Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-24 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок злочину вчиненого посадовими особами Кредитної спілки «УКРАЇНА», які зловживаючи своїм службовим положенням незаконно заволоділи його паєм у розмірі 13000,00 грн. В обгрунтування своїх вимог, позивач зазначив наступне. 22.12.2008 року, начальником слідчого відділу ГУ МВС України в Одеській області була винесена постанова про порушення кримінальної справи № 02200800303 і розпочато досудове слідство. 02.06.2009 року позивача було визнано потерпілим і цивільним позивачем у даній кримінальній справі. 05.03.2009 року та 16.03.2009 року, постановами, було накладено арешт на майно кредитної спілки. 09.11.2012 pоку, у зв'язку з тривалим досудовим слідством, позивачем було збільшено позовні вимоги і на підставі постанови слідчого він був визнаний цивільним позивачем у спричиненні матеріальної шкоди у розмірі 27040,00 грн. Також, [PERSON] зазначив, що відповідно до ухвалених постанов Приморського районного суду м. Одеси та Суворовського районного суду м. Одеси кримінальна справа № 02200800303 неодноразово поверталась на досудове розслідування, чим порушувались його права, як потерпілого. Посилаючись на викладене, позивач просив суд позов, уточнений 16.01.2014 року, задовольнити та стягнути з держави в особі Державної казначейської служби України з коштів державного бюджету України матеріальну шкоду у розмірі 17550,00 грн. та моральну шкоду у розмірі 5000,00 грн. Позивач в судовому засіданні уточнений позов підтримав та просив суд його задовольнити, винести заочне рішення за відсутності належно повідомлених відповідачів, які про причини неявки суд не повідомили. 25.02.2014 року до суду представник Головного управління МВС України в Одеській області, Ращенко Є.М., надав заперечення на позовом, в яких зазначив наступне: досудове слідство здійснюється в межах строків, передбачених КПК України, підстав для відшкодування шкоди позиву немає, а також відсутнє рішення щодо протиправності дій чи бездіяльності органів досудового слідства по вказаній вище кримінальній справі. Згідно ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнанні неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд, на підставі всебічного, повного, об'єктивного і безпосереднього дослідження наявних у справі доказів, встановив наступне. 22.12.2008 року, начальником слідчого відділу ГУ МВС України в Одеській області була винесена постанова про порушення кримінальної справи № 02200800303 у відношенні посадових осіб Кредитної спілки «УКРАЇНА» за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 191 КК України і розпочато досудове слідство. 02.06.2009 року постановою слідчого Слуцького К.В., Базелюка Анатолія Олександровича було визнано потерпілим і цивільним позивачем у даній кримінальній справі. 05.03.2009 року та 16.03.2009 року, постановами заступника начальника відділу - начальник слідчої частини відділу розслідування особова важливих справ та злочинів, вчинених організованими групами, злочинними організаціями, СУ ГУМВС України в Одеські області, [PERSON], було накладено арешт на майно Кредитної спілки «УКРАЇНА». 09.06.2011 року, постановою Приморського районного суду м. Одеси, кримінальна справа по обвинуваченні [PERSON] та [PERSON], по якій позивач визнаний потерпілим та цивільним позивачем, була направлена прокурору Одеської області для організації проведення додаткового розслідування. 09.11.2012 pоку, у зв'язку з тривалим досудовим слідством, позивачем було збільшено позовні вимоги і на підставі постанови слідчого він був визнаний цивільним позивачем у спричиненні матеріальної шкоди у розмірі 27040,00 грн. Відповідно до членської книжки № [NUMBER], [PERSON] є членом Кредитної спілки «УКРАЇНА» та вносив грошові кошти (свідоцтво про внесення додаткового пайового внеску в кредитний союз від 29.12.2006 року). Частиною 1 ст. 61 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Згідно вимог ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання зобов'язання. Відповідно до ч. 5 та ч. 6 ст. 3 Закону України "Про кредитні спілки", кредитна спілка діє на основі самофінансування, несе відповідальність за наслідки своєї діяльності та виконання зобов'язань перед своїми членами. Статтею 23 Закону України "Про кредитні спілки" визначено, що внески (вклади) членів кредитної спілки на депозитні рахунки належать членам кредитної спілки на праві приватної власності. Кожний член кредитної спілки має право одержати належні йому кошти, зазначені в частині першій цієї статті, у порядку і строки, які визначені відповідно до частини сьомої статті 10 цього Закону, статуту кредитної спілки або укладеними з членом кредитної спілки договорами. Відповідно п. 7 ст. 10 Закону України "Про кредитні спілки", повернення вкладів провадиться за взаємною згодою сторін або не пізніше строку, передбаченого відповідним договором. Незважаючи на те, що строки повернення коштів закінчилися, кредитна спілка не виконала свої зобов'язання перед позивачем, а саме - не повернула суму депозитних внесків та нарахованих процентів. Таким чином, вимоги [PERSON] до Головного управління МВС України в Одеській області, Державної казначейської служби України про відшкодування матеріальної шкоди не підлягають задоволенню, так як вони є неналежними відповідачами з приводу цієї вимоги та не є учасниками відносин між позивачем та Кредитною спілкою «Україна», щодо повернення грошового внеску. Що стосується вимог позивача про відшкодування моральної шкоду, яку він оцінює у розмірі 5000,00 (п'ять тисяч) гривень, то слід зазначити наступне. Згідно п.1 ст.6 Конвенції «Про захист прав людини та основних свобод», яка в силу ст. 9 Конституції України, є частиною національного законодавства України, кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав ... має право на справедливий та відкритий судовий розгляд упродовж розумного строку. Оскільки, з моменту порушення кримінальної справи і до теперішнього часу, тривалість досудового провадження становить більше чотирьох років та підставою чого являлось неодноразове повернення кримінальної справи судами на додаткове розслідування, це завдало страждань та майнових втрат позивачу, а саме: порушення душевного спокою, нервових перенапружень, морального виснаження та ін. Відповідно до ст. 23 ЦК України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Частино. 6 ст. 1176 ЦК України, визначено, що шкода, завдана фізичній або юридичній особі внаслідок іншої незаконної дії або бездіяльності чи незаконного рішення органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органу досудового розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується на загальних підставах Пленум Верховного Суду України в п. 3 постанови «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995 року № 4, зазначає, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Таким чином, суд, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, вважає можливим задовольнити позовні вимоги позивача щодо відшкодування моральної шкоди частково у розмірі 1000 (одна тисячі) гривень. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: partial