Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-22 00:00:00

У червні 2018року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON], третя особа: орган опіки та піклування Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації, про позбавлення батьківських прав. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовувала тим, що з 04 вересня 2004 року по 08.08.2011року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] Від цього шлюбу [INFO] у неї народилася донька [PERSON]. Як стверджувала позивач, відповідач тривалий час не спілкується з дитиною, не бере участі у її матеріальному забезпеченні, не цікавиться нею,її розвитком. Позивач зазначила, що дитина постійно мешкає з нею, перебуває на її утриманні, вона змушена самостійно дбати про фізичний та духовний розвиток дитини. З цих підстав позивач просила суд позбавити [PERSON] батьківських прав відносно його неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO] народження та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання [PERSON], [INFO] у розмірі 5000,00гривень щомісячно, з відповідною індексацією встановленого розміру аліментів відповідно до закону, починаючи з дня подачі позову до суду до досягнення дитиною повноліття. Представник позивача в судове засідання не з'явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, позивач подала заяву, в якій просила суд розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просила позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце судового розгляду належним чином повідомлявся, про причини неявки в судове засідання суд не повідомив, відзив на позовну заяву не подав. Представник третьої особи до судового засідання надав клопотання про розгляд справи без його участі, оскільки позов підтримав, просив суд їх задовольнити у повному обсязі. За таких обставин суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] та [PERSON]перебували у зареєстрованому шлюбі з 04.09.2004 року по 08.08.2011року Від цього шлюбу [INFO] у неї народилася донька [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а. с. 10). Відповідно до положень п. п. 2, 3 ст. 150 СК України, які кореспондуються з положеннями абз. 1 ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства", батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Як вбачається з висновку Комісії з питань захисту прав дитини Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації від 01.11.2018 року №104-9862, відповідач у справі, батько неповнолітньої [PERSON], всупереч наведених законодавчих норм ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків стосовно своєї дитини, не цікавиться її життям, не піклується про її фізичний і духовний розвиток, про здоров'я дитини, не цікавиться її розвитком, матеріальної допомоги на її утримання не надає, участі у її вихованні не приймає. [PERSON] є дитиною- інвалідом, строк заключення МСЕК до 04.06.2026року. Відповідно медичних висновків, дівчинка має клінічний діагноз: аномалії розвитку головного мозку, генетично обумовленої гіпоплазії темних кісток з деформацією темних долей головного мозку, постгеморрігічних, поренцефалічних кіст темних долей, тетрапарезу, когнітивного порушення, епілептичного синдрому, можливо формування симптоматичної епілепсії. Супутній діагноз: синдром недоференційнованої дисплазії з'єднувальних тканин І ступеня( кіфоз хребта, врожена слабкість зв»язочного апарату гупермобільність суглобів, плоскрвульгусна плоскоспотість, врожена спів дружня коосоокість, дисплатична кардіоміопатія, відкрите овальне вічко, аббератна хорда в полості лівого шлуночка, затримка усіх видів розвитку, атопічний дерматит , період ремісії. Перевезення дитини протипоказано. [PERSON] має посвідку тимчасового проживання у Республіці Білорусь № [NUMBER] від 17.07.2017 термін дії 24.06.2022р. [PERSON] має посвідку тимчасового проживання у Республіці Білорусії № [NUMBER] від 17.07.2017 терміном дії до 24.06.2022р. На даний час дівчинка проходить курс реабілітації у м. Мінську Республіки Білорусії. Відповідно акту обстеження житлово- побутових умов від 28.08.2017, складеного середньою школою № 63, мати з донькою проживають в орендованій двохкімнатній квартирі за адресою [ADDRESS]. в даній квартирі створені належні умови для проживання дівчинки, вона має окреме спальне місце, інвалідку коляску, письмовий стіл, іграшки та ігри для розвитку. Відповідно до свідоцтва про державну реєстрацію індивідуального підприємця 07.09.2015 позивачка внесена до єдиного державного реєстру юридичних осіб та індивідуальних підприємців з реєстраційним номером 192531080. Згідно дипломів та сертифікатів, вона має вищу психологічну освіту та постійно підвищує свою кваліфікацію, є автором методики « Інтегрований підхід до роботи з безмовленевими дітьми з аутистичним і іншими порушеннями». Згідно виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб- підприємців та громадських формувань [PERSON] внесена до даного реєстру 23.04.2018, має право надавати освітні послуги. Відповідно до інформації Центру кореційно- розвиваючого навчання та реабілітації Первомайського району м. Мінська, з 10.10.2016дівчинка навчається в класі- комплекті «А» за програмою для центрів корекційно- розвиваючого навчання з урахуванням структури порушення розвитку, дівчинці навчається кореційно- педагогічна, діагностична, соціальна та психологічна допомога. Відповідно інформації, наданої Громадською благодійною організацією « Білоруський дитячий хопсис» та Білоруською організацією червоного хреста з 2015року сім»ю постійно відвідують медичну сестру та соціальний працівник, надається допомога у вигляді продуктів харчування та одягу, у 2015 році надається цільова фінансова допомога для проведення оперативного втручання та пост оперативної реабілітації. Згідно нотаріально посвідченої заяви [PERSON], вбачається, що він надає згоду на тимчасові неодноразові виїзди за кордон з метою лікування його доньки, [PERSON], [INFO]., протягом часу з 27.08.2012по 04.06.2026. П. 2 ч. 1 ст. 164 СК України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Позивачем у такій справі, згідно ст. 165 СК України та абз. 1 п. 18 постанови пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року №3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав", може бути один з батьків. Комісія з питань захисту прав дитини Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації у своєму висновку від 01.11.2018 року №104-9862 вважає за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав відносно його дитини [PERSON]. За таких обставин, повно, всебічно та об'єктивно з'ясувавши обставини справи, зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують своїх батьківських обов'язків, суд приходить до висновку про необхідність позбавити [PERSON] батьківських прав відносно його дитини [PERSON]. Згідно з ч. 1 ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. За правилами ч. 1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Ч. 1 ст. 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. [PERSON] є чоловіком працездатного віку. Відомостей про незадовільний стан його здоров'я відповідачем суду не надано. Крім того, [PERSON] не наведено доказів на підтвердження того, що у нього є інші діти, окрім [PERSON], а також не надано доказів на підтвердження того, що на його утриманні перебувають непрацездатні особи. Таким чином, суд приходить до висновку про необхідність стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], у розмірі 5000,00гривень щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до норми ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Позов пред'явлено 18.06.2018 року, відтак аліменти суд присуджує саме з цього дня. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд присуджує з відповідача судовий збір у сумі 704,80 грн в дохід держави. Зважаючи на вищенаведене, відповідно до ст. ст. 15, 16, 56, 58, 61, 63 Цивільного кодексу України, ст. ст. 6, 150, 164, 165, 180, 181, 182, 184 Сімейного кодексу України, ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства", п. п. 15, 16, 18 постанови пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року №3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" та,

Outcome: approved