Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-26 00:00:00

04 вересня 2017 року позивачка звернулася до суду з позовом до Базар'янської сільської ради Татарбунарського району Одеської області, в якому просить визнати за нею право власності на житловий будинок та земельні ділянки, посилаючись на слідуючі обставини. [INFO] в м.Татарбунари Одеської області помер співмешканець позивачки [PERSON], з яким вона проживала однією сім'єю понад 21 рік, заповіту спадкодавець не вчиняв. За життя спадкодавцю належали: - земельна ділянка площею 0,2449 га, розташована за адресою: [ADDRESS], виділена для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), згідно з Державним актом на право власності на земельну ділянку [NUMBER], виданого 01.02.2010 року Базар'янською сільською радою Татарбунарського району Одеської області на ім'я [PERSON]; - земельні ділянки площею 0,97 га та 1,69 га, загальною площею 2,66 га, розташовані на території Базар'янської сільської ради Татарбунарського району Одеської області, призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва згідно з Державним актом на право приватної власності на землю [NUMBER], виданого Татарбунарською районною державною адміністрацією Одеської області 01.08.2003 року на ім'я [PERSON]; - житловий будинок з будівлями та спорудами [ADDRESS]. Своєчасно звернувшись до приватного нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, яка залишилась після смерті спадкодавця [PERSON], позивачка отримала відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв'язку з ненаданням доказів сумісного проживання зі спадкодавцем понад п'ять років на час відкриття спадщини. Рішенням Татарбунарського районного суду Одеської області від 11.05.2017 року зазначений факт був встановлений. Звернувшись повторно до приватного нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, знову отримала відмову, мотивовану відсутністю у неї правовстановлюючих документів, що підтверджують право власності спадкодавця на земельні ділянки та житловий будинок. Про втрату Державного акту на право власності на земельну ділянку [NUMBER] та Державного акту на право приватної власності на землю [NUMBER], виданих на ім'я [PERSON] була опублікована об'ява в газеті Татарбунарський вісник. За таких обставин, посилаючись на письмові докази, позивачка вимушена звернутись до суду з вказаним позовом про визнання за нею, як спадкоємцем четвертої черги в порядку спадкування за законом, права власності на спадкові земельні ділянки та житловий будинок, враховуючи, що отримати в установленому законом порядку свідоцтво про право на спадщину по закону на вказану нерухомість вона позбавлена можливості, оскільки оригінали правовстановлюючих документів, які необхідно надати нотаріусу для прийняття спадку, втрачено, а отримання дублікату після смерті спадкодавця неможливо. На житловий будинок правовстановлюючий документ взагалі не виготовлявся. Представник позивача адвокат Давиденко К.В. в судове засідання не з'явився, але надав до суду заяву про слухання справи у його відсутність, повністю підтримуючи позовні вимоги (а.с.34). Представник Базар'янської сільської ради Татарбунарського району Одеської області в судове засідання не з'явився, направивши до суду заяву з проханням заслухати справу у його відсутність, не заперечуючи проти вимог позову (а.с.26). Згідно з частиною 2 статті 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. У такому разі фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності з вимогами частини 2 статті 197 ЦПК України, не здійснюється. Дослідивши позовну заяву та надані сторонами письмові докази, суд, враховуючи визнання позову відповідачем, що не суперечить вимогам закону та не порушує законних прав і інтересів сторін та інших осіб, відповідно до частини 4 статті 174 ЦПК України вважає можливим позов задовольнити з таких підстав. За загальним правилом (частина 1 статті 11 ЦПК України) суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, кожна з яких, відповідно до частини 1 статті 60 ЦПК України, повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. При цьому, судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] позбавлена можливості вступити у спадок в установленому законом порядку, як спадкоємиця четвертої черги за законом після смерті спадкодавця [PERSON], померлого [INFO], через відмову нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкові земельні ділянки та житловий будинок. Вказане підтверджується: - копією свідоцтва про смерть [NUMBER] від 11.12.2015 року (а.с.6), із якого слідує, що [PERSON] помер [INFO] в м.Татарбунари Татарбунарського району Одеської області; - копією Державного акту на право власності на земельну ділянку [NUMBER] від 01.02.2010 року (а.с.8), відповідно до якого [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0,2449 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), розташованої по [ADDRESS]; - витягом з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки №210/151-17 від 14.06.2017 року (а.с.12), з якого вбачається, що вартість зазначеної земельної ділянки становить 153059, 80 грн.; - копією Державного акту на право приватної власності на землю [NUMBER] від 01.08.2003 року (а.с.9), відповідно до якого [PERSON] є власником земельної ділянки площею 2,66 га, розташованої на території Базар'янської сільської ради Татарбунарського району Одеської області, виділеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; - витягом з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки № 208/151-17 від 14.06.2017 року (а.с.10) та витягом з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки 207/151-17 від 14.06.2017 (а.с.11), з яких слідує, що вартість вищевказаної земельної ділянки загальною площею 2,658, яка складається із двох земельних ділянок площею 1,6851 га та площею 0,9729 га, виділених [PERSON] для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, становить загалом 53385,99 грн.; - копією технічного паспорту на будинок [ADDRESS], виготовленого 28.06.2002 року, підтверджується характеристика будинку, господарських будівель та споруд, план будинку, експлікація внутрішніх обмірів та розрахунків площ приміщень житлового будинку із зазначенням власника житлового будинку [PERSON], [INFO] (а.с.15-17); - копією свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 17.12.2005 року (а.с.18), зареєстрованого в реєстрі за №6088, з якого вбачається, що [PERSON] є власником житлового будинку [ADDRESS], отриманого у спадщину на підставі заповіту; - звітом про незалежну оцінку ринкової вартості житлового будинку загальною площею 83,6 кв.м, житловою площею 40,4 кв.м, розташованого за адресою: [ADDRESS] (а.с.13) підтверджується вартість спадкового житлового будинку з будівлями та спорудами, яка складає 61294 грн.; - рішенням Татарбунарського районного суду Одеської області від 11.05.2017 року (а.с.7), яким встановлено факт постійного сумісного проживання [PERSON] разом зі спадкодавцем [PERSON] однією сім'єю понад п'ять років до часу відкриття спадщини, а саме на [INFO]; - листом нотаріуса від 07.06.2017року №466/02-14 (а.с.14), яким позивачці [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом з причини відсутності (ненадання) правовстановлюючих документів на успадковане майно - земельні ділянки та житловий будинок; - об'явою, опублікованою в газеті Татарбунарський вісник за №32 від 26.08.2017 року (а.с.19), згідно якої, в графі втрачені значиться: вважати недійсними Державний акт на право власності на земельну ділянку [NUMBER], виданий Базар'янською сільською радою Татарбунарського район Одеської області та Державний акт на право приватної власності на землю [NUMBER], виданий Татарбунарською районною державною адміністрацією Одеської області 01.08.2003 року на ім'я [PERSON]; Із інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 11.10.2017 року (а.с.32) вбачається, що після смерті спадкодавця [PERSON], померлого [INFO], приватним нотаріусом [PERSON] відкрита спадкова справа за номером у спадковому реєстрі 60758338, зареєстрована у нотаріуса за №148/2017 від 07.06.2017 року на підставі заяви позивачки [PERSON] як спадкоємця четвертої черги за законом від 07.06.2017 року (а.с.32,33). У відповідності до ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частино першою ст. 6 Конвенції "Про захист прав людини і основоположних свобод" передбачено право на справедливий суд, зокрема кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру. Спадкуванням, згідно зі ст.1216 Цивільного кодексу України, є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст.1217 ЦК). За ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За змістом ст.1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. В силу ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину чи не прийняти її. Пунктом 10 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року " Про судову практику у справах про спадкування " передбачено, що відповідно до ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування ( зі збереженням її цільового призначення ) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Відповідно до п. 4.15 розділу 4 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 року "видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, нотаріусом проводиться після подання до нотаріальної контори правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві". Пленум Верховного Суду України в абз.3 п.23 постанови №7 від 30 травня 2008 року зазначив, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Зазначені обставини свідчать про неможливість захисту порушеного права позивачки в позасудовому порядку, а тому обраний нею спосіб захисту цього порушеного права відповідає положенням ст.16 ЦК України. Таким чином, в судовому засіданні з достовірністю встановлено, що [PERSON] є спадкоємцем четвертої черги за законом після смерті [PERSON], однак отримати свідоцтво про право на спадщину в установленому законом порядку в нотаріальній конторі вона не має можливості через відсутність оригіналів Державних актів на спадкові земельні ділянки, які втрачені за життя спадкодавцем, про що поміщена об'ява у пресі (а.с.19). Відсутність правовстановлюючого документу на житловий будинок підтверджується матеріалами справи, дослідженими в судовому засіданні, однак вони доводять факт належності спадкодавцю [PERSON] права власності на вказану нерухомість (а.с.15-18). За встановлених обставин, які підтверджуються дослідженими судом належними та допустимими доказами, при відсутності заперечень відповідача (а.с.26), враховуючи, що спадкові земельні ділянки та житловий будинок дійсно належали спадкодавцю [PERSON] на праві приватної власності, суд вважає, що за [PERSON], як спадкоємицею четвертої черги за законом, повинно бути визнано право власності на наступне майно: - земельну ділянку площею 0,2449 га, що розташована за адресою: [ADDRESS], виділена для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), згідно з Державним актом на право власності на земельну ділянку [NUMBER], виданого 01.02.2010 року Базар'янською сільською радою Татарбунарського району Одеської області на ім'я [PERSON]; - земельні ділянки площею 0,97 га та 1,69 га, загальною площею 2,66 га, розташовані на території Базар'янської сільської ради Татарбунарського району Одеської області, виділені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва згідно з Державним актом на право приватної власності на землю [NUMBER], виданого Татарбунарською районною державною адміністрацією Одеської області 01.08.2003 року на ім'я [PERSON]; - житловий будинок з будівлями та спорудами [ADDRESS], який належить [PERSON] згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 17.12.2005 року, зареєстрованого в реєстрі за №6088.

Outcome: approved