Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-31 00:00:00

12 грудня 2015 року позивач звернувся до Центрального районного суду м.Миколаєва із позовом до відповідачів про стягнення з них в солідарному порядку заборгованості за кредитним договором в сумі 29578,48 доларів США (що еквівалентно 715965,69 грн.) та 12836,53 грн., вказуючи, що 28.07.2008 року між позивачем та [PERSON] був укладений кредитний договір, відповідно до якого, відповідач отримав кредит у вигляді невідновлювальної кредитної лінії у розмірі 40904 долари США на придбання квартири, з оплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 11,9%, терміном погашення до 27.04.2026 року включно. З метою забезпечення виконання умов вказаного договору, між позивачем та відповідачами [PERSON] та [PERSON] були укладені договори поруки від 28.07.2008 року. Відповідачі неналежним чином виконували взяті на себе зобов'язання щодо повернення кредиту, у зв'язку із чим станом на 26.11.2015 року заборгованість відповідачів перед позивачем складає : 29578,48 доларів США та 4027,66 грн., яка складається з наступного: - 27873,80 доларів США - заборгованість за наданим кредитом (основний борг), 1704,68 доларів США - заборгованість по сплаті відсотків, 2027,66 - заборгованість за пенею за неповернення основного боргу, 8299,44 грн. - заборгованість за пенею за несплату відсотків за користування кредитом, 2509,43 грн. - штраф за невиконання прийнятих зобов'язань. У судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні визнав позовні вимоги. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Від [PERSON] надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, вказала, що з позовом згодна. Судом роз'яснені наслідки визнання позову, передбачені ст. 174 ЦПК України. Відповідач [PERSON] не з'явилась, заперечень проти позову не надала. Зі слів [PERSON] не з'явилась за станом здоров'я. Суд, вислухавши представника позивача та відповідача [PERSON], перевіривши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Судом встановлено, що 28 липня 2008 року між ВАТ "Морський транспортний банк" (правонаступником якого є ПАТ "Марфін Банк") та [PERSON] був укладений кредитний договір № 217/RN, згідно якого банк надав [PERSON] кредитні кошти шляхом перерахування з позичкового рахунку на поточний /картковий рахунок позичальника № 26208650001840/181001234 у Банку з 28.07.2018 року і терміном погашення по 27.04.2026 року включно у вигляді непоновлювальної кредитної лінії в сумі 40904 долари США на наступні цілі: на придбання квартири за адресою:[ADDRESS] в сумі 34208 доларів США, а також в сумі 6696 доларів США на сплату страхових платежів, зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 11,9% /а.с. 7/. Згідно п.2.3.3 Договору, у разі порушення позичальником будь-якого із зобов'язань за кредитним договором, банк має право змінити умови кредитного договору - вимагати від позичальника дострокового повернення кредиту та інших нарахувань за ним. З метою забезпечення виконання зобов'язань позичальника за кредитним договором між ВАТ "Морський транспортний банк" (правонаступником якого є ПАТ "Марфін Банк") та [PERSON] було укладено договір поруки № 302 rN від 28.07.2008 року, а між ВАТ "Морський транспортний банк" та [PERSON] - договір поруки № 303 rN від 28.07.2008 року, згідно умов яких поручителі відповідають перед кредитором за виконання зобов'язань за кредитним договором в тому ж розмірі, що і боржник, включаючи сплату кредиту, відсотків за користування кредитом, комісій, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків /а.с. 10, 11/. Як вбачається з матеріалів справи, сума заборгованості за кредитним договором станом на 26.11.2015 року складає : 29578,48 доларів США та 4027,66 грн., яка складається з наступного: - 27873,80 доларів США - заборгованість за наданим кредитом (основний борг), 1704,68 доларів США - заборгованість по сплаті відсотків, 2027,66 - заборгованість за пенею за неповернення основного боргу, 8299,44 грн. - заборгованість за пенею за несплату відсотків за користування кредитом, 2509,43 грн. - штраф за невиконання прийнятих зобов'язань /а.с.6/. Листами від 29.04.2015 року, 03.07.2015 року, 06.08.2015 року, 07.09.2015 року, 21.10.2015 року позивач повідомляв відповідачів про порушення умов кредитного договору та вимагав повернути кредит, відсотки, комісію та пеню по ньому. Листи залишені без задоволення. Відповідно до\~статті 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша\~статті 1048 ЦК України). Згідно ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Відповідно до ч.1 ст.554 ЦК України, у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченою порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову відповідальність поручителя. Згідно з ч.2 ст.554 ЦК України, поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України). Згідно зі статтями 526\~, 530\~, 610\~, частиною першою\~ст. 612 ЦК України\~зобов'язання повинні виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України). Таким чином, судом встановлено, що банк виконав свої зобов'язання за кредитним договором, тоді як відповідачі систематично порушували строки погашення кредиту. Відповідачі [PERSON] та [PERSON], вказали, що з позовом згодні. При цьому надали суду докази на підтвердження важкого матеріального стану сім'ї, те, що [PERSON] отримує пенсію, інших доходів не має, заробітна плата [PERSON] складає в середньому близько 2000 грн. в місяць, зарплата [PERSON] - близько 1500 грн. в місяць. [PERSON] постійно хворіє, перебуває на обліку із діагнозами стенокардія, хронічний гепатит, хронічний панкреатит, при цьому доглядає хвору матір [PERSON], яка потребує стороннього догляду. Зважаючи на вищевикладені обставини, суд вважає можливим зменшити розмір пені за несплату відсотків, яку просить стягнути позивач, із 8299,44 грн. до 2000 грн. Так, згідно ч.3 ст. 551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Крім того, позивач просить стягнути із відповідачів, крім пені за прострочення сплати основного боргу та відсотків, штраф у розмірі 2509,43 грн. Разом з тим, за змістом ст. 549 ЦК України пеня та штраф є різновидами неустойки як юридичної відповідальності, а не окремими видами штрафних санкцій. Отже, банк просить застосувати до відповідачів подвійну цивільно-правову відповідальність одного й того ж виду за одне і те саме порушення договірного зобов'язання, що суперечить вимогам ч. 1 ст. 61 Конституції України та ч. 3 ст. 509 ЦК України, згідно з якими ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення, а зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Вказана правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року, у справі № 6-2003цс15, яка в силу ст.360-7 ЦПК України має враховуватись загальними судами при застосуванні норм права. Враховуючи вищевикладене, суд, вважає за необхідне стягнути з відповідача лише заборгованість за пенею, а у стягненні штрафу у розмірі 2509,43 грн. - відмовити. Таким чином, загальна сума заборгованості становить суму боргу у розмірі 29578,48 доларів США та 4027,66 грн., яка складається з наступного: - 27873,80 доларів США - заборгованість за наданим кредитом (основний борг), 1704,68 доларів США - заборгованість по сплаті відсотків, 2027,66 грн. - заборгованість за пенею за неповернення основного боргу, 2000 грн. - заборгованість за пенею за несплату відсотків за користування кредитом. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно задоволеним вимогам у розмірі по 3535,78 грн. з кожного. Так, позивач просив стягнути заборгованість у розмірі 715965,69 грн., сплативши судовий збір у розмірі 10739,48 грн. /а.с. 1/. Стягнуто рішенням суду 707156,82 грн. (27873,80 доларів США + 1704,68 долари США = 29578,48 долари США х 23,771646 грн.= 703129,16 грн. + 4027,66 грн.= 707156,82 грн.). 707156,82 х 10739,48 / 715965,69 = 10607,34 грн. (сума судового збору, що підлягає відшкодуванню) / 3 = 3535,78 грн.

Outcome: partial