Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-01 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до Кривоозерської районної державної адміністрації про визнання права власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування, вказуючи, що [INFO] року померла його тітка [PERSON], після її смерті залишилось спадкове майно: право на земельну частку (пай) розміром 2,67 в умовних кадастрових гектарах, яка перебуває в колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства "Україна" та належне на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], виданого Кривоозерською районною державною адміністрацією 24 січня 2000 року. При звернені до Кривоозерської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом йому було відмовлено, поскільки правовстановлюючий документ - сертифікат на право на земельну частку (пай) виданий на ім'я спадкодавця 24 січня 2000 року, тобто після її смерті. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Представник Кривоозерської районної державної адміністрації в суд не прибув, про час та місце розгляду справи повідомлений вчасно та належним чином, надав суду заяву, в якій просить справу слухати в його відсутність, не заперечував проти задоволення позову. Вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в задоволені позову необхідно відмовити зі слідуючих підстав. Судом встановлено, що [INFO] року померла [PERSON], що підтверджується даними свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого повторно Кривоозерським відділом РАЦСу 20 березня 2000 року. Їй, згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], виданого Кривоозерською районною державною адміністрацією 24 січня 2000 року, належало право на земельну частку (пай), розміром 2,67 в умовних кадастрових гектарах, яка перебуває в колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства "Україна". Згідно даних довідки відділу Держземагенства у Кривоозерському районі № 01-36/1434 від 06 жовтня 2014 року, загальна нормативно грошова оцінка земельної ділянки площею 2,67 га становить 54 084 грн. 77 коп., з них: 50 881 грн. 06 коп. - оцінка за земельну ділянку розміром 2,62 га (ріллі) та 3 203 грн. 71 коп. - оцінка земельної ділянки площею 0,75 га (багаторічні). Рішенням Кривоозерського районного суду від 11 червня 2014 року встановлено факт родинних відносин про те, що [PERSON], яка померла [INFO] року була рідною тіткою [PERSON] Відповідно до даних витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 38435646 від 23 вересня 2014 року встановлено, що після смерті [PERSON], померлої [INFO] року, за його заявою Кривоозерською державною нотаріальною конторою заведена спадкова справа за реєстровим № 56561901. Як випливає з матеріалів справи - даних копії виписки із протоколу № 5 від 15 січня 2000 року звітних загальних зборів членів КСП "Україна", померлій [PERSON] вирішено надати право на земельну частку (пай) в розмірі 2,67 га, оскільки вона була пропущена за попередніми списками від 20 грудня 1994 року. Згідно даних довідки відділу Держземагенства у Кривоозерському районі від 21 січня 2015 року за вих.. № 123/0/1-15, встановлено, що державний акт на право колективної власності КСП "Україна" було видано Кривоозерською районною радою 10 березня 1995 року, серії [NUMBER], та [PERSON] була включена до списків пропущених членів КСП "Україна", які мають право на земельний пай за [NUMBER], згідно даних виписки із протоколу загальних зборів КСП "Україна" від 15 січня 2000 року. Як передбачено ч. 3 ст. 2 ЦПК України, провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. При вирішенні цієї справи, суд виходить з того, що вказані правовідносини виникли в період дії Цивільного кодексу Української РСР, затвердженого 18 липня 1963 року, тому необхідно керуватися вищевказаним Законом. Частиною 1 ст. 524 ЦК Української РСР (1963 року) спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Відповідно до ст. 525 ЦК Української РСР (1963 року) часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Згідно вимог ст. 529 ЦК Української РСР (1963 року) при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Статтею 530 вищевказаного кодексу передбачено, другою чергою спадкоємців при відсутності спадкоємців першої черги є брати і сестри померлого, а також дід та бабка померлого. Згідно ст. 531-532 ЦК Української РСР (1963 року) також визначено спадкоємство утриманцями, усиновленими і усиновителями. Як випливає з матеріалів справи до кола визначених законом спадкоємців на час смерті спадкодавця позивач [PERSON] не входив, тому не може спадкувати оспорювані права. Враховуючи, що відповідно до статей 529-535 ЦК Української РСР (1963 року), позивач не може бути спадкоємцем спадкового майна померлої [PERSON] ні за заповітом, ні за законом, тому суд вважає, що в задоволені позову необхідно відмовити за необґрунтованістю. На підставі ст.ст. 524, 525, 529-532 Цивільного кодексу Української РСР (1963 року),

Outcome: dismissed