Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-23 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк" (далі - ПАТ КБ "ПриватБанк") звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги мотивує тим, що 20 лютого 2008 року між ЗАТ КБ "ПриватБанк" (правонаступником якого є ПАТ КБ "ПриватБанк") та [PERSON] було укладено договір, згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 3000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана Заява позичальника разом з Умовами надання банківських послуг складає між ним та банком Договір, що підтверджується підписом позичальника у заяві. Позивач умови Договору виконав в повному обсязі, проте відповідач платежі належним чином не здійснював, у зв'язку з чим станом на 02 серпня 2015 року за ним рахується заборгованість у загальній сумі 30769,25 грн.. Від цієї суми заборгованості віднімається сума, у розмірі 3917,30 грн., яка була задоволена рішенням Кривоозерського районного суду Миколаївської області, різниця становить 28694,55 грн.. У зв'язку з зазначеним позивач просить стягнути на його користь з відповідача заборгованість по договору на загальну суму 28694,55 грн. та судовий збір у розмірі 1218,00 грн.. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити, не заперечує щодо заочного розгляду справи. В судове засідання відповідач [PERSON] не з'явився, надав заяву відповідно до якої позовні вимоги не визнав, крім того просив суд застосувати до спірних правовідносин строк позовної давності. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 20 лютого 2008 року між ЗАТ КБ "ПриватБанк" (правонаступником якого є ПАТ КБ "ПриватБанк") та [PERSON] було укладено договір №б/н, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 3000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом, та зобов'язався здійснювати повернення кредиту щомісячними платежами(а.с.13-19). Відповідно до умов укладеного договору №б/н від 20 лютого 2008 року, договір складається із заяви позичальника, Умов та правил надання банківських послуг. Відповідно до ст.2 Закону України "Про банки і банківську діяльність" банківський кредит - це будь - яке зобов'язання банку надати певну суму грошей, будь - яка гарантія, будь - яке зобов'язання придбати право вимоги боргу, будь - яке продовження строку погашення боргу, яке надано в обмін на зобов'язання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також на зобов'язання на сплату процентів та інших зборів з такої суми. Згідно положень ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. При цьому, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави «Позика», якщо інше на встановлено цим параграфом і не виходить із суті кредитного договору. Відповідно до положень ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно положень ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. В свою чергу зобов'язання, за вимогами ст.ст.525,526 ЦК України має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. В порушення умов кредитного договору щодо порядку та строків погашення кредитного зобов'язання відповідач [PERSON] не виконав умови договору, не погашав кредит та не сплачував відсотки, в результаті чого станом на 02 серпня 2015 року його загальна заборгованість по кредиту становить 30769,25 грн., яка складається з заборгованості за кредитом в сумі 3000,00 грн.; заборгованість по процентам за користування кредитом в сумі 18214,25 грн.; заборгованість за пенею та комісією в сумі 9555,00 грн.. При цьому, позивач просить від вказаної суми боргу відняти суму у розмірі 3917,30 грн., так як 17 листопада 2008 року Кривоозерським районним судом Миколаївської області винесено судовий наказ №2-н-121 про стягнення з відповідача [PERSON] на користь ПАТ "Приватбанк"(а.с.7), різниця становить 26851,95 грн., а також відповідно до пункту 8.6. Умов та правил надання банківських послуг штрафи: - штраф (фіксованої частина) в сумі 500 грн.; штраф (процентна складова) в сумі 1342,60 грн. Заборгованість становить 28694,55 грн.(а.с.8-11). Отже, [PERSON] неналежним чином виконував взяті ним зобов'язання щодо погашення кредиту та процентів, передбачених умовами кредитного договору, внаслідок чого за відповідачем утворилась прострочена заборгованість за кредитом. Щодо заяви [PERSON] про застосування судом строків позовної давності до вказаних правовідносин судом враховано наступне. Відповідно до положень ст.256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. За положеннями ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється у три роки. Положеннями ч.3 ст.267 ЦК України передбачено, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Згідно з положеннями ч.4 ст.267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила; за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку за допомогою судового захисту. Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу. З наданих суду письмових доказів, вбачається, що з 17 листопада 2008 року, коли було винесено судовий наказ Кривоозерським районним судом Миколаївської області відповідачем жодних погашень заборгованості по договору не здійснено, тобто з даного моменту у Банку виникло право на звернення з вимогами про стягнення заборгованості за вищевказаним Договором. Позивач звернувся до суду 01 жовтня 2015 року року. Будь-яких доказів на підтвердження поважності пропуску строку позовної давності суду з боку позивача не надано. Враховуючи викладене, в зв'язку з пропуском позивачем строків позовної давності для звернення з даним позовом суд вважає за необхідне відмовити у його задоволенні. Питання щодо судових витрат суд вирішує на підставі положень ст.88 ЦПК України, в зв'язку з відмовою у задоволенні позовних вимог судовий збір, сплачений позивачем при зверненні до суду, не підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: dismissed