зберігання" (а.с.№ 64, 68). За такими обставинами, суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності сторін і постановити по справі заочне рішення суду за правилами ч. 4 ст. ст. 169, ч. 1 ст. 224 ЦПК України. Розгляд справи відбувався за правилами ч. 2 ст. 197 ЦПК України без фіксування судового процесу технічними засобами. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Як вбачається із постанови Жовтневого районного суду м. Дніпропетровськ від 02.12.2011р. (а.с. № 5) 15.10.2011р. о 20:30 год. [PERSON], керуючи автомобілем MITSUBISHI, д/н [NUMBER], порушивши ПДР, скоїв зіткнення з автомобілем MITSUBISHI, д/н [NUMBER], під керуванням [PERSON] В результаті даної ДТП пошкоджено автомобіль [PERSON], який належить йому на праві власності, що підтверджується свідоцтвом про державну реєстрацію транспортного засобу (а.с. № 32). Вказаною постановою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровськ від 02.12.2011р., яка набрала законної сили 12.12.2011р. [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності. Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Розмір завданих автомобілю MITSUBISHI, д/н [NUMBER], збитків складає 45 764 грн. 69коп. з ПДВ, що підтверджено висновком автотоварознавчого дослідження № Еф-025/11 від 29.11.2015р. (а.с. № 7). Відповідач на момент ДТП не виконав вимоги Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності наземних транспортних засобів" та не мав договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, що видно із полісу № 11/1258690 строком дії з 17.02.2011р. по 16.02.2012р. (а.с. № 19). [PERSON], скориставшись своїм правом передбаченим ст.35 п.35.1 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", подав заяву про відшкодування матеріальної шкоди, завданої відповідачем з відповідними доданими документами (а.с. № 6). Відповідач матеріальну шкоду добровільно не сплатив, у зв'язку із чим на підставі п. 1 ст. 41 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" МТСБУ виплатило відшкодування [PERSON] в розмірі 43 814грн.82коп., що підтверджується платіжним дорученням від 15.02.2012р. (а.с. № 10). Крім того, МТСБУ понесло витрати на аварійного комісара в розмірі 898 грн.66коп., що підтверджується платіжним дорученням від 06.02.2012р. (а.с. № 24), тобто всього 44 713 грн.48коп. Відповідно до п. "а" ч. 41.1 ст.41 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Відповідно до ст.7 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" проведення оцінки майна є обов'язковим у випадку визначення збитків або розміру відшкодування у випадках, встановлених законом. Така оцінка проводиться в порядку, передбаченому "Методикою товарознавчою експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів", затвердженою наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24.11.2003р. №142/5/2092. Тому, для вирішення питання щодо розміру фактично заподіяної позивачу внаслідок дорожньо-транспортної пригоди матеріальної шкоди, суд приймає до уваги висновок автотоварознавчого дослідження № Еф-025/11 від 29.11.2011р., проведений у відповідності до чинного законодавства (а.с. № 7). Письмові пропозиції позивача, направлені листами та від 27.01.2012р. та від 08.06.2012р. (а.с. № 25, 26) щодо вирішення справи в добровільному порядку відповідачем залишені без реагування. Відповідно до ст. 993 ЦК України, ст. 27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Ст.ст. 1187, 1188 ЦК України та роз'ясненнями наданими в п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27.03.1992р. (з послідуючими змінами) "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" передбачено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одному з володільців підвищеної небезпеки з вини іншого - відшкодовується винним. Таким чином, до позивача, як до страховика, що виплатив страхове відшкодування в межах сплаченої суми в розмірі 44 713грн.48коп. (у т.ч. витрати на послуги аварійного комісара в розмірі 898 грн.66коп.), перейшло право вимоги, яке [PERSON] на підставі ст.ст.1187, 1188 ЦК України, мав до відповідача, а відтак позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. При розгляді цієї справи суд виходить з того, що строки позовної давності позивач не пропустив (позов надіслано поштою 12.02.2015р., а сума 43 814грн.82коп. перерахована [PERSON]- 15.02.2012р.(а.с. № 10). Обговорюючи питання розподілу судових витрат, з урахуванням задоволення позовних вимог у повному обсязі, на підставі ст. 88 ЦПК України суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача суму сплаченого при подачі позову, судового збору в розмірі 447грн.13коп., що підтверджується квитанціями (а.с. № 1). На підставі викладеного,

Outcome: approved