Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-16 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що з 07 серпня 2004 року перебувала у шлюбі з [PERSON]. За час спільного проживання народився син [PERSON], [INFO]. 29 вересня 2007 року шлюб між сторонами було розірвано. Після розірвання шлюбу син проживає разом з позивачем, яка самостійно займається його вихованням та лікуванням, піклується про його фізичний та духовний розвиток, навчання. Відповідач не спілкується з сином, не проявляє до нього батьківської турботи, не цікавиться та не відвідує його, не надає матеріальної допомоги. Дитина перенесла операцію на серці та відповідно до рекомендацій лікарів потребує посиленого харчування, батько жодного разу не поцікавився про стан його здоров'я. Як наслідок дитина відповідача взагалі не знає та називає батьком іншого чоловіка. 11.09.2014 року [PERSON] звернувся з зустрічним позовом до [PERSON] про надання права на побачення з дитиною. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що син проживає з відповідачем, однак, він бажає спілкуватися з сином та просить дозволити періодичні побачення з дитиною. Вважає за доцільне встановити періодичні побачення щосуботи з 12-00 год. до 18-00 год. в присутності бабусі [PERSON], що сприятимуть зближенню з сином. Позивач (відповідач за зустрічним позовом) після оголошеної у судовому засіданні перерви згідно поданої заяви просить закінчити розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує, зустрічний позов визнає в повному обсязі (а.с.98). Відповідач (позивач за зустрічним позовом) та його представник після оголошеної у судовому засіданні перерви згідно поданих заяв просять розглянути справу у їх відсутність. Представник відповідача (позивача за зустрічним позовом) позовні вимоги визнає в повному обсязі, зустрічний позов підтримує (а.с.94, 97). Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - виконавчого комітету Житомирської міської ради як органу опіки та піклування у судовому засіданні пояснив, що в інтересах дитини є достатні підстави для задоволення первісного позову, а також задоволення зустрічного позову. Прокурор у судовому засіданні пояснила, що в інтересах дитини є достатні підстави для задоволення первісного позову та зустрічного позову. Суд, заслухавши пояснення сторін, висновок виконавчого комітету Житомирської міської ради як органу опіки та піклування, прокурора, дослідивши матеріали справи, оцінюючи в сукупності зібрані по справі докази, вважає, що первісний позов та зустрічний позов підлягають задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що [PERSON] є батьком малолітньої дитини [PERSON], [INFO], що підтверджується копією повторного свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 19.06.2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Житомирського міського управління юстиції у Житомирській області (а.с.65). Шлюб між сторонами було розірвано 29.09.2007 року, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER], виданого 29.09.2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції (а.с.7). [PERSON] 26.04.2013 року зареєструвала шлюб з [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого 26.04.2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Житомирського міського управління юстиції у Житомирській області (а.с.51). Як вбачається з довідки КП "ВЖРЕП-15" від 06.05.2014 року № 510 (а.с.63) [PERSON], [INFO], проживає з матірю [PERSON] та її чоловіком [PERSON]. Згідно характеристики учня 2-б класу ЗОШ №30 (а.с.61) вихованням [PERSON] займаються батьки [PERSON] та [PERSON], які цікавляться навчанням, відвідують батьківські збори, беруть участь у організації виховних заходів. За період навчання участі батька [PERSON] не було відмічено в процесі виховання та навчання дитини. Відповідно до висновку виконавчого комітету Житомирської міської ради як органу опіки та піклування щодо доцільності позбавлення батьківських прав відповідача (а.с.17) батько дитини [PERSON] самоусунувся від виконання батьківських обов'язків, матеріально дитині не допомагає, участі у вихованні сина не бере, не піклується про його фізичний, духовний розвиток, фактично втратив з ним родинні зв'язки. Згідно ст.150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Частиною 1 статті 12 Закону України "Про охорону дитинства" встановлено, що на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Відповідно до положень ст.164 Сімейного Кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Згідно ст.3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до п.п.15, 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Згідно ч.3 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи викладене, висновок органу опіки та піклування, прокурора щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON], а також те, що дитина його взагалі не знає та вважає батьком іншого чоловіка; батько не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання; не забезпечує дитину харчуванням, медичним доглядом, лікуванням; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення та не виявляє інтересу до її внутрішнього світу; свідомо нехтує своїми батьківськими обов'язками та позовну вимогу про позбавлення батьківських прав визнає, тому наявні достатні підстави для позбавлення [PERSON] батьківських прав та задоволення первісного позову. Згідно ст.168 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду із заявою про надання їм права на побачення з дитиною. Суд може дозволити разові, періодичні побачення з дитиною, якщо це не завдасть шкоди її життю, здоров'ю та моральному вихованню, за умови присутності іншої особи. Оскільки відповідач по зустрічному позову [PERSON] позовну вимогу про надання дозволу на періодичні побачення з дитиною визнає в повному обсязі, тому суд приходить до висновку про відсутність будь-яких обставин, які б свідчили про те, що спілкування дитини з батьком у присутності бабусі завдасть шкоди життю, здоров'ю і перешкоджатиме нормальному вихованню дитини та наявність підстав для задоволення зустрічної позовної вимоги.

Outcome: approved