Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-31 00:00:00

Позивач, ПрАТ «СК «ПЗУ Україна», звернувся до суду із позовом до відповідача [PERSON] , третя особа ПрАТ «СК «АРКС» про стягнення шкоди в наслідок ДТП, в якому просить суд стягнути з відповідача н користь позивача суму сплаченого страхового відшкодування в порядку регресу в розмірі 30962,17 грн. та судовий збір в сумі 1921 гр. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 11.11.2016 року між Прат «Страхова компанія «ПЗУ Україна» та ТОВ «Сушия» було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту № .Предметом даного договору були майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом «Смарт», д.н. « [NUMBER] ». 25.11.2016 відповідачка, керуючи транспортним засобом «Тойота», д.н. « [NUMBER] », під керуванням відповідачки в м. Харків на вул. Шевченка допустив зіткнення з автомобілем «Смарт», д.н. « [NUMBER] ». Постановою Київського районного суду м. Харкова від 19.12.2016 року по справі № 640/19140/16-п, [PERSON] було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» здійснила виплату страхового відшкодування в розмірі 18 557.85 грн., у зв`язку з чим у відповідача виникло зобов`язання перед позивачем відшкодувати завдані збитки в межах сплаченого позивачем страхового відшкодування страхувальнику останнього. Сторони в судове засідання не з`явились, повідомлялись належним чином. Позивач у поданому позові просить справу розглянути без участі представника позивача. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Суд дослідивши докази по справі дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 11 ЦК України передбачено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Судом встановлено, що 11.11.2016 року між Прат «Страхова компанія «ПЗУ Україна» та ТОВ «Сушия» було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту №АМ113250. Предметом даного договору були майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом «Смарт», д.н. « [NUMBER] ». 25.11.2016 відповідачка, керуючи транспортним засобом «Тойота», д.н. « [NUMBER] », в м. Харків на вул. Шевченка допустила зіткнення з автомобілем «Смарт», д.н. « [NUMBER] ». Постановою Київського районного суду м. Харкова від 19.12.2016 року по справі № 640/19140/16-п, [PERSON] було визнано винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. За ч.6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. У відповідності до умов договору страхування №АМ113250 позивач взяв себе зобов`язання у разі настання страхового випадку сплатити на користь страхувальника страхове відшкодування. З заявою про виплату страхового відшкодування внаслідок настання страхового випадку звернувся страхувальник - ТОВ «Сушия». На підставі даної заяви та наданих потерпілою стороною документів було складено страховий акт від 06.02.2017року, згідно якого нараховано страхове відшкодування в сумі 18577,85 грн. та розрахунок страхового відшкодування до страхового акту, згідно якого до виплати страхове відшкодування складає 18577,85 грн.( а.с.56). На підставі вище зазначених страхових актів ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» здійснила виплату страхового відшкодування в розмірі 18 557,85 грн., що підтверджується платіжним дорученням №896 від 06.02.2017року ( а.с.57). Згідно ч.1 статті 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Стаття 38 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачає право страховика подати після виплати страхового відшкодування регресний позов до страхувальника за наявності певних умов. Згідно зі статтею 27 Закону України "Про страхування" та статтею 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц (провадження № 14-176цс18) Велика Палата Верховного Суду зробила висновок про те, що відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Аналогічні висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 жовтня 2018 року у справі № 760/15471/15-ц (провадження № 14-316цс18). Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «Тойота», д.н. [NUMBER] , була застрахована Полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності №АК4761324, в АТ «СК «АРКС». Згідно листа АТ СК "АРКС" , позивачу було відмовлено у виплаті страхового відшкодування, у зв"язку із пропуском строків передбачених п.37.1.4. ст.37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (а.с.58). Враховуючи викладене, позивач набув право на стягнення з винної особи заподіяної матеріальної шкоди, внаслідок ДТП, яку він виплатив потерпілому . Згідно ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 5 ст. 263 ЦПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Суд постановляє рішення в межах заявлених ними вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Таким чином, суд приходить до висновку, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача страхове відшкодування в межах фактично сплаченої суми, а саме 18577 грн. 85 коп., оскільки доказів понесення позивачем витрат зі сплати страхового відшкодування в сумі 30962,17 грн. суду не надано. Судові витрати стягуються відповідно до ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: partial