Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-30 00:00:00

ПАТ "КБ "Надра" звернулося з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 333/АМК73/2008-840 від 09.09.2008 року на загальну суму 625293,93 гривень, а також судових витрат. Позовні вимоги мотивовані тим, що 09.09.2008 року між ВАТ "КБ "Надра", правонаступником якого з 04.02.2011 року є ПАТ "КБ "Надра", та [PERSON] укладено кредитний договір № 333/АМК73/2008-840. Відповідно до умов договору, позивач надав відповідачу на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності грошові кошти (кредит) в доларах США з метою придбання автотранспортного засобу на загальну суму 29708 доларів США з розрахунку 15,4 % на рік строком з 09.09.2008 року по 08.09.2015 року. Нарахування відсотків за користування кредитом здійснюється за фактичну кількість днів у періоді на залишок заборгованості. Відповідно до умов кредитного договору, викладених в п. 2.2.1., 2.2.3., відповідач зобов'язався повертати кредит та сплачувати нараховані відсотки щомісячно, до 18 числа поточного місяця, при цьому щомісячний платіж повинен складати суму не меншу, ніж зазначена в п. 2.2.1. кредитного договору. Відповідачем порушені пункти 2.2.1, 2.2.3, 4.3.3 кредитного договору щодо повернення кредиту та сплати відсотків за користування коштами. Відповідно до п. 4.2.5 договору позивач має право вимагати від відповідача дострокового виконання зобов'язань щодо повернення кредиту, сплату нарахованих відсотків та інших платежів, передбачених кредитним договором, якщо відповідач не вніс черговий платіж у термін, визначений п. 2.2.3 кредитного договору. Відповідно до п. 5.1 кредитного договору у разі прострочення відповідачем строку сплати мінімально необхідного платежу по погашенню кредиту, визначеного у п. 2.2.3 кредитного договору, відповідач сплачує позивачу пеню в розмірі в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на час виникнення заборгованості, від несвоєчасно сплаченої суми за кожен день прострочення. Відповідно до п. 5.2. кредитного договору у разі порушення відповідачем вимог п.п. 4.3.1, 4.3.2, 4.3.7, 4.3.9, 4.3.10 кредитного договору, відповідач зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 10 відсотків від суми кредиту, визначеної у п. 1.1. кредитного договору, за кожен випадок. Станом на 29.08.2013 року за відповідачем наявна заборгованість по кредитному договору в сумі 78230,19 доларів США, що за курсом НБУ станом на 29.08.2013 року 625293,93 гривень, в тому числі: - непогашений кредит - 28654,72 доларів США, що еквівалентно 229037,18 гривням; - несплачені відсотки - 11174,83 доларів США, що еквівалентно 89320,45 гривням; - не сплачена пеня за прострочення строків виконання зобов'язань - 3997,11 доларів США, що еквівалентно 31948,92 гривням; - несплачений штраф за прострочення строків сплати мінімально необхідного платежу - 34116,98 доларів США, що еквівалентно 272697,02 гривням; несплачені комісії - 286,55доларів США, що еквівалентно 2290,37 гривням. На даний час кредитна заборгованість відповідачем не погашена. Відповідач уникає зустрічей з представниками позивача і не здійснює ніяких дій для погашення заборгованості, тому позивач вимушений звернутись до суду з цим позовом. В послідуючому позивач неодноразово змінював позовні вимоги. Відповідно до заяви про уточнення позовних вимог від 22.10.2014 року, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 333/АМК73/2008-840 від 09.09.2008 року станом на 05.09.2014 року, яка становить: 28654,72 гривень доларів США, що по курсу НБУ - 367416,55 гривень, заборгованість за відсотками 15734,75 доларів США, що по курсу НБУ - 201754,17 гривень, пеня за прострочення сплати кредиту 685646,13 гривень, штраф за порушення умов кредитного договору 9021,19 гривень (а.с. 222-223). Відповідно до письмового пояснення позивача (а.с.187), кошти від страхового відшкодування надійшли 10.05.2012 року в сумі 55727,68 гривень. В період з 10.05.2012 року по 01.06.2012 року велася робота з позичальником щодо зарахування цих коштів на погашення заборгованості за кредитним договором. Так як з [PERSON] не було зв'язку, то дане питання винесено на засідання кредитного комітету. Рішенням кредитного комітету від 22.06.2012 року (протокол № 105) було дозволено зарахувати кошти на погашення заборгованості за кредитним договором. Також відповідно до вказаного рішення, на підставі листа ДПАУ № 2665/10/31-013 від 05.04.2011 року, з [PERSON] було утримано та сплачено до бюджету податок з доходів фізичних осіб в сумі 9259,11 гривень. 46468,57 гривень конвертовано по курсу 8,0750 гривень за долар США в 5754,63 доларів США та 22.06.2012 року зараховано на погашення кредитної заборгованості (а.с. 187-188). Представник позивача в судове засідання неодноразово з'являвся, заявляв клопотання про відкладення розгляду справи. Про час і місце розгляду справи позивач повідомлявся належним чином. В судовому засіданні представник позивача, коли з'явився, заявив клопотання про відкладення розгляду справи для підготовки обґрунтованого пояснення по суті позову та у зв'язку з необхідністю надати суду інші необхідні документи для вирішення спору. В послідуючому представник позивача в судове засідання не з'явився, надіславши заяви та пояснення. Надав до суду заяву про розгляд та вирішення справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав у повному обсязі відповідно до заяви про уточнення позовних вимог від 22.10.2014 року. Відповідач у справі [PERSON] в попередньому судовому засіданні 26.02.2014 року заявив, що позов визнає частково і не заперечував факту отримання коштів за кредитним договором, позов визнавав в частині тіла кредиту, процентів, а штрафу і пені не визнавав. В послідуючому надав пояснення, що позовні вимоги не визнає в повному обсязі. Крім того, після ДТП страховою компанією було нараховано страхове відшкодування, яке страховою компанією було перераховано банку, проте це позивачем не враховано. В присутності представника Климко В.О. відповідач заперечував факт отримання кредитних коштів, заявив про невизнання позову в повному обсязі. В судовому засіданні представником відповідача було надано заперечення на позовну заяву (а.с.96-97). В послідуючому відповідач та його представник в судові засідання не з"являлися, хоча про час та день розгляду справи повідомлялися належним чином, про причини неявки суду не повідомляли. Судом встановлені наступні факти, обставини та відповідні їм правовідносини. 09.09.2008 року між ВАТ "КБ "Надра" та [PERSON] укладено кредитний договір № 333/АМК73/2008-840, відповідно до якого позивач надав відповідачу на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності грошові кошти (кредит) в доларах США з метою придбання автотранспортного засобу на загальну суму 29708 доларів США, з розрахунку 15,4 % на рік, строком з 09.09.2008 року по 08.09.2015 року. Відповідно до пунктів 2.2.1., 2.2.3., кредитного договору відповідач зобов'язався повертати кредит та сплачувати нараховані відсотки щомісячно, до 18 числа поточного місяця, при цьому щомісячний платіж повинен складати суму не меншу, ніж зазначена в п. 2.2.1. кредитного договору. Відповідно до п. 4.2.5 договору позивач має право вимагати від відповідача дострокового виконання зобов'язань щодо повернення кредиту, сплату нарахованих відсотків та інших платежів, передбачених кредитним договором, якщо відповідач не вніс черговий платіж у термін, визначений п. 2.2.3 кредитного договору. Відповідно до п. 5.1 кредитного договору у разі прострочення відповідачем строку сплати мінімально необхідного платежу по погашенню кредиту, визначеного у п. 2.2.3 кредитного договору, відповідач сплачує позивачу пеню в розмірі в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на час виникнення заборгованості, від несвоєчасно сплаченої суми за кожен день прострочення. Відповідно до п. 5.2. кредитного договору у разі порушення відповідачем вимог п.п. 4.3.1, 4.3.2, 4.3.7, 4.3.9, 4.3.10 кредитного договору, відповідач зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 10 % від суми кредиту, визначеної у п. 1.1. кредитного договору, за кожен випадок. Вказані обставини підтверджуються кредитним договором № 333/АМК73/2008-840 від 09.09.2008 року, заявою [PERSON] на видачу готівки № 480 від 09.09.2008 року в сумі 29708 доларів США, що еквівалентно 144116,48 гривень, квитанцією № 6900 від 09.09.2008 року про отримання [PERSON] в касі банку 143790 гривень (а.с.6-12,18,19). Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості відповідача [PERSON]за кредитним договором № 333/АМК73/2008-840 від 09.09.2008 року, станом на 5.09.2014 року, заборгованість відповідач перед позивачем становить: заборгованість за кредитом - 28654,72 доларів США, що по курсу НБУ - 367416,55 гривень, заборгованість за відсотками 15734,75 доларів США, що по курсу НБУ - 201754,17 гривень, пеня за прострочення сплати кредиту за період з 05.09.2013 року по 04.09.2014 року - 5345,89 доларів США, що по курсу НБУ - 68546,13 гривень, штраф за порушення додаткової угоди до кредитного договору 703,56 доларів США, що по курсу НБУ - 9021,19 гривень. Загальна сума заборгованості 50438,92 доларів США, що по курсу НБУ - 646738,04 гривень (а.с. 183-185). Також судом встановлено, що ПРаТ СК "ПЗУ Україна" відповідно до платіжного доручення № 2257 від 10.05.2012 року перерахувало на рахунок позивача страхове відшкодування ([PERSON], кредитний договір № 333/АМК73/2008-840 від 09.09.2008 року) в сумі 55727,68 гривень (а.с. 114-117). Відповідно до письмового пояснення позивача, кошти від страхового відшкодування надійшли 10.05.2012 року в сумі 55727,68 гривень. Рішенням кредитного комітету від 22.06.2012 року (протокол № 105) було дозволено зарахувати кошти на погашення заборгованості за кредитним договором. Відповідно до вказаного рішення на підставі листа ДПАУ № 2665/10/31-013 від 05.04.2011 року було утримано та сплачено до бюджету податок з доходів фізичних осіб в сумі 9259,11 гривень. 46468,57 гривень конвертовано по курсу 8,0750 гривень за долар США в 5754,63 доларів США та 22.06.2012 року зараховано на погашення кредитної заборгованості (а.с. 187-188). Вказані обставини підтверджуються наказом № 360 від 20.05.2011 року, випискою з протоколу № 32 від 23.06.2009 року, розпорядженнями про встановлення курсу валют станом на 22.06.2012 року, випискою з протоколу № 105 від 06.2012 року (а.с. 190-203). Як вбачається з розрахунку заборгованості [PERSON] за кредитним договором № 333/АМК73/2008-840 від 09.09.2008 року,станом на 5.09.2014 року (а.с. 184), 5754,63 доларів США 22.06.2012 року зараховано на погашення кредитної заборгованості за процентами за користування кредитом. Проте позивачем не надано суду доказів утримання та сплати до бюджету податку з доходів фізичних осіб в сумі 9259,11 гривень з суми страхового відшкодування нарахованого [PERSON] Відповідно до пп. 165.1.27 п. 165.1 ст. 165 ПК України, до оподатковуваного доходу платника податку не включається сума страхового відшкодування, отриманого за договором страхування від страховика-резидента, крім договорів страхування життя, та у разі, якщо сума страхового відшкодування не перевищує розміршкоди, фактично заподіяної вигодонабувачу. Причому, цей розмір визначається за звичайними цінами на дату такої страхової виплати. Виходячи з цього, 9259,11 гривень з суми страхового відшкодування нарахованого [PERSON], що по курсу купівлі-продажу іноземної валюти станом на 22.06.2012 року для структурних підрозділів ПАТ "КБ "Надра", відповідно до розпорядження № 551 від 22.06.2012 року, становить 1142,39 доларів США, позивачем у справі, безпідставно та у порушення умов кредитного договору та чинного законодавстваУкраїни, не зараховані на погашення кредитної заборгованості [PERSON] за процентами за користування кредитом. Позивачем у справі належним чином не обґрунтовані та не підтверджені належними та допустимими доказами, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача штрафу за порушення додаткової угоди до кредитного договору в сумі 703,56 доларів США, що по курсу НБУ станом на 05.09.2014 року, становить 9021,19 гривень, а тому в цій частині позовних вимог необхідно відмовити. На час розгляду та вирішення справи, відповідач заборгованість за кредитним договором не погасив, продовжує порушувати умови кредитного договору. Частиною 1 ст. 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк бо інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 509 ЦК України встановлено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав встановлених ст. 11 ЦК України, відповідно до якої, підставою виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, визначено договори та інші правочини. Cтаттями 526, 629 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження, та доведення перед судом їх переконливості, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким чином, позовні вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором необхідно задовольнити частково та стягнути з відповідача на користь позивача 28654,72 доларів США заборгованість за кредитом, що по курсу НБУ станом на 05.09.2014 року - 367416,55 гривень, заборгованість за відсотками 14592,36 (15734,75 - 1142,39) доларів США, що по курсу НБУ станом на 05.09.2014 року - 187106,15 гривень, пеню за прострочення сплати кредиту за період з 05.09.2013 року по 04.09.2014 року - 5345,89 доларів США, що по курсу НБУстаном на 05.09.2014 року - 68546,13 гривень, а всього 48592,97 доларів США, що по курсу НБУстаном на 05.09.2014 року - 623068,77 гривень. Частиною 1 ст. 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк бо інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 509 ЦК України встановлено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав встановлених ст.11 ЦК України, відповідно до якої, підставою виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, визначено договори та інші правочини. Cтаттями 526, 629 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження, та доведення перед судом їх переконливості, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 ст. 88 ЦПК України визначено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: partial