Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-12 00:00:00

В листопаді 2014 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідачки , в якому просив визнати спільною сумісною власністю подружжя кредитну заборгованість по договору № 11330602000 , укладеного 09 квітня 2008 року між [PERSON] та АКІБ "Укр Сиббанк" ; розподілити між ними у равних долях кредитну заборгованість у розмірі 1 109 542,86 грн, оскільки ця заборгованість виникла за договором на придбання квартири ( також є предметом іпотеки в забезпечення цього договору) , яка була ними придбана під час шлюбу і рішенням суду визначені рівні частки подружжя у праві власності на вказану квартиру. У судовому засіданні позивач та його представник вимоги позову підтримали в повному обсязі. Відповідачка [PERSON] вказані вимоги позову не визнала в повному обсязі, посилаючись на те , що з неї вже стягнута заборгованість за рішенням суду за позовом банку в солідарному порядку з позивачем , рішення вже виконується в примусовому порядку органами ДВС. Крім того, позивач вже звертався до суду з позовом про розподіл спільного майна подружжя , проте жодних вимог про розподіл боргу позивач не заявляв. Представник третьої особи ПАТ "УкрСиббанк" в судовому засіданні вимоги заперечувала проти позову, просила суд врахувати, що спільна квартира сторін знаходиться в іпотеці у банку, а заборгованість за кредитом не погашена. Вислухав пояснення сторін, представників сторін, вивчивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. Рішенням апеляційного суду Миколаївської області від 30 січня 2013 року за позовом [PERSON]до [PERSON], про визнання майна особистою прриватною власністю та за позовом [PERSON], До [PERSON] про розподіл майна подружжя - визнано за сторонами право власності на 1\\2 частку за кожним квартири [ADDRESS] . При цьому з рішення суду вбачається, що сторони повідомили суд про те, що спірна квартира перебуває в іпотеці банку та придбана за кредитні кошти. При цьому з позовними вимогами про розподіл спільного майна подружжя, в тому числі визнання права власності на частину вказаної квартири за нею, зверталася саме [PERSON] Як вбачається із матеріалів справи, згідно договору купівлі-продажу від 09 квітня 2008 року квартира [ADDRESS] придбана [PERSON] В той же день між останнім та АКІБ "Укрсиббанк" (правонаступником якого є ПАТ "УкрСиббанк") укладений договір про надання споживчого кредиту № 11330602000 з цільовим призначенням кредиту - придбання нерухомості , а саме двокімнатної квартири за адресою [ADDRESS]. Також 09.04.2008 року позивачем, за згодою відповідачки , укладено Договір іпотеки з ПАТ "УкрСиббанк" , згідно якого [PERSON] передав в іпотеку банку вказану квартиру в якості забезпечення за кредитним договором. По теперішній час сторони зареєстровані за цією адресою . Заочним рішенням Центрального районного суду м.Миколаєва від 06 березня 2013 року на користь ПАТ "УкрСиббанк" з [PERSON] в солідарному порядку зі [PERSON] стягнуто достроково кредитна заборгованість за кредитним договором № 11330602000 від 09.04.2008 року, в забезпечення якого була передана в іпотеку вказана спільна квартира, в загальному розмірі 139 552,85 доларів США, що еквівалентно 1109542,86 грн. 16 грудня 2013 року за даним рішенням суду Центральним ВДВС ММУЮ відкриті виконавчі провадження з примусового виконання , ровадяться виконавчі дії, арештоване майно боржників. за поясненнями представника третьої особи , рішення суду до теперішнього часу не виконане, жодних виплат ні боржник, ні поручитель за договором не проводять. Станом на 13 лютого 2015 року заборгованість за вищевказаним кредитним договором становить 210 664,61 долари США . Відповідно до ч. 4 ст. 65 СК України, договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім'ї, створює обов'язки для другого подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане і інтересах сім'ї. Як зазначено в п. 24 Постанови Пленуму ВСУ "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справа про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна" 11 від 21.12.2007 року , при поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов'язаннями, що виникли в інтересах сім'ї. Про те, що даний кредитний договір на придбання вказаної квартири, як і договір іпотеки цієї квартири, укладені саме в інтересах їх сім'ї - сторони не заперечували, і таке підтверджується матеріалами справи та обставинами укладення даних договорів. За такого, суд приходить до висновку про наявність підстав для визначення рівних часток сторін у зобов'язанні за кредитним договором, який укладався на придбання квартири, що була на час його укладення спільним майном подружжя. При цьому суд враховує, що після набуття рішенням суду про розподіл спільного майна подружжя , відповідно до загальних правил цивільного законодавства про право спільної власності (ст. 356 ЦК України) у сторін виникло право спільної часткової власності на вищевказану квартиру. Згідно положень ст. 360 ЦК України, співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов'язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов'язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов'язаннями, пов'язаними із спільним майном. Отже, станом на теперішній час, [PERSON] , так як і [PERSON] є співвласниками квартири, яка є предметом кредитного договору , за яким виникла спірна заборгованість, в також фактично є і в рівних частках іпотекодавцями вищевказаної квартири . На підставі викладеного, у відповідності до ст. ст. 65, , 70 СК України, ст.ст. 316, 358, 366 ЦК України , суд дійшов висновку, що спірна заборгованість за кредитним договром підлягає розподілу в рівних частках між подружжям та співвласниками квартири . У зв'язку із зазначеним, позов підлягає частковому задоволенню , оскільки позовні вимоги про визнання кредитної заборгованості спільною сумісною власністю подружжя є зайвими. В силу ст. ст. 81, 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір.

Outcome: partial