Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-31 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду в інтересах [PERSON] із позовом до відповідача про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, мотивуючи позов тим, що 01 грудня 2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швецем Русланом Олеговичем вчинено виконавчий напис про стягнення заборгованості не сплачену в строк на користь Публічне акціонерне товариство Комерційний Банк «ПриватБанк» з [PERSON] , реєстраційний номер облікової картки платника податків за даними Державного реєстру фізичних осіб платників податків - [NUMBER] , місце проживання за адресою: [ADDRESS] , по Кредитному договору № 11М від 31 січня 2007 року. Строк, за який провадиться стягнення з 31 січня 2007 року по 09 серпня 2017 року. Сума заборгованості складається з:заборгованість за тілом - 497 713,32 грн.; заборгованість за відсотками - 219 793,98 грн.; заборгованість з пені - 589 403,24 грн., разом: 1 306 910 гривень, 54 копійки. Витрати нотаріуса за вчинення виконавчого напису становлять 3000 грн. Постановою про відкриття виконавчого провадження ВП №55903512 від 01.03.2018 року приватним виконавцем виконавчого округу Івано-Франківської області Ткачуком Любомиром Михайловичем відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого напису № 23121 виданого 01.12.2017 року про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ ПриватБанк» заборгованості за Кредитним договором № 11М від 31 січня 2007 року за період з 31 січня 2007 року по 09 серпня 2017 року в загальній сумі 1 306 910 (один мільйон триста шість тисяч дев`ятсот десять) гривень, 54 копійки, та витрати за вчинення виконавчого напису у сумі 3 000 (три тисячі) гривень 00 копійок. Сторона позивача вважає, що вчинення виконавчого напису № 23121 виданого 01.12.2017 року здійснено з порушенням законодавства, а тому такий виконавчий напис має бути визнаний таким, що підлягає скасуванню, у зв`язку з наступним. Так, 31 січня 2007 року укладено Кредитний договір № 11М (надалі- Договір) між "Приватбанком, в особі директора Івано-Франківського філіалу "Приватбанку" Лесюком Б.М. (надалі-"Кредитор") та ФОП [PERSON] (надалі - "Позичальник"). Згідно п. 1.2. Договору сума кредиту становить 650 000 гривень. Відповідно до п. 1.3. Договору, терміни повернення кредиту, відсотків і винагороди встановлюються згідно з графіком погашення кредиту, відсотків і винагороди (Додаток № 1 Договору). Згідно додатку № 1 від 09 лютого 2007 року до Договору від 31 січня 2007 року погашення кредиту, відсотків і винагорода за користування кредитом відбувається в строки згідно Графіка погашення кредиту, процентів і винагороди, кінцевий строк погашення до 20 лютого 2012 року. Додатковою угодою до додатку №1 від 19 серпня 2008 року до кредитного договору № 11 М від 31 січня 2007 року та додатковою угодою № 2 до додатку №1 від 24 листопада 2008 року до кредитного договору № 11 М від 31 січня 2007 року сторони домовились змінити п. 1 додатку №1 до кредитного договору № 11М від 31 січня 2007 року. Строк погашення кредиту залишився не змінний - 20 лютого 2012 року. 03 липня 2008 року між [PERSON] - "Заставодавець", що був майновим поручителем [PERSON] та Закритим акціонерним товариством комерційним банком "Приватбанку - "Заставодержатель" був укладений Договір застави рухомого майна посвідченого 03.07.2008 року, приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Басай Р.М., зареєстрованого в реєстрі за № 3226. Згідно п. 6 Договору застави рухомого майна, в забезпечення виконання Заставодавцем зобов`язань за Кредитним договором Заставодавець надав в заставу наступне майно: автомобіль марки SCHMITZ S 01, 1998 року випуску, шасі (кузов, рама) № [NUMBER] , державний реєстраційний номер [NUMBER] , що належить [PERSON] , на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] , 1-им МРВ ДАІ м. Івано-Франківськ, 20.03.2008 року; автомобіль марки FRUEHAUF, 1995 року випуску, шасі (кузов, рама) № [NUMBER] , державний реєстраційний номер [NUMBER] , зареєстрований 1-им МРВ ДАІ м. Івано-Франківськ, 20.03.2008 року, що належить [PERSON] , на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] , виданого 1-им МРВ ДАІ м. Івано-Франківськ, 20.03.2008 року; автомобіль марки Mercedes-Benz 1843 LS, 2000 року випуску, шасі (кузов, рама) № [NUMBER] , державний реєстраційний номер [NUMBER] , зареєстрований 1- им МРВ ДАІ м. Івано-Франківськ, 20.03.2008 року, що належить [PERSON] , на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] , виданого 1- им МРВ ДАІ м. Івано-Франківськ, 20.03.2008 року; автомобіль марки FRUEHAUF, 1995 року випуску, шасі (кузов, рама) № [NUMBER] , державний реєстраційний номер [NUMBER] , зареєстрований 1-им МРВ ДАІ м. Івано-Франківськ, 20.03.2008 року, що належить [PERSON] , на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] , виданого 1-им МРВ ДАІ м. Івано-Франківськ, 20.03.2008 року; автомобіль марки Mercedes-Benz 1843 LS, 2000 року випуску, шасі (кузов, рама) № [NUMBER] , державний реєстраційний номер [NUMBER] , зареєстрований 1-им МРВ ДАІ м. Івано-Франківськ, 20.03.2008 року, що належить [PERSON] , на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] , виданого 1- им МРВ ДАІ м. Івано-Франківськ, 20.03.2008 року. 27 липня 2009 року приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Юрчаком Олегом Володимировичем вчинено виконавчий напис про стягнення рухомого майна, на підставі договору застави рухомого майна, посвідченого 03.07.2008 року, приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Басай Р.М., зареєстрованого в реєстрі за № 3226, переданого у заставу Закритому акціонерному товариству: комерційний банк "Приватбанк". Виконавчий напис здійснювався на підставі п. 23, п.24, п.25, п.26, Договору застави рухомого майна від 03.07.2008 року. Строк проведення стягнення з 20 січня 2009 року по 08 липня 2009 року. Старшим державним виконавцем Відділу Державної Виконавчої Служби Івано-Франківського Міського Управління Юстиції Сапіжаком Іваном Івановичем Постановою про відкриття виконавчого провадження від 06.08.2009 року ВП № 14228809, було розглянуто заяву представника "ПриватБанку" про примусове виконання виконавчого напису № 1427 виданого приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Юрчаком Олегом Володимировичем та постановлено відкрити виконавче провадження з виконання виконавчого напису № 1427 від 27.07.2009 року. 23 вересня 2009 року старшим державним виконавцем Відділу Державної Виконавчої Служби Івано-Франківського Міського Управління Юстиції Сапіжаком Іваном Івановичем був складений Акт опису й арешту майна. 01 березня 2018 року Приватним виконавцем Виконавчого округу Івано-Франківської області Ткачуком Л.М. винесено Постанова ВП № 55903512 про відкриття виконавчого провадження про примусове стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ "Приватбанк" не сплачену в строк за Кредитним договором №11М від 31.01.2007 року в розмірі 1 306 910, 54 грн. (один мільйон триста шість тисяч дев`ятсот десять гривень 54 копійки). У своїй заяві заявник зазначає, що на даний час існує два різних виконавчих провадження стягнення по боргу по Кредитному договору № 11М від 31 січня 2007 року, а саме: виконавчий напис № 1427 від 27 липня 2009 року вчиненого приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Юрчаком Олегом Володимировичем та виконавчий напис № 23121 від 01 грудня 2017 року вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швецем Русланом Олеговичем. Позивач вказує на те, що заборгованість в сумі 1 306 910 гривень 54 копійки, яка виникла за період з 31 січня 2007 року по 09 серпня 2017 року по Кредитному договору № 11М від 31 січня 2007 року, на яку вчинено виконавчий напис приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швецем Русланом Олеговичем, не є безспірною, оскільки існує інший виконавчий надпис від 27 липня 2009 року вчинений приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Юрчаком Олегом про стягнення рухомого майна, на підставі Договору застави рухомого майна від 03.07.2008 РОКУ № 3226 укладеного між ЗАТ КБ і [PERSON] , що є майновим поручителем [PERSON] по Кредитному договору №11 М від 31.01.2007 року. Про наявність виконавчого надпису від 01 грудня 2017 року вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швецем Русланом Олеговичем про стягнення заборгованості не сплачену в строк за кредитним договором № 11М від 31.01.2007 року на користь Публічне акціонерне товариство Комерційний Банк "Приватбанк" з [PERSON] в розмірі 1 306 910,54 грн. позивачу стало відомо з Постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №55903512 від 01.03.2018 року постановленої приватним виконавцем виконавчого округу Івано-Франківської області Ткачуком Любомиром Михайловичем 01.12.2017 року. Однак, Кредитний договір № 11М від 31.01.2007 року укладений між ЗАТ «Приватбанк» та ФОП - [PERSON] , тому стягнення по даному кредитному договорі має бути з ФОП - [PERSON] , а не з громадянина [PERSON] , як вказано у Постанові про відкриття виконавчого провадження ВП №55903512 від 01.03.2018 року. 06 липня 2019 року позивач звернувся з заявою до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Швеця Руслана Олеговича де пояснив, що виконавчий надпис мав би бути вчинений щодо ФОП - [PERSON] , а не громадянина [PERSON] . Листом від 25.07.2019 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Швець Руслан Олегович повідомив позивача, що він немає законних підстав вчинити дії зміни виконавчого надпису в частині стягнення заборгованості по Кредитному договору 16 11М від 31.01.2007 з ФОП - [PERSON] , а не громадянина [PERSON] . Також надав позивачу копії документів на підставі яких був вчинений виконавчий надпис № 23121 від 01.12.2017 року. За таких обставин позивач вважає, що Кредитний договір № 11М від 31.01.2007 року укладений між Івано-Франківською філією "Приватбанк" та ФОП - [PERSON] , тому виконавчий надпис про стягнення заборгованості по даному договору мав би був вчинений з ФОП - [PERSON] . За таких обставин сторона позивача просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 01 грудня 2017 року зареєстрований в реєстрі за № 23121 вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швецем Русланом Олеговичем про стягнення заборгованості не сплачену в строк на користь Публічне акціонерне товариство Комерційний Банк «Приватбанк» з [PERSON] , реєстраційний номер облікової картки платника податків за даними Державного реєстру фізичних осіб - платників податків [NUMBER] , місце проживання за адресою: [ADDRESS] , не сплачену в строк по Кредитному договору № 11М від 31 січня 2007 року на суму 1 309 910, 54 гривень в тому числі: заборгованість за тілом - 497 713,32 грн.; заборгованість за відсотками - 219 793,98 грн.; заборгованість з пені - 589 403,24 грн.; разом: 1 306 910 гривень 54 копійки. Витрати нотаріуса за вчинення виконавчого напису становлять 3000 грн. 30.09.2020 року ухвалою Івано-Франківського міського суду залучено до участі у справі за позовом [PERSON] до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про скасування виконавчого напису нотаріуса, як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Швеця Руслана Олеговича (вулиця Лютеранська, будинок 3, офіс 31, місто Київ) та приватного виконавця виконавчого округу Івано-Франківської області Ткачука Любомира Михайловича (вулиця Старозамкова, будинок 2, офіс 2, Івано-Франківськ, 76018) (а.с.72). У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився. 07.04.2020 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що даний позов є необґрунтованим з наступних підстав, а саме визначені факти позивачем щодо порушення вимог вчинення виконавчого напису, заборгованість за виконавчим написом не є безспірною, у жодному разі не є підставою для скасування виконавчого напису, договір укладений між ним та позивачем та КБ «Приватбанк» є кредитним договором, відповідно до якого позивач отримав кошти та зобов`язався повернути їх, однак належним чином умови кредитного договору не виконував, внаслідок чого у нього утворилась заборгованість. Звертає увагу суду на те, що позивач належних та допустимих доказів в обґрунтування позову суду не надав. При вчиненні виконавчого напису нотаріусом та стягувачем було дотримано усіх вимог чинного законодавства. Твердження позивача, що заборгованість не є безспірною помилкові, просив відмовити у задоволенні позову. Також у своєму відзиві представник відповідача просив розглядати справу без участі АТ КБ «Приватбанк» ( а.с. 52-57). Треття особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Швець Руслан Олегович подав до суду заяву, про розгляд справи без його участі (а.с.76). Третя особа - приватний виконавець виконавчого округу Івано-Франківської області Ткачук Любомир Михайлович не прибув у судове засідання, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази у справі, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Із заяви ПАТ КБ "ПриватБанк" поданої приватному нотаріусу Київського нотаріального округу Швець Р.О. слідує, що відповідно до умов Кредитного договору №11 М від 31.01.2007 року [PERSON] отримав кредит у ЗАТ КБ "ПриватБанк", правонаступником якого є ПАТ КБ "Приватбанк". Загальна сума заборгованості 1 306 910 гривень 54 копійки (а.с.32). Дану суму заборгованості підтверджено відповідним розрахунком заборгованості за Кредитним договором №11 М від 31.01.2007 року (а.с.33-35). Відповідно до виконавчого напису № 23121 від 01 грудня 2017 року вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швець Русланом Олеговичем, запропоновано стягнути з [PERSON] , реєстраційний номер облікової картки платника податків за даними Державного реєстру фізичних осіб платників податків - [NUMBER] , місце проживання за адресою: [ADDRESS] , на користь Публічне акціонерне товариство Комерційний Банк «ПриватБанк» грошові кошти у розмірі 1 306 910 гривень 54 копійки по Кредитному договору № 11М від 31 січня 2007 року. Виконавчий напис виданий на підставі статей 87-91 ЗУ «Про нотаріат» та відповідно до п. 2 Переліку документів, за яких стягнення заборгованості проводиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року, № 1172 (а.с.11). Приватним виконавцем виконавчого округу Івано-Франківської області Ткачуком Любомиром Михайловичем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 55903512 від 01.03.2018 року з приводу примусового виконання виконавчого напису № 23121 від 01 грудня 2017 року, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швець Русланом Олеговичем (а.с.12). З листа за №1496/01-16 від 25.07.2019 року Швець Руслан Олегович повідомив, що він немає законних підстав вчинити дії щодо вчинення виконавчого напису без надходження відповідної заяви від стягувача (а.с.31). Так, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить аналогічні правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов договору застави здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло у стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Зазначений правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 05 грудня 2018 року за наслідками розгляду цивільної справи № 756/7916/15-ц. Відповідно до ч.3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З наданих суду позивачем копії заяви ПАТ КБ "ПриватБанк" поданої приватному нотаріусу Київського нотаріального округу Швець Р.О. копії постанови про відкриття виконавчого провадження, копії виконавчого напису не вбачається, що у позивача відсутній борг перед банком, або невідповідність суми боргу. В матеріалах справи відсутні докази повного або часткового погашення боргу, на підставі яких суд мав би можливість дослідити, перевірити та встановити факт відсутності спору, менший розмір, чи спростувати його. А також встановити порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчих написів нотаріусами, а саме: факту наявності чи відсутності спору щодо заборгованості, розрахунок розміру невиконаних зобов`язань за кредитним договором, суми боргу за тілом кредиту та інше. Більше того, протягом судового розгляду сторона позивача не надала суду вищезазначені докази та не скористалась своїм правом витребування доказів передбаченим ст. 84 ЦПК України, у разі неможливістю самостійного надати такі докази. Оскільки цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, суд не вправі самостійно ініціювати питання про витребовування докази. Відповідно до ч.4 ст.12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Оскільки позивачем не надано суду належних та допустимих доказів в обґрунтування свого позову, суд позбавлений можливості встановити факт підтвердження (або спростування) безспірності заборгованості на момент вчинення оспорюваного виконавчого напису нотаріусом, порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчих написів нотаріусами, зокрема правильності нарахування відсотків та пені за користування кредитом, розрахунок розміру не виконаних зобов`язань за кредитним договором, суми боргу за тілом кредиту. Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими, а тому задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed