Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-17 00:00:00

20.11.2019 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Миколаївської міської ради, в якому просив встановити факт, що [PERSON] , яка померла [INFO] є рідною сестрою [PERSON] , який помер [INFO] . Встановити факт прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] у вигляді 1/24 частини домоволодіння ізвідповідною частиною господарських та побутових споруд [ADDRESS] [PERSON] . Встановити факт, що [PERSON] , яка померла [INFO] є рідною сестрою [PERSON] , який помер [INFO] . Встановити факт прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті[PERSON] , яка померла [INFO] у вигляді 2/24 частинидомоволодіння із відповідною частиною господарських та побутових споруд [ADDRESS] [PERSON] . Визнати за [PERSON] право власності упорядку спадкування за законом на 3/24 частини домоволодіння із відповідною частиноюгосподарських та побутових споруд [ADDRESS] , після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, причину неявки суду не повідомив, про час та місце судового розгляду повідомлений належним чином. Суд допитавши представника позивача, свідків та дослідивши матеріали справи дійшов до наступного. У судовому засіданні встановлено, що [INFO] у м. Миколаєві помер [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді 1/4 частини домоволодіння із відповідною частиною господарських та побутових споруд [ADDRESS]. Спадщину після його смерті прийняли діти спадкодавця: - [PERSON] - 2/6 частини спадкового майна, у тому числі з урахуванням 1/6 частки майна, від якого відмовилася донька спадкодавця [PERSON] , тобто [PERSON] стала власником 2/24 частин зазначеного домоволодіння; - [PERSON] - 1/6 частина спадкового майна, тобто [PERSON] стала власником 1/24 частини зазначеного домоволодіння; - [PERSON] - 1/6 частина спадкового майна, тобто [PERSON] стала власником 1/24 частини зазначеного домоволодіння; - [PERSON] - 1/6 частина спадкового майна, тобто [PERSON] став власником 1/24 частини зазначеного домоволодіння; - [PERSON] - 1/6 частина спадкового майна, тобто [PERSON] став власником 1/24 частини зазначеного домоволодіння. Підстава виникнення права власності спадкоємців на спадкове майно - свідоцтво про право на спадщину за законом від 20.04.2012р., яке видано Ткаченко Ю.Г. , державним нотаріусом Першої Миколаївської державної нотаріальної контори, реєстр. №5-382. [INFO] у м. Миколаєві померла [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді 1/24 частини домоволодіння із відповідною частиною господарських та побутових споруд [ADDRESS]. Після смерті [PERSON] до нотаріальної контори ніхто із заявами про прийняття спадщини не звертався. Спадщину, яка відкрилася після смерті [PERSON] , прийняв як спадкоємець другої черги її рідний брат [PERSON] у порядку п, 1 ч. 1 ст. 549 Цивільного кодексу УРСР (в редакції 1963 року). Інші спадкоємці відсутні. [INFO] у м. Миколаєві померла [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді 2/24 частин домоволодіння із відповідною частиною господарських та побутових споруд [ADDRESS]. Після смерті [PERSON] , до нотаріальної контори ніхто із заявами про прийняття спадщини не звертався. Спадщину, яка відкрилася після смерті [PERSON] , прийняв як спадкоємець другої черги її рідний брат [PERSON] у порядку п. 1 ч.1 ст. 549 Цивільного кодексу УРСР (в редакції 1963 року). Інші спадкоємці відсутні. [INFO] у м. Миколаїв помер [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді 1/24 частин домоволодіння із відповідною частиною господарських та побутових споруд [ADDRESS]. Спадщину, яка відкрилася після його смерті прийняв [PERSON] (син спадкодавця, далі - Позивач) шляхом подачі до Першої Миколаївської державної нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини після померлого батька. 30.10.2012 року позивачу Першою Миколаївською державною нотаріальною конторою видано свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/24 частину домоволодіння із відповідною частиною господарських та побутових споруд [ADDRESS]. Свідоцтво про право на спадщину за законом зареєстровано в реєстрі за № 5-1103. Право власності позивача зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 11.06.2015 року, номер запису про право власності - 9997553. 17.06.2015 року між позивачем, з однієї сторони та [PERSON] , з другої сторони укладений договір дарування 1/24 частини домоволодіння із відповідною частиною господарських та побутових споруд [ADDRESS]. Договір дарування посвідчений 17.06.2015 року Ткаченко Ю.Г. , державним нотаріусом Першої Миколаївської державної нотаріальної контори, реєстр. № 5-372. Право власності позивача зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 17.06.2015 року, номер запису про право власності 10065455. В серпні 2019 року позивач звернувся до Першої Миколаївської державної нотаріальної контори із заявами про видачу свідоцтв про право на спадщину, яка відкрилася після смерті [PERSON] , [PERSON] , але у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом позивачу було усно відмовлено, т.я.: -позивач не надав нотаріальній конторі документів, яки б підтвердили родинні стосунки із спадкодавцями; -відсутні свідоцтва про смерть [PERSON] , [PERSON] . Позивачу рекомендовано звернутися до суду. Встановлення факту родинних відносин Позивачу необхідне для подальшого оформлення спадщини, тому він вимушений звернутися до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин, факту прийняття спадщини, оскільки в позасудовому порядку це встановити неможливо. За змістом п. 1 ч. 1 ст. 256 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Приймаючи до уваги те, що встановлення факту родинних відносин має для позивача юридичне значення, наявність доказів на підтвердження факту родинних відносин, суд вважає, що вимога позову щодо встановлення факту родинних відносин підлягають задоволенню. Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Таким чином, статею 1268 ЦК України, для спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. Для того, щоб спадкоємець вважався таким, що прийняв спадщину, самого факту спільного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини недостатньо. Необхідно, щоб таке проживання було постійним. При цьому, слід враховувати, що чинним законодавством не розкривається поняття постійного місця проживання фізичної особи, тому визнання цього факту розцінюється законом як встановлення факту, що має юридичне значення. Статтею 315 ЦПК України визначено факти, які можуть встановлюватись у судовому порядку. Частиною другою даної норми передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. В судовому засіданні встановлено, що від встановлення факту постійного проживання заявника зі спадкодавцями на час смерті залежить виникнення та зміна його її майнових та немайнових прав, що повязані з можливістю звернення до нотаріуса за видачею свідоцтва про право на спадщину за законом як спадкоємцем за законом. Відповідно до ч.1 ст.1221ЦКУкраїни місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Відповідно до роз`яснень викладених у п.п.2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах спадкування" №7 від 30.05.2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини. Статтею 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути у тому числі, визнання права. Відповідно до положень ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом - ст.1217 ЦК України. В силу ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 1220 ЦК України визначено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Місцем відкриття спадщини, за нормою ст.1221 ЦК України, є останнє місце проживання спадкодавця. Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини - ст.1222 ЦК України. Згідно ст.1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. По положенню ст.ст.1258, 1261 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Статтею 1268 ЦК України визначено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. За п.3.1 листа Вищого Спеціалізованого Суду України від 16 травня 2013 року "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування", якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Відповідно до абз.3 ч.2 ст.331 ЦК України, якщо право на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. За ч.3 ст.3 Закону України від 01 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Статтею 328 Цивільного кодексу України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. З урахуванням викладеного, суд приходить до пероконання, що позовні вимоги [PERSON] є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved