Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-30 00:00:00

В лютому 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом в якому вказував, що 15 березня 1996 року він отримав Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку [NUMBER] на підставі рішення виконкому Прибужанівської сільської ради народних депутатів від 27.02.1996 року №4, яка складається з двох окремих ділянок загальною площею 0,09 га в межах території садового кооперативу "Південний" Прибужанівської сільської ради для ведення садівництва. Згідно рішення № 4 від 27 лютого 1996 року позивачу було передано у приватну власність земельні ділянки площею 0,05 і 0,04 га для ведення садівництва в кооперативі "Южний". На вказані земельній ділянці розташований садовий будинок, якому присвоєна адреса [ADDRESS] в садівничому товаристві "Південний", право власності на який зареєстровано у встановленому законом порядку за позивачем. Однак в технічній документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки, оформлення відбувалося тільки на 0,0550 га., яка є дійсно в користуванні, так як інша ділянка не використовується. В жовтні 2014 року позивач звернувся в Реєстраційну службу Вознесенського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області з заявою про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку, однак йому було відмовлено, оскільки Державний акт не відповідав вимогам діючого законодавства, а саме згідно поданого на державну реєстрацію Державного акту на право приватної власності на землю - земельна ділянка знаходиться на території садового кооперативу "Південний" Прибужанівської сільської ради, а згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку місце розташування земельної ділянки Вознесенський район Прибужанівська с/р садове товариство "Південний" Посилаючись на викладене, а також неможливість внесення змін в правовстановлюючий документ, позивач просив визнати недійсним Державний акт на право приватної власності на землю, площею 0,09 га, яка розташована на території садового кооперативу "Південний" Прибужанівської сільської ради. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги. Представник відповідача - Прибужанівської сільської ради Вознесенського району Миколаївської області в судове засідання не з'явився, направивши на адресу суду заяви про розгляд справи без їх участі та повне визнання позову. Оскільки матеріали справи містять всі необхідні відомості про права та взаємовідносини сторін, а тому суд вважав можливим проводити розгляд справи без участі осіб, що не з'явилися в судове засідання. Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів, суд прийшов до висновку про необхідність застосування передбачених положеннями ст. 174 ЦПК України наслідків визнання позову відповідачем, оскільки таке визнання не суперечить вимогам закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб. Судом встановлено, що рішенням Прибужанівської сільської ради Вознесенського району Миколаївської області № 4 від 27 лютого 1996 року позивачу [PERSON]. було передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,05 га і площею 0,04 га для ведення садівництва в кооперативі "Южний". На підставі вказаного рішення 15 березня 1996 року Прибужанівською сільською радою був виданий [PERSON]. Державний акт на право приватної власності на землю площею 0,09 га, яка розташована на території садового кооперативу "Південний" Прибужанівської сільської ради, земелю передано для ведення садівництва. На вказані земельній ділянці розташований садовий будинок, який належить позивачу [PERSON]. на підставі Свідоцтва про право власності від 28.08.2014 року, що було видане Реєстраційною службою Вознесенського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області. Вказаному житловому будинку, на підставі рішення Прибужанівської сільської ради № 32 від 27 вересня 2002 року була присвоєна адреса Вознесенський район Прибужанівська сільська рада садівниче товариство "Південний" [ADDRESS]. Разом з тим, в судовому засіданні було встановлено, що згідно Витягу з Державного земельного кадастру технічна документація виготовлялася на земельну ділянку площею 0,0550, яка дійсно є в користуванні у позивача, а також місце розташування земельної ділянки зазначено інше ніж у Державному акті від 15.03.1996 року. За цих обставин, позивачу було відмовлено у державній реєстрації права власності на земельну ділянку, що розташована Миколаївська область, Вознесенській район Прибужанівська сільська рада Садівниче товариство [ADDRESS] кадастровий номер земельної ділянки [NUMBER]. Враховуючи, встановлені обставини, суд приходить до висновку, Державний акт на право власності на землю було видано з порушенням норм та вимог ст.19.35.121 Земельного кодексу, так як: - відповідно до рішення Прибужанівської сільської ради № 4 від 27.02.1996 року вказано дві земельні ділянки площею 0,05 та 0,04 га, вказане в акті цільове призначення земельної ділянки для ведення садівництва, відповідно до чого повинні були бути видані два державних акти на кожну ділянку окремо; - присутні розбіжності в зазначені території розташування земельної ділянки, а саме в державному акті вказано садовий кооператив "Південний", а згідно рішення "Южний"; - щодо кількісної характеристики земель зазначено площу всього 0,09578, тоді як в державному акті вказано 0,09 га; - розмір площі в державному акті не співпадає з площею, що визначена технічною документацією 0,0550 га. Право приватної власності є непорушним і ніхто не може бути протиправно його позбавлений, чи обмежений у його здійсненні. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Воно вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону, або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право приватної власності на землю, право колективної власності на землю, право власності на землю і право постійного користування землею, договорів на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди) та договорів оренди землі (Далі Інструкції) - Державний акт на право власності на землю виготовляється на підставі - виписки з рішення відповідної ради або державної адміністрації про передачу у власність земельної ділянки, договір відчуження земельної ділянки (договір купівлі-продажу, дарування, міни, інші цивільно-правові угоди), рішення суду. Відповідно до Інструкції, роботи зі складання державного акта на право власності на земельну ділянку складаються із підготовчих робіт; встановлення (відновлення) в натурі (на місцевості) меж земельної ділянки та меж обмежень на використання земельної ділянки; складання кадастрового плану земельної ділянки; заповнення бланка державного акта. При виготовленні кадастрового плану для видачі Державного акта на право приватної власності на землю для відповідачів на нього не були занесені межі вкраплених земельних ділянок сторонніх землевласників і землекористувачів, що потягло за собою виготовлення ДА з неправильними межами. Інструкцією не передбачено можливість внесення змін у Державний акт шляхом його виправлення, оскільки це тягне за собою переробку всієї технічної документації. Отже, виходячи із порядку видачі ДА та їх реєстрації, для того щоб внести зміни у Державний акт слід його визнати недійсним (анулювати), а потім виготовити новий Державний акт. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється згідно ч.3 ст. 152 ЗК України, у тому числі і шляхом відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав і запобігання вчинення дій, що порушують право або створюють небезпеку порушення прав, а також шляхом застосування інших передбачених законом способів. У відповідності до ст.155 ЗК України у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. За встановлених обставин не може бути визнаний таким, що відповідає вимогам закону та підлягає визнанню недійсним Державний акт на право приватної власності на землю, що був виданий [PERSON]. 15 березня 1996 року.

Outcome: approved