Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-16 00:00:00

27.06.2019 року з Братського районного суду Миколаївської області надійшла цивільна справа за позовом АТ КБ "Приват Банк" до [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої вимоги мотивує тим, що 29.07.2007 року АТ КБ "Приватбанк" та [PERSON] уклали кредитний договір №NKXRRX10280112, відповідно до якого вищевказаний банк надав відповідачу кредит у розмірі 3272,40 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Посилаючись на те, що [PERSON] порушив кредитні зобов`язання, в зв`язку з чим станом на 18.10.2018 року виникла заборгованість у розмірі 48814,50 грн., яка складається з: 21365,22 грн. - заборгованості по відсоткам за користування кредитом, 1136,97 грн. - заборгованості по комісії за користування кредитом, 26312,31 грн. - пені за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором. Від цієї суми заборгованості віднімається сума у розмірі 3441,62 грн., яка була задоволена судовим наказом Братського районного суду Миколаївської області від 21.04.2009 року, різниця становить 45372,88 грн., а також 500 грн. - штрафу (фіксована частина), 2268,64 грн. - штрафу (процентна складова), а всього просив суд стягнути з відповідача на свою користь 48141,52 грн. та судові витрати по справі. Ухвалою від 12.08.2019 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, а також у відповідності до ст. 274 ЦПК України ухвалено розглядати дану справу за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, до суду направив заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав. У разі неявки відповідача просив провести заочний розгляд справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. У визначений строк відзив до суду не направив, тому у відповідності до ст.ст. 279, 280, 281 ЦПК України за заявою позивача суд ухвалив провести заочний розгляд справи у порядку спрощеного провадження. Вивчивши матеріали справи, встановивши факти та відповідні до них правовідносини, суд приходить до слідуючого висновку. Частиною першою статті 1054 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із частиною першою статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України). За частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, 29.07.2007 року ЗАТ КБ "Приватбанк", правонаступником якого є АТ КБ "Приват Банк", та [PERSON] уклали кредитний договір №NKXRRX10280112, відповідно до якого вищевказаний банк надав відповідачу строковий кредит у розмірі 3272,40 грн. на строк 24 місяці з 29.07.2007 року по 29.07.2009 рік включно, з умовами сплати за користування кредитом в період з "20" по "25" число кожного місяця відсотків у розмірі 1% на місяць, на суму залишку заборгованості по кредиту, щомісячної винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 78,54 грн. та одноразової винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 545,4 грн. в обмін на зобов`язання відповідача на повернення кредиту, сплати відсотків, винагороди, комісії в зазначені в заяві та Умовах надання споживчого кредиту фізичним особам (а. с. 11). Відповідач взятих на себе зобов`язань за вищевказаним кредитним договором належним чином не виконав, у зв`язку з чим судовим наказом Братського районного суду Миколаївської області від 21.04.2009 року у цивільній справі №2-н-43/2009р. стягнуто з [PERSON] на користь ЗАТ КБ "Приват Банк" заборгованість за кредитним договором №NKXRRX10280112 від 29.07.2007 року в сумі 3441,62 грн. (а. с. 10). Із матеріалів справи слідує, що представник позивача вважає, що раніше ухвалене рішення суду не звільняє боржника від відповідальності за невиконання ним договірних зобов`язань та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених умовами договору, який не припинив свою дію, і які нараховані після винесення попереднього рішення суду. У зв`язку з цим представник позивача просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №NKXRRX10280112 від 29.07.2007 року, яка станом на 18.10.2018 року становить 48141,52 грн., яка складається з: 21365,22 грн. - заборгованості по відсоткам за користування кредитом, 1136,97 грн. - заборгованості по комісії за користування кредитом, 26312,31 грн. - пені за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором. Від цієї суми заборгованості віднімається сума у розмірі 3441,62 грн., яка була задоволена судовим наказом Братського районного суду Миколаївської області від 21.04.2009 року, різниця становить 45372,88 грн., а також 500 грн. - штрафу (фіксована частина), 2268,64 грн. - штрафу (процентна складова). Із позовної заяви вбачається, що кредитна заборгованість у розмірі 48141,52 грн. складається із відсотків, неустойки і комісії. Строк кредитування, визначений кредитним договором, укладеним між сторонами становить 24 місяці з 29.07.2007 року по 29.07.2009 року. Тобто на момент звернення позивача до суду з даним позовом цей строк закінчився. Оскільки строк кредитного договору №NKXRRX10280112 від 29.07.2007 року закінчився, як слідує з Умов надання споживчого кредиту фізичним особам ("Розстрочка") (Стандарт) (а.с. 11-14) після закінчення строку кредитування не передбачено право кредитодавця на отримання відсотків, неустойки, комісії, встановлених договором. Відповідно до правових позицій, викладених у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 14-10цс18, від 04 липня 2018 року у справі № 14-154цс18 та від 31.10.2018 року у справі №14-318цс18, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора щодо всієї суми заборгованості, яке боржник не виконав, не є підставою для нарахування процентів та пені за кредитним договором, а кредитор, у цьому випадку, має право на отримання гарантій належного виконання зобов`язання відповідно до частини 2 ст. 625 ЦК України, а не у вигляді стягнення процентів та пені. Статтею 1050 ЦК України передбачено, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. За змістом частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З урахуванням викладеного, суд вважає, що після закінчення строку кредитування кредитодавець втрачає право нараховувати передбачені кредитним договором проценти, комісію та неустойку, проте, має право на отримання компенсації втрат від інфляції за весь час прострочення та 3% річних від простроченої суми відповідно до ст. 625 ЦК України. Із викладеного слідує, що підстави для покладення на відповідача обов`язку сплатити на користь позивача заборгованості у розмір 48141,52 грн., відсутні. Оскільки, суд прийшов до висновку про необхідність відмови у задоволенні позовних вимог, то у відповідності до ст. 141 ЦПК України не підлягають задоволенню вимоги позивача про відшкодування сплаченого під час подачі судового збору. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: dismissed