Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-10 00:00:00

13.02.2018 року Публічне акціонерне товариство "Покровський гірничо-збагачувальний комбінат" (ПАТ "Покровський ГЗК") звернулося до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що внаслідок не виконання відповідачем своїх зобов'язань щодо збереження, обліку та контролю за використанням товарно-матеріальних цінностей ПАТ "Покровський ГЗК" позивачу було спричинено майнової шкоди у розмірі 94\~555,50 грн., у зв'язку з чим позивач просить стягнути з [PERSON] суму завданої шкоди та розмір судових витрат. Згідно протоколу загальних зборів акціонерів №1/2018 від 18.04.2018 року Публічне акціонерне товариство "Покровський гірничо-збагачувальний комбінат" було перейменовано у Акціонерне товариство "Покровський гірничо-збагачувальний комбінат" (АТ "Покровський ГЗК"). Представник АТ "Покровський ГЗК" у судове засідання не з'явився, про місце та час розгляду був повідомлений належним чином через оголошення на офіційному веб-порталі Судової влади, але у заяві про долучення до матеріалів справи зазначив прохання розглянути справу без його участі та проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судові засідання які були призначені на 26.03.2018 року о 15 год. 45 хв. та 11.05.2018 року о 09 год. 00 хв., не з'явився, про час та місце розгляду був належним чином повідомлений, причини неявки суду не відомі, відзив на позов не надав, тому, враховуючи наявність письмової згоди позивача, суд вважає можливим ухвалити рішення при заочному розгляді справи, згідно положень\~ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч.2\~ст.247 ЦПК України,\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи і оцінивши їх в сукупності, прийшов до наступних висновків. Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ЦПК України, відповідно до ст. 81 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 76 ЦПК України\~встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно із ч. 2\~статті 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Судом встановлено, що відповідно до Наказу (розпорядження) Відкритого акціонерного товариства "Орджонікідзевський гірничо-збагачувальний комбінат" (ВАТ "ОГЗК") про прийом на роботу №\~86 від 01.02.2005 року відповідача було працевлаштовано на посаду слюсаря з ремонту рухомого складу Залізничного цеху. Згідно Наказу № 104 (розпорядження) про переведення на іншу роботу від 01.02.2010 року Відкритого акціонерного товариства "Орджонікідзевський гірничо-збагачувальний комбінат" (ВАТ "ОГЗК"), [PERSON] було переведено на посаду начальника контрольно-технічної дільниці контролю та підготовки вагонів УЗ, та 13.04.2011 року його під підпис було ознайомлено з Посадовою інструкцією начальника дільниці контрольно-технічного огляду і підготовки вагонів Служби рухомого складу Залізничного цеху ВАТ "ОГЗК", затвердженою 06.04.2011 року технічним директором [PERSON]. З 30.06.2017 року згідно Протоколу загальних зборів акціонерів № 1/2017 від 21.06.2017 року Публічне акціонерне товариство "Орджонікідзевський прничо-збагачувальний комбінат" (ПАТ "ОГЗК") перейменоване у Публічне акціонерне товариство "Покровський гірничо-збагачувальний комбінат" (ПАТ "ПГЗК"). В березні 2017 року було ініційовано дії щодо перевірки списання матеріалів по дільниці контрольно-тенічного огляду та підготовки вагонів ПАТ"ПГЗК", проведено інвентаризацію, виявлено нестачу та складено наказ "Результати перевірки списання піни монтажної на дільниці контрольно-технічного огляду та підготовки вагонів ЗЦ за лютий 2017 року" від 05.04.2017 року № ОД-8518201-557. В результаті інвентаризації та вищевказаної перевірки встановлено і відображено у Наказі, що всупереч норм чинного законодавства України, пунктів Посадової інструкції, [PERSON] здійснив фіктивне приписування піни монтажної в актах списання, виявлено недостачу піни станом на 01.03.2017 року, в загальній кількості 1119 балонів піни «ТутAN піна монтажна STD зима ВЗ 750 мл", вартість одного балону піни станом на 14.03.2017 року становила 84,50 грн. В результаті неналежного виконання [PERSON] обовязків начальника дільниці контрольно-технічного огляду і підготовки вагонів Служби рухомого кладу Залізничного цеху позивачу було спричинено шкоду в розмірі 94 555, 50 грн. Ст. 22 ЦК України встановлено загальні правила відшкодування збитків та передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Згідно ч. 1 ст. 138 Кодексу законів про працю України, для покладення на працівника матеріальної відповідальності за шкоду власник або уповноважений ним орган повинен довести наявність умов, передбачених статтею 130 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 130 Кодексу законів про працю України, працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обов'язків. Як визначено у ч. 2 ст. 130 Кодексу законів про працю України, при покладенні матеріальної відповідальності права і законні інтереси працівників гарантуються шляхом встановлення відповідальності тільки за пряму дійсну шкоду, лише в межах і порядку, передбачених законодавством, і за умови, коли така шкода заподіяна підприємству, установі, організації винними протиправними діями (бездіяльністю) працівника. Згідно ч. 3 ст. 130 Кодексу законів про працю України, за наявності зазначених підстав і умов матеріальна відповідальність може бути покладена незалежно від притягнення працівника до дисциплінарної, адміністративної чи кримінальної відповідальності. У ч. 5 ст. 130 Кодексу законів про працю України визначено, що працівник, який заподіяв шкоду, може добровільно покрити її повністю або частково. Відповідно до ч. 1 ст. 135-3 Кодексу законів про працю України, розмір заподіяної підприємству, установі, організації шкоди визначається за фактичними втратами, на підставі даних бухгалтерського обліку, виходячи з балансової вартості (собівартості) матеріальних цінностей за вирахуванням зносу згідно з установленими нормами. Згідно ч. 2 ст. 135-3 Кодексу законів про працю України, у разі розкрадання, недостачі, умисного знищення або умисного зіпсуття матеріальних цінностей розмір шкоди визначається за цінами, що діють у даній місцевості на день відшкодування шкоди. Відповідно до п. 3 постанови пленуму Верховного суду України від 29 грудня 1992 року № 14 Про судову практику в справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствам, установам, організаціям їх працівниками, у відповідності зі ст. 130 КЗпП відшкодування шкоди проводиться незалежно від притягнення працівника до дисциплінарної, адміністративної чи кримінальної відповідальності за дії (бездіяльність), якими заподіяна шкода підприємству, установі, організації. Суд у кожному випадку зобов'язаний вживати передбачених законом заходів до всебічного, повного й об'єктивного з'ясування обставин, від яких згідно зі статтями 130, 135-3, 137 КЗпП залежить вирішення питання про покладення матеріальної відповідальності та про розмір шкоди, що підлягає відшкодуванню. Зокрема, з'ясовувати: наявність прямої дійсної шкоди та її розмір; якими неправомірними діями її заподіяно і чи входили до функцій працівника обов'язки, неналежне виконання яких призвело до шкоди; в чому полягала його вина; в якій конкретно обстановці заподіяно шкоду; чи були створені умови, які забезпечували б схоронність матеріальних цінностей і нормальну роботу з ними; який майновий стан працівника. За шкоду, заподіяну внаслідок порушення трудових обов'язків, працівник несе відповідальність перед підприємством (установою, організацією), з яким перебуває в трудових відносинах. Так згідно Посадової інструкції [PERSON], як керівник дільниці, зобов'язаний: - п.п. 2.5 п. 2 - забезпечувати збереження та раціональне використання ввірених товарно-матеріальних цінностей; - п.п. 2.7 п. 2 - вимагати від робітників дільниці контрольно-технічного ремонту та підготовки вагонів якісного та своєчасного виконання поставлених перед ними планів і задач; - п.п. 2.12 п. 2 - надавати наряди та контролювати їх виконання; - п.п. 2.13. п. 2 - забезпечити роботу дільниці з виконання місячних та річних виробничих планів з якісного та своєчасного забезпечення Залізничного цеха та цехів Комбінату необхідною кількістю рухомого складу (напіввагонів та думкарів) з відповідною кількістю матеріальних, енергетичних та трудових витрат; - п.п. 2.14. п. 2 - організувати ведення обліку показників і складання відповідної звітності; - п.п. 2.15. п. 2 - своєчасно складати первинні документи з руху ТМЦ; - п.п. 2.16 п. 2 - контролювати правильність зберігання, витратність і облік деталей, матеріалів, ТМЦ; - п.п. 2.19. п. 2 - виконувати аналіз витрат ТМЦ; - п.п. 2.24. п. 2 - вести достовірний облік витрат ТМЦ, що залучаються в виконання ремонту і обслуговуванню обладнання; - п.п. 2.48. п. 2 - здійснювати контроль за виконанням робітниками дільниці контрольно-технічного ремонту і підготовки вагонів поставлених перед ними завдань, виконанням виданого наряду на виконання робіт; - п.п. 2.49. п. 2 - здійснювати контроль за ефективним використанням наявного обладнання, трудових ресурсів, впроваджувати прогресивні норми витрат матеріальних та енергетичних ресурсів. Згідно Посадової інструкції [PERSON], як керівник дільниці, має право: - п.п. 3.3. п. 3 - підписувати звіти про використання ТМЦ та інших засобів дільниці контрольно-технічного ремонту і підготовки вагонів Залізничного цеху в процесі господарської діяльності; - п.п. 3.11. п. 3 - своєчасно інформувати керівництво, аж до керівника функціонального напрямку в разі завдання або можливого завдання шкоди Комбінату, а також при неможливості виконання обов'язків, покладених цією посадовою інструкцією. Також згідно Посадової інструкції [PERSON], як керівник дільниці, несе відповідальність: - п.п. 4.7. п. 4 - за ефективне та цільове використання обладнання, матеріальних, трудових і фінансових засобів, виділених дільниці контрольно-технічного ремонту і підготовки вагонів Залізничного цеху для здійснення виробничої та господарської діяльності; - п.п. 4.11. п. 4 - за ведення достовірного обліку витрат ТМЦ, що залучені до виконання ремонтів та обслуговування; - п.п. 4.15. п. 4 - за здійснені порушення діючого законодавства України, і вимог організаційно-розпорядчих та інших документів Комбінату; - п.п. 4.16. п. 4 - за неналежне виконання своїх посадових обов'язків, які передбачені цією посадовою інструкцією; - п.п. 4.17. п. 4 - за не забезпечення схоронності ввірених товарно-матеріальних цінностей та інших ресурсів. Крім того згідно п.п. 4.21. п. 4 Додатку до Посадової інструкції начальника дільниці контрольно-технічного огляду і підготовки вагонів служби рухомого складу Залізничного цеху ПАТ "ОГЗК", затвердженою 19.02.2014 року технічним директором [PERSON], з яким під підпис було ознайомлено [PERSON], відповідач несе відповідальність за не забезпечення організації технічного обліку і звітності про здійснені заходи технічного обслуговування і ремонту, а також обліку простоїв, відмов та несправностей. Таким чином згідно Посадової інструкції начальника дільниці контрольно-технічного огляду і підготовки вагонів служби рухомого складу Залізничного цеху та Додатку до неї на відповідача як посадову особу було покладено обов'язки збереження, обліку та контролю за використанням товарно-матеріальних цінностей позивача. У ч. 1 ст. 134 Кодексу законів про працю України вказано, що відповідно до законодавства працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації, у випадках, коли, зокрема, між працівником і підприємством, установою, організацією відповідно до статті 135-1 цього Кодексу укладено письмовий договір про взяття на себе працівником повної матеріальної відповідальності за незабезпечення цілості майна та інших цінностей, переданих йому для зберігання або для інших цілей. Так за приписами ст. 135-1 Кодексу законів про працю України, письмові договори про повну матеріальну відповідальність може бути укладено підприємством, установою, організацією з працівниками (що досягли вісімнадцятирічного віку), які займають посади або виконують роботи, безпосередньо зв'язані із зберіганням, обробкою, продажем (відпуском), перевезенням або застосуванням у процесі виробництва переданих їм цінностей. Перелік таких посад і робіт, а також типовий договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність затверджуються в порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України. Зокрема, між Публічним акціонерним товариством "Орджонікідзевський гірничо-збагачувальний комбінат" (ПАТ "ОГЗК") та [PERSON] було укладено відповідний Договір про повну матеріальну індивідуальну відповідальність від 12.06.2014 року. Відповідно до п. 1 Договору, [PERSON], робота якого безпосередньо повязана зі зберіганням, обробкою, продажем (відпуском), перевезенням або застосуванням в процесі виробництва переданих йому цінностей, приймає на себе повну матеріальну відповідальність за не забезпечення збереження ввірених йому матеріальних цінностей, в звязку з викладеним зобовязується: а) бережно ставитися до переданих йому для зберігання або для других цілей матеріальними цінностями підприємства, установи, організації та вчиняти дії до припинення збитків; б) своєчасно повідомляти адміністрації підприємства, установи, організації про всі обставини, що загрожують забезпеченню збереження ввірених йому матеріальних цінностей; в) вести облік, складати та надавати у визначеному порядку товарно-грошові та інші звіти про рух та залишки ввірених йому матеріальних цінностей; г) приймати участь в інвентаризації ввірених йому матеріальних цінностей. Згідно п. 3 Договору, у разі не забезпечення з вини працівника збереження ввірених йому матеріальних цінностей визначення розміру збитків, завданих підприємству, установі, організації, їх відшкодування здійснюється згідно з діючим законодавством. Як визначено у пункті 5 Договору, дія цього договору розповсюджується на весь час роботи з ввіреними робітнику матеріальними цінностями підприємства, установи, організації. Таким чином враховуючи викладене та приймаючи до уваги наявні по справі докази, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача розміру майнової шкоди, завданої внаслідок не виконання відповідачем своїх зобов'язань щодо збереження, обліку та контролю за використанням товарно-матеріальних цінностей ПАТ "ПГЗК" у розмірі 94\~555,50 грн.. Відповідно до ч. 1\~ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved