Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-29 00:00:00

У провадженні Дарницького районного суду м. Києва перебуває цивільна справа за позовом [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю "Джоін АП", Фізичної особи-підприємця [PERSON] про стягнення коштів та моральної шкоди. Позовна заява обґрунтована тим, що [PERSON] від свого імені та за усним дорученням свого чоловіка [PERSON] , уклала Договір про надання Туристичних послуг № 990 з ФОП [PERSON] , який діяв на підставі агентського договору на реалізацію Туристичного продукту від імені та за дорученням Туроператора ТОВ «Джоін Ап». За умовами Договору Турагент зобов`язався відповідно до заявки Туриста на бронювання забезпечити надання комплексу Туристичних послуг, а Турист зобов`язався на умовах даного Договору прийняти та оплатити їх. Істотними умовами договору є: строк перебування у місці надання Туристичних послуг з 15.03.2020 по 25.03.2020, Фуйджера, дата вильоту визначена як 15.03.2020 о 23-15 маршрут Київ - Дубай, зворотній виліт - 25.03.2020 о 18-00 маршрут Дубай -Київ, авіаперевізник - FlyDubai. На виконання умов Договору Туроператором позивачу було надано пам`ятку Туриста, ваучер, авіаквитки на ім`я позивача та [PERSON] . Позивач разом зі своїм чоловіком прибули 16.03.2020 до Об`єднаних Арабських Еміратів (далі - ОАЕ). Однак, 18.03.2020 Турагент повідомив, що Туроператор «Джоін Ап» анулює тур і 19.03.2020 трансфер доставить їх в аеропорт Дубай , звідки о 13 годині за місцевим часом позивач та її чоловік повинні вилетіти в Україну літаком авіакомпанії FlyDubai. В свою чергу, позивачка повідомила Турагенту, що вона не вимагає екстреної евакуації з ОАЕ, і не збирається летіти 19.03.2020, оскільки тур оплачений до 25.03.2020. За словами представника FlyDubai рейс з Дубай до м. Києва 19.03.2020 не відбувся. В подальшому позивач з`ясувала, що Туроператор поставив їх на рейс на 20.03.2020. Турменеджер неодноразово в період перебування позивача намагався зв`язуватися з представниками компанії «Джоін Ап», але менеджери компанії Туроператора ігнорували його повідомлення. У своїй заяві позивач посилається на ту обставину, що коли їх відпочинок завершувався, а відповіді від Туроператора щодо їх зворотного перельоту не було, 23.03.2020 вона зв`язалася з консулом України в Дубай та була змушена придбати за власні кошти авіаквитки компанії МАУ з Дубай до м. Києва на 24.03.2020, вартістю 800 доларів США. 23.03.2020 представник приймаючої сторони Alpha Yours LLC (гід Олена), повідомила, що для позивача та її чоловіка заброньовані місця на рейсі Дубай - Київ авіакомпанії FlyDubai на 25.03.2020 та буде надано траснсфер в аеропорт Дубай . У зв`язку з цим, позивач не вилетіла з Дубай в Київ 24.03.2020 на літаку компанії МАУ на підставі вже придбаних квитків. 24.03.2020 позивачу надійшло повідомлення про трансфер в аеропорт Дубай 25.03.2020 на 09.30 за місцевим часом, проте через годину позивачу в номер принесли лист про скасування трансферу в аеропорт на 25.03.2020. Позивач разом із чоловіком була вимушена повторно придбати квитки авіакомпанії МАУ на 26.03.2020, вартістю 800 доларів США. Також, у зв`язку з необхідністю продовження перебування в готелі на 1 добу, позивач оплатила перебування в готелі та харчування за свої кошти - 313,65 дирхамів (86 доларів США). В позовних вимогах просила стягнути кошти за невикористаний сегмент перельоту Дубай - Київ рейс FZ-729, авіакомпанії FlyDubai - 540,00 доларів США, компенсації придбаних квитків авіакомпанії МАУ на 24.03.2020 та 26.03.2020 вартістю 1600,00 доларів США., компенсацію додаткового проживання в готелі - 86,00 доларів США та моральну шкоду в розмірі суми туру 1680 доларів США. Ухвалою суду від 18.11.2020 вказану справу було прийнято до провадження суддею Мицик Ю.С. та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін для розгляду. Ухвалою суду від 30.09.2021 була прийнята відмова позивача від позову в частині солідарного стягнення з ТОВ «Джоін Ап» та ФОП [PERSON] коштів в сумі 21 891,83 грн., в якості компенсації придбаних квитків авіакомпанії МАУ на 24.03.2020, а провадження у цій частині закрито. Відповідач ТОВ «Джоін Ап» 06.09.2020 подав до суду відзив в якому просив відмовити в задоволені позовних вимог посилаючись на наступне: Туристична подорож позивача припала на період поширення в Україні коронавірусної хвороби та закриття кордонів, запровадження карантину та локдауну. Туроператором вживались всі необхідні дії для забезпечення Туристів альтернативним варіантом зворотного авіаперевезення в непередбачуваній ситуації. В свою чергу, позивач відмовилась від запропонованих альтернатив, які пропонувались двічі, а саме повернутися до України 19.03.2020 та 20.03.2020 рейсом авіакомпанії FlyDubai. В аеропорт 19.03.2020 та 20.03.2020 для евакуації в Україну позивач та її чоловік не прибули. Позивач, на власний ризик, нехтуючи та зневажаючи власною безпекою, всупереч відомим фактам та обставинам у світі відмовилась від запропонованого Туроператором повернення. Просив відмовити в задоволенні позову, через його безпідставність. 08.02.2021 ФОП [PERSON] подано відзив, в якому він вказує, що не є належним відповідачем у справі. В судовому засіданні представник позивача вимоги позову підтримав та просив їх задовольнити, посилаючись на доводи, що викладені у позові. Представник відповідача 1 в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову, посилаючись на доводи, що викладені у відзиві. Позивач та відповідач 2 в судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Вислухавши виступи представника позивача, представника відповідача 1, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, та заперечення відповідача, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що між [PERSON] , як Туристом, та ФОП [PERSON] , як Турагентом 20.02.2020 в місті Миколаєві було укладено Договір про надання Туристичних послуг № 990. Згідно п. 2.1. цього договору Турагент зобов`язується відповідно до заявки Туриста на бронювання забезпечити надання комплексу Туристичних послуг (Туристичний продукт), а Турист зобов`язується на умовах даного Договору прийняти та опла\-тити їх. Істотними умовами договору: передбачено строк перебування у місці надання Туристичних послуг з 15.03.2020 по 25.03.2020; авіаперевізник - авіакомпанії FlyDubai. Позивачем, через Туристичного агента - ФОП [PERSON] здійснено бронювання Туристичного продукту Туроператора за номером ваучера № 2033379, що включав: 1.Проживання в готелі Blue Diamond Alsalam Resort (Fujairah) 5* у період з 16.03.2020-25.03.2020. 2.Переліт перевізником FlyDubai; 3.Трансфер аеропорт-готель-аеропорт; 4.Комплексне страхування подорожуючих за межі країни постійного проживання. 5.Харчування по категорії «Напівпансіон». Оплата позивачем послуг за договором на Туристичне обслуговування № 990 не заперечувалася відповідачами. Відповідно до умов укладеного договору, позивач зі своїм чоловіком [PERSON] прибули в ОАЕ 16.03.2020 та були заселені в готель Blue Diamond Alsalam Resort (Fujairah) 5*. Через два дні перебування в готелі, 18.03.2020 через Турагента позивачу стало відомо, що Туроператор « Джоін Ап » анулює тур. Запропоновано 19.03.2020 позивачу та її чоловіку трансфером доставити їх в аеропорт Дубай , звідки о 13.00 годині за місцевим часом вони мали вилетіти в Україну літаком авіакомпанії FlyDubai. Як зазначає сам позивач, їй в номер принесли повідомлення про трансфер в аеропорт. В свою чергу позивач повідомила Рецепції готелю, що оскільки тур оплачений до 25.03.2020, вона не відмовляється від відпочинку в готелі. Також, позивач своєму Турагенту повідомила про те, що не вимагає екстреної евакуації з ОАЕ, про що Турменеджер повідомив компанію «Джоін Ап». При цьому Туроператором ТОВ «Джоін Ап» було запропоновані позивачу два зворотні рейси до України в рамках вже оплаченого туру. Позивач відмовилась від запропонованих альтернатив, а саме від зворотнього рейсу 19.03.2020 та 20.03.2020 авіаперевізником FlyDubai. На підтвердження заброньованих місць на вказані рейси позивач сама надає лист від представника авіакомпанії FlyDubai з електронної адреси [INFO] . З тексту наданої позивачем переписки, [PERSON] - працівник відділу продажу авіакомпанії FlyDubai повідомляла позивача, що квитки на ім`я [PERSON] та [PERSON] були переброньовані з 25.03.2020 на 19.03.2020, а потім і на 20.03.2020, рейси виконувалися як додаткові. Позивач та її чоловік в аеропорт м. Дубай 19.03.2020 та 20.03.2020 для повернення їх в Україну не прибули за своєї ініціативи. Відповідно до статті 5 Закону України «Про туризм» учасниками відносин, що виникають при здійсненні Туристичної діяльності, є юридичні та фізичні особи, які створюють Туристичний продукт, надають Туристичні послуги (перевезення, тимчасового розміщення, харчування, екскурсійного, курортного, спортивного, розважального та іншого обслуговування) чи здійснюють посередницьку діяльність із надання характерних та супутніх послуг, а також громадяни України, іноземці та особи без громадянства (Туристи, екскурсанти, відвідувачі та інші), в інтересах яких здійснюється Туристична діяльність. Суб`єктами, що здійснюють та/або забезпечують Туристичну діяльність (далі - суб`єкти Туристичної діяльності), є: Туристичні оператори як юридичні особи, створені згідно із законодавством України, для яких виключною діяльністю є організація та забезпечення створення Туристичного продукту, реалізація та надання Туристичних послуг, а також посередницька діяльність із надання характерних та супутніх послуг і які в установленому порядку отримали ліцензію на Туроператорську діяльність; Туристичні агенти - юридичні особи, створені згідно із законодавством України, а також фізичні особи - суб`єкти підприємницької діяльності, які здійснюють посередницьку діяльність з реалізації Туристичного продукту Туроператорів та Туристичних послуг інших суб`єктів Туристичної діяльності, а також посередницьку діяльність щодо реалізації характерних та супутніх послуг. За змістом статті 30 Закону України «Про туризм» порушення законодавства в галузі туризму тягне за собою відповідальність згідно із законом. Порушеннями законодавства в галузі туризму є ненадання, несвоєчасне надання або надання Туристові інформації, що не відповідає дійсності; порушення умов договору між Туристом і суб`єктом Туристичної діяльності з надання Туристичних послуг. Якість Туристичних послуг має відповідати умовам договору на Туристичне обслуговування, порядок і способи захисту порушених прав Туристів визначаються законодавством про захист прав споживачів (частина десята статті 20 Закону України «Про туризм»). Статтею 33 Закону України «Про туризм» встановлено, що суб`єкт Туристичної діяльності, який порушив законодавство в галузі Туристичної діяльності при наданні Туристичної послуги, що завдало шкоду, зобов`язаний відшкодувати Туристу збитки у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Заподіяна Туристу моральна (немайнова) шкода, якою порушені його законні права, відшкодовується суб`єктом Туристичної діяльності в порядку, встановленому законом. За неналежне виконання своїх зобов`язань Туроператор, турагент, інші суб`єкти Туристичної діяльності несуть майнову та іншу відповідальність, визначену в договорі відповідно до чинного законодавства. Розмір майнової відповідальності Туроператора, турагента чи іншого суб`єкта Туристичної діяльності не може перевищувати фактично завданих замовнику збитків з їх вини (частини перша та друга статті 32 Закону України «Про туризм»). Отже, майнову відповідальність несе суб`єкт Туристичної діяльності, який порушив законодавство в галузі Туристичної діяльності при наданні Туристичної послуги, тобто порушив умови договору між Туристом і суб`єктом Туристичної діяльності з надання Туристичних послуг, та за вини якого замовнику завдано збитків. Зазначене узгоджується з правовим висновком Верховного Суду України, викладеним у постанові від 03 липня 2013 року у справі № 6-42цс13. Відповідно до п.2 ч.2 ст. 908 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Положеннями ст. 910 ЦК України встановлено, що за договором перевезення пасажира одна сторона (перевізник) зобов`язується перевезти другу сторону (пасажира) до пункту призначення, а в разі здавання багажу - також доставити багаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання багажу, а пасажир зобов`язується сплатити встановлену плату за проїзд, а у разі здавання багажу - також за його провезення. Укладення договору перевезення пасажира та багажу підтверджується видачею відповідно квитка та багажної квитанції, форми яких встановлюються відповідно до транспортних кодексів (статутів). Відповідно до ч. 3 ст. 101 Повітряного кодексу України дія Закону України «Про захист прав споживачів» поширюється на повітряні перевезення, крім питань, які врегульовані цим Кодексом, правилами повітряних перевезень пасажирів та вантажів, міжнародними договорами України. Спеціальним нормативно-правовим актом у сфері повітряних перевезень є Правила повітряних перевезень та обслуговування пасажирів і багажу, затверджені наказом Державної авіаційної служби України від 26 листопада 2018 року № 1239. Відповідно до пунктів 1 - 4 глави 1 розділу III "Договір перевезення. Квиток" Правил, повітряні перевезення виконуються на підставі договору між авіаперевізником і пасажиром. Укладення договору повітряного перевезення та його умови підтверджуються квитком, який видається пасажиру авіаперевізником або агентом з продажу. Квиток надає право пасажиру, зазначеному у квитку, на переліт відповідним рейсом (рейсами) і зобов`язує авіаперевізника здійснити перевезення пасажира і його багажу та надати інші послуги відповідно до договору повітряного перевезення, крім випадків, визначених у пункті 5 цієї глави. Умови договору додаються до квитка і мають містити інформацію для пасажирів про права пасажирів у разі відмови у перевезенні, скасування чи тривалої затримки рейсу. Відповідно до п. 1 глави 2 розділу XVIII "Повернення коштів" Правил примусове повернення коштів або перебронювання без застосування штрафних санкцій здійснюється також в інших випадках відмови пасажира від повітряного перевезення або відмови авіаперевізника у перевезенні пасажира, що сталися з вини авіаперевізника. Стаття 104 Повітряного кодексу України передбачає компенсацію пасажирам у разі відмови у перевезенні. Згідно з ч.1 зазначеної статті, у разі якщо авіаперевізник мотивовано очікує на відмову пасажирам у посадці на рейс, він зобов`язаний провести опитування з метою виявлення пасажирів, готових відмовитися від свого підтвердженого бронювання в обмін на узгоджену між пасажиром, який за власним бажанням відмовляється від посадки на рейс, та перевізником винагороду. Відповідно до Указу Президента України від 13.03.2020 № 87/2020 введено в дію рішення Ради Національної безпеки та оборони України від 13.03.2020 «Про невідкладні заходи щодо забезпечення національної безпеки в умовах спалаху гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-СоV-2» відповідно до статті 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID -19, спричиненої коронавірусом SARS-СоV-2, а також постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 (із подальшими змінами) з 12.03.2020 на всій території України установлено карантин та запроваджено ряд заборон та обмежень. Згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 23.03.2020 № 228 «Питання перевезення пасажирським транспортом» (із подальшими змінами) заборонено з 12 год. 00 хв. 24.03.2020 до 15.06.2020: прийняття та відправлення повітряних суден, що виконують пасажирські перевезення осіб, які здійснюють подорож з Туристичною метою; прийняття та відправлення повітряних суден, що виконують пасажирські перевезення, крім перевезень, які здійснюються через державне підприємство «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» або у разі неможливості прийняття та відправлення повітряних суден державним підприємством «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» - через державне підприємство "Міжнародний аеропорт «Львів» імені Данила Галицького» як резервне. Законом України від 17.03.2020 № 530-ІХ встановлений Кабінетом Міністрів України карантин віднесено до форс-мажорних обставин, визначених статтею 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати України». Відповідно до п. 3.2.4 Договору про надання Туристичних послуг № 990, Турагент має право на будь які зміни тривалості, маршруту та інших параметрів Туристичних послуг, що входять до складу Туристичного продукту за погодженням з Туристом. У разі, якщо це пов`язано з необхідністю гарантування безпеки Туриста, Турагент має право в односторонньому порядку змінювати тривалість, маршрут та інші параметри Туристичних послуг. 18.03.2020 Туроператор повідомив Турагента про організацію спеціальних рейсів для повернення туристів в Україну. У зв`язку з необхідністю повернення всіх Туристів та одночасно забезпечення безпеки екіпажів відповідача, Туроператором було змінено умови фрахтування та розклад виконання рейсів. Так, 18.03.2020 Туроператор інформував Турагента про зворотній рейс Дубай - Київ FZ 727 19.03.2020. Підтвердженням вчинення всіх можливих заходів для повернення [PERSON] та [PERSON] в Україну, є переписка Туроператора у системі бронювання, яку було надана ТОВ «Джоін Ап» до відзиву, з якої вбачається, що Туроператором неодноразово наголошувалось на необхідності повернення позивача та її чоловіка до України через обмеження авіасполучення та про неможливість організації перевезення 25.03.2020 у зв`язку з закриттям повітряних кордонів. При цьому Туроператор попереджав Туагента про обставини, які можуть виникнути у разі пропуску евакуаційних рейсів, зокрема придбання квитків на зворотній рейс та продовження терміну проживання у готелі за кошти туристів. Позивачу було відомо про поширення коронавірусної хвороби, масову евакуацію країнами світу своїх громадян, закриття кордонів по всьому світу, в тому числі України. На офіційному сайті Всесвітньої організації здоров`я 11.03.2020 було розміщено інформацію стосовно того, що спалах COVID-19 можна охарактеризувати як пандемію. За приписами статті 22 ЦК України - особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. При цьому збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Згідно ч.1 ст. 1166 ЦК України - майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. В розумінні таких норм, для притягнення особи до цивільно-правової відповідальності у вигляді відшкодування заподіяних нею збитків є наявність складу правопорушення: протиправна поведінка особи, шкода, причинний зв`язок між протиправною поведінкою та шкодою. За ч.1 ст. 1167 ЦК України - моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Згідно ч. 1 ст. 23 ЦК України - особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Туроператор змінив дати Туристичного обслуговування з урахуванням необхідності забезпечення безпеки Туристів. Суд вважає доведеним факт дії надзвичайних обставин у період з березня 2020 року по червень 2020 року - введення карантинних обмежень державами, пов`язаних з поширенням у світі гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої вірусом SARS-COV-2. Туристи самостійно відмовилися від запропонованих послуг зворотного повернення їх з Дубай до м. Києва евакуаційними рейсами, зокрема 19.03.2020 та 20.03.2020. Враховуючи викладене, а також те, що позивачем не було надано суду доказів на підтвердження наявності в діях відповідачів протиправної поведінки, вини, причинного зв`язку між протиправною поведінкою та шкодою, за умови наявності складу яких можливе настання цивільно-правової відповідальності, суд приходить до висновку про відмову у задоволені позову.

Outcome: dismissed