Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-21 00:00:00

Позивач свої вимоги обґрунтовує тим, що відповідно до ст.18 Закону України "Про ринок природного газу», Постанови КМУ від 23.03.2016 р. №203, Кодексу газорозподільних систем до встановлення лічильника позивач повинен сплачувати за газ, виходячи з норми споживання 4,4 м3. Законом не передбачено отримання згоди окремого мешканця на встановлення загальнобудинкового приладу обліку газу, тобто і не може бути відповідальності за те, що не передбачено законом. Він, як побутовий споживач є відповідальним лише за відмову від встановлення лічильника до квартири, а не на будинок, і нарахування норми споживання 9,8 м3 не відповідає вимогам закону. Встановлення колективної відповідальності прямо суперечить Конституції та іншим нормам чинного законодавства. Крім того, просив врахувати, що при складанні акту про порушення та при його розгляді відповідачем не були дотримані порядок оформлення акту та порядок прийняття рішення стосовно нього, передбачений розділом ХІ Кодексу газорозподільних систем. Відповідачем не було надано доказів, які б підтверджували факти вчинення позивачем порушень, а саме відмови від встановлення лічильника. Тому просить визнати визнати неправомірними та скасувати рішення, прийняте комісією з розгляду актів про порушення та проведення перерахунків при розподілі природного газу в частині встановлення позивачу об'єму спожитого природного газу за граничними нормами споживання; зобов'язати відповідача припинити нарахування обєму спожитого газу за граничними нормами споживання та зобовязати відповідача здійснити йому перерахунок об'ємів природного газу за період з 01 листопада 2016 року по час розгляду справи по суті за нормою споживання 4,4 м. куб. у місяць на одну людину. В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали та пояснили, що позивач не бажає встановлення загально будинкового приладу обліку газу, а хоче встановлення квартирного приладу, тому що позивач не хоче платити за тих хто надмірно використовує газ. Позивач підписував акт на зворотному боці, як заперечення проти цього акту та вимогу про встановлення індивідуального приладу обліку газу у квартирі. З актом від 12.08.2016 року позивача не ознайомлювали та складений він щодо будинку, а не щодо споживача. В акті від 13.09.2016 року відсутній підпис позивача в розділі ознайомлення з актом (чи посилання на відмову від його підписання) Обидва акти про порушення позивач отримував в листопаді 2016 року разом з запрошенням на засідання комісії. Представник відповідача та представник 3-ї особи позов заперечили та пояснили, що обраний позивачем спосіб захисту не передбачений нормами чинного законодавства, тому не може бути застосований. Працівники ПАТ «Сумигаз» в серпні та вересні 2016 року робили спробу встановити загальнобудинковий вузол обліку споживання природного газу за адресою проспект М. Лушпи, 51 в м. Суми, але мешканці будинку цьому завадили. Посилаючись на абзац 7 пункту 3 глави 4 розділу 9 Кодексу газорозподільних систем, затвердженого Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання в сфері енергетики та комунальних послуг, від 30 вересня 2015 року № 2494, вважають, що визначення за граничними об'ємами споживання природного газу позивачу, як і іншим мешканцям будинку, які не мають квартирних приладів обліку газу, є правомірним. Суд, заслухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши подані суду докази, вважає позов частково обґрунтованим з огляду на таке. Позивач є мешканцем квартири [ADDRESS]. Постачання природного газу у будинок, в якому проживає позивач, здійснює відповідач та 3-я особа. Позивач природний газ використовується тільки для приготування їжі. 12.08.2016 року та 13.09.2016 року працівники відповідача намагалися встановити загальнобудинковий вузол обліку газу у багатоквартирному будинку №51 по пр. М. Лушпи, 51 в м. Суми, проте активісти з числа мешканців вказаного будинку завадили цим спробам, вважаючи, що відповідач зобов'язаний забезпечити за власний рахунок кожну квартиру індивідуальним лічильником газу. 12.08.2016 року представники відповідача склали акт про порушення №04/63, відповідно до якого за адресою м. Суми пр. М. Лушпи, 51 встановлено порушення п.п. 5 р. ІХ «Особливості організації обліку газу в багатоквартирних будинках» Кодексу газорозподільних систем, а саме - відмова споживачів від встановлення будинкового лічильника газу, за ініціативи та за кошти оператора, не допуск представників оператора ГРМ для проведення ремонтних, монтажних робіт. В акті зазначено, що комісія Оператора ГРМ буде розглядати акт на засіданні 18.08.2016 року; в графах про ознайомлення з актом споживача (його представника) та інших осіб будь-які підписи відсутні. В якості споживача зазначений [PERSON]Ф, (а.с. 12). 13 вересня 2016 року представники відповідача склали акт про порушення №04/185, відповідно до якого за адресою м. Суми пр. М. Лушпи, 51 встановлено порушення п.п. 5 р. ІХ «Особливості організації обліку газу в багатоквартирних будинках» Кодексу газорозподільних систем, а саме відмова споживачів від встановлення будинкового лічильника газу, за ініціативи та за кошти оператора, не допуск представників оператора ГРМ для проведення ремонтних, монтажних робіт. В акті не зазначено час та місце розгляду акту; в графах з актом про порушення ознайомлений споживач, з актом про порушення ознайомлені проставлені прочерки, відсутні прізвища та підписи (а.с. 13) У вказаному акті в розділі зауваження споживача до цього Акту вказано «Ми всі мешканці будинку просимо встановити , як того потребує закон, індивідуальних безкоштовних лічильників на кожну квартиру» та міститься прізвище та підпис позивача. 17.11.2017 року комісія ПАТ «Сумигаз» розглянула вказані акти про порушення Кодексу газорозподільних систем і прийняла рішення про нарахування побутовим споживачам, будинки яких знаходяться за адресами... проспект м. Лушпи, 51 які відмовились від встановлення за рахунок оператора ГРМ загальнобудинкових лічильників газу, фактичного об'єму спожитого розподіленого природного газу з 01.11.2016 року за граничними об'ємами споживання природного газу населенням (а.с. 29). Копію вказаного рішення,, незважаючи на пропозицію суду, не було подано ні позивачем не відповідачем. Позивач пояснив при цьому, що він такого рішення не отримував та відповідач відмовився його надати йому. Представник відповідача зазначив, що не вважає за потрібне подавати копію цього рішення суду. При цьому представник відповідача пояснив, що дійсно таке рішення було прийняте на засідання комісії 17 листопада 23017 року. Відповідно до рахунків-квитанцій, наданих позивачем, на оплату послуг з газопостачання фактична кількість послуги з газопостачання за адресою [ADDRESS] починаючи з 01.11.2016 року становить 9,80 м3\~\~ на одну особу. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Частина 3 ст.18 Закону України «Про ринок природного газу» від 09.04.2015 р. визначає, що постачання природного газу споживачам здійснюється за умови наявності вузла обліку природного газу. Побутові споживачі у разі відсутності приладів обліку природного газу споживають природний газ за нормами, встановленими законодавством, до термінів, передбачених у частині першій статті 2 Закону України "Про забезпечення комерційного обліку природного газу". Відповідно до глави №4 [PERSON] Кодексу газорозподільних систем, затвердженого Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг 30.09.2015 р. №2494, якщо побутовий споживач за договором розподілу природного газу не забезпечений лічильником газу, фактичний обєм спожитого (розподіленого/поставленого) природного газу по обєкту побутового споживача за відповідний календарний місяць визначається за нормами споживання. Постановою Кабінету Міністрів України від 23.03.2016 р. №203 "Про норми споживання природного газу населенням у разі відсутності газових лічильників" встановлено норму споживання природного газу населенню у разі виду споживання "плита газова за наявності централізованого гарячого водопостачання" 4,4 м3. Застосування вищезазначених норм споживання здійснюється з 01.02.2016 р. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Згідно частини 1 статті 2 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» постачання природного газу здійснюється за умови його комерційного обліку: 1) для населення, що проживає у квартирах та приватних будинках, у яких природний газ використовується:\~\~комплексно, у тому числі для опалення, - з 1 січня 2012 року; для підігріву води та приготування їжі - з 1 січня 2016 року; тільки для приготування їжі - з 1 січня 2018 року; 2) для інших споживачів - з 1 липня 2011 року. Таким чином, населення, що проживає у квартирах та приватних будинках, у яких природний газ використовується тільки для приготування їжі, у разі відсутності приладів обліку природного газу до 1 січня 2018 року споживає природний газ за нормами 4,4 м3. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Частиною 1 статті 6 статті 2 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» встановлено, що суб'єкти господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території, зобов'язані забезпечити встановлення лічильників газу для населення, що проживає у квартирах та приватних будинках, в яких газ використовується тільки для приготування їжі - до 1 січня 2018 року. Згідно п.10 глави 2 [PERSON] Х Кодексу газорозподільних систем установлення лічильників газу побутовим споживачам здійснюється відповідно до Закону України "Про забезпечення комерційного обліку природного газу". Статтею 3 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» передбачено, що фінансування робіт з оснащення лічильниками газу населення здійснюється за рахунок: коштів суб'єктів господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території; коштів відповідного бюджету; інших джерел, не заборонених законодавством. Відповідно до пункту 1 глави 5 розділу ІХ Кодексу газорозподільних систем за ініціативи балансоутримувача (управителя) або Оператора ГРМ та за їх рахунок в багатоквартирному будинку (гуртожитку) або на групу будинків (гуртожитків), мешканці яких в повному обсязі чи частково розраховуються за нормами споживання, або для цілей складання загального балансу споживання природного газу може бути організований та встановлений загальнобудинковий вузол обліку природного газу. Балансоутримувач (управитель) не може відмовити Оператору ГРМ в організації та встановленні загальнобудинкового вузла обліку природного газу, якщо ці заходи здійснюються за рахунок Оператора ГРМ. Виходячи з вищенаведеного, Кодексом газорозподільних систем встановлено умови за якими саме балансоутримувач (управитель) надає згоду щодо організації та встановлення загальнобудинкового вузла обліку природного газу, а отримання згоди окремого мешканця на встановлення загальнобудинкового приладу обліку природного газу нормами чинного законодавства України не передбачено. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Абзацом 7 пункту 3 глави 4 розділу 1Х Кодекса газорозподільних систем в редакції, що діяла на час складання актів та прийняття рішення, передбачено, що якщо побутовий споживач, який не забезпечений лічильником газу, відмовляється від його встановлення за рахунок Оператора ГРМ (що підтверджується актом про порушення, складеним відповідно до вимог глави 5 розділу ХІ цього Кодексу), фактичний об'єм спожитого (розподіленого/поставленого) природного газу по побутовому споживачу за відповідний календарний місяць визначається за граничними об'ємами споживання природного газу населенням, визначеними у додатку 10 до цього Кодексу. Додаток десять до Кодексу газорозподільних систем встановлює граничні норми споживання природного газу населенням: плита газова за наявності централізованого гарячого водопостачання 9,8 м3 на людину в місяць. Таким чином, для застосування такої санкції як визначення фактичного об'єму спожитого (розподіленого/поставленого) природного газу за граничними об'ємами споживання природного газу населенням має бути встановлений факт правопорушення - відмова споживача, який не забезпечений лічильником природного газу, від його встановлення за рахунок Оператора ГРМ. Відповідачем не надані суду належні докази на підтвердження факту здійснення позивачем як побутовим споживачем природного газу правопорушення у вигляді відмови від встановлення за рахунок Оператора ГРМ лічильника природного газу - індивідуального або загальнобудинкового. Натомість, матеріали справи (акт від 13.09.2016 року) свідчать про те, що позивач висловив своє бажання про встановлення в квартирі індивідуального лічильника. З пояснень свідка [PERSON], яка є головою будинкового комітету, вбачається, що в серпні 2016 року зранку виявила відсутність газу. Коли вийшла у двір та побачила мешканців будинку та працівників Сумигазу, які повідомили що будуть встановлювати загально будинковий прилад обліку. Мешканці стали запитувати чому не встановлюють квартирні лічильники, але робітники відповіли що це не їх питання. Вони просили встановлювати індивідуальні лічильники, потім пішов дощ та працівники Сумигаз поїхали. Ніхто ніяких перешкод нікому не чинив, просто розмовляли. Другій раз коли приїхали встановлювати лічильник, Шмат просто передала їй акт та запропонувала його підписати. Не дивлячись на це, нарахування позивачу обсягів спожитого газу за нормами споживання 9,8 куб.м. відповідачем здійснено саме як санкція за порушення правил обліку та споживання природного газу, що виразилось у відмові від встановлення приладу обліку спожитого газу (лічильника). Як визначає п.2 глава 5 "Порядок оформлення акта про порушення" розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем акт про порушення складається в присутності споживача та/або незаінтересованої особи (представника власника/користувача, на території чи обєкті якого сталося порушення, або органу місцевого самоврядування) за умови посвідчення його особи та засвідчується їх особистими підписами. Представник Оператора ГРМ перед складанням акта про порушення зобовязаний повідомити споживача (несанкціонованого споживача) про його право внести зауваження та заперечення до акта про порушення, викласти мотиви своєї відмови від його підписання або підписати його без зауважень. У разі відмови споживача від підписання акта про порушення він вважається дійсним, якщо його підписали: або більше одного представника Оператора ГРМ, а відмова споживача (несанкціонованого споживача) від підпису акта про порушення підтверджується відеозйомкою; або представник Оператора ГРМ та одна незаінтересована особа (представника власника/користувача, на території чи обєкті якого сталося порушення, або органу місцевого самоврядування) за умови посвідчення цієї особи (пункт 4 глави 5 розділу ХІ Кодексу). У разі відмови споживача від підписання акта про порушення про це робиться відмітка в обох примірниках акта про порушення, один з яких надсилається споживачу\~\~ рекомендованим поштовим відправленням. При складанні акта про порушення представник Оператора ГРМ зазначає в ньому про необхідність споживача бути присутнім на засіданні комісії, на якому буде розглянуто складений акт про порушення, та визначає: 1) місцезнаходження комісії з розгляду актів про порушення; 2) дату та орієнтовний час проведення засідання комісії, на якому буде розглядатися складений акт про порушення;3) контактний телефон особи Оператора ГРМ (для уточнення інформації щодо часу та місця засідання комісії). Всупереч вищезазначеним вимогам закону в акті від 13.09.2016 року відсутні дані щодо місцезнаходження, орієнтованого часу та контактного телефону, які передбачені вищевказаним пунктом.\~\~ Суд не приймає до уваги надане суду повідомлення про засідання комісії з розгляду актів про порушення ПАТ «Сумигаз», оскільки воно не містить дати його складання, прізвища отримувача та даних, які підтверджують факт його вручення адресату. Суду не було надано належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт того, що акти про порушення складалися в присутності позивача, щодо порушення допущеного саме позивачем і що він відмовився від їх підписання. Посилання відповідача про обрання позивачем невірного способу захисту свого цивільного права не заслуговують на увагу. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення;\~\~5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що установлений договором або законом. Також не заслуговують на увагу посилання на те, що позивач, разом з іншими мешканцями будинку, протидіяв встановленню загальнобудинкового вузлу обліку природного газу, а відтак у відповідача виникло право на застосування санкції у вигляді нарахування граничного обєму спожитого газу в розмірі 9.8 куб.м., оскільки така відповідальність в розумінні п.1 ч.1 ст.6 Акону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» повязана з відсутністю забезпечення встановлення лічильників газу для населення (як загальнобудинкових, так і індивідуальних), що проживає у квартирах та приватних будинках, в яких газ використовується тільки для приготування їжі - лише з 1 січня 2018 року, що свідчить про передчасність дій відповідача. При цьому, в ході розгляду справи відповідачем не було надано доказів щодо протиправної поведінки саме позивача по протидії встановленню загальнобудинкового приладу обліку газу. За наведених вище обставин суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення заявленого позову з визнанням незаконним та скасуванням рішення від 17 листопада 2016 року в частині визначення [PERSON] з 01.11.2016 року режиму споживання, за яким фактичний обєм спожитого природного газу визначається за граничними обємами споживання природного газу населенню згідно Додатку № 10 до Кодексу газорозподільних систем, а також покладенням на відповідача обовязку» здійснити перерахунок обємів природного газу споживачу [PERSON] за адресою [ADDRESS] за період з листопада 2016 року по червень 2017 року за нормою споживання 4,4 м.куб в місяць на одну особу. В задоволенні позову в іншій частині суд вважає за необхідне відмовити, оскільки із скасуванням рішення від 17.11.2016 року відпади підстави для здійснення нарахування обємів спожитого газу за граничними нормами споживання. У звязку з частковим задоволенням позову та звільненням позивача від сплати судового збору, з відповідача на користь держави підлягають стягненню судовий збір в розмірі 1280 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial