Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-26 00:00:00

ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" (далі - ТОВ «ФК «ЄАПБ») просить ухвалити рішення про стягнення з [PERSON] 16 540,00 гривень заборгованості за кредитним договором № 1593512 від 04 грудня 2019 року. Заявлені вимоги обґрунтовано тим, що зазначений кредитний договір був укладений між ТОВ «Авентус Україна» та відповідачем [PERSON] у відповідності до Закону України «Про електронну комерцію». Невід`ємною частиною цього договору є Правила надання коштів у позику, в тому числі й на умовах фінансового кредиту, які розміщені на сайті creditplus.ua. Ці правила є публічною пропозицією (офертою) на укладення договору кредиту та визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу необхідну для укладення договору інформацію. 23 квітня 2020 року ТОВ «Авентус Україна» уклало з ТОВ «ФК «ЄАПБ» договір факторингу № 23042020, за умовами якого ТОВ «Авентус Україна» передає (відступає) ТОВ "ФК"ЄАПБ" права вимоги до вказаних у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 16 540,00 гривень, з яких: 5000,00 гривень заборгованості за основною сумою боргу, 1 260,00 гривень заборгованості за відсотками, 10 280,00 гривень заборгованості за пенею. З метою досудового врегулювання спору відповідачу було надіслане повідомлення про порядок погашення заборгованості за кредитним договором, проте після відступлення права вимоги відповідач не здійснив жодного платежу на погашення заборгованості ні на рахунок ТОВ «ФК «ЄАПБ», ні на рахунок попереднього кредитора. Провадження в справі відкрито ухвалою суду від 24 травня 2021 року, розгляд позову постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. 07 липня 2021 року, в межах встановленого судом строку, відповідач [PERSON] подав відзив на позовну заяву. У ньому заявлені позовні вимоги не визнав в повному обсязі з тих підстав, що кредитний договір № 1593512 від 04 грудня 2019 року з ТОВ «Авентус Україна» він не укладав, кредиту в розмірі 5000 гривень не брав. Таку свою позицію обґрунтував тим, що у цьому договорі зазначений його старий паспорт серії [NUMBER] , який на дату укладення договору знаходився у Любомльському районному відділі міграційної служби, а в його користуванні уже перебував новий паспорт у вигляді ІД-картки, виданий 16 вересня 2019 року органом 0721. Тому укласти цей договір не міг через відсутність у нього паспорта старого взірця. Вважає, що дані його паспорта позивач міг взяти з онлайн-позики, що надавалась йому ТОВ «Авентус Україна» 02 серпня 2019 року, проте цю позику він погасив вчасно. Крім цього вказав, що в договорі від 04 грудня 2019 року не його підпис, в паспорті кредиту підпис взагалі відсутній та зазначено про проставлення ним електронного підпису, однак це не відповідає дійсності, оскільки у цей день він був на роботі та ніяких підписів у пред`явлених позивачем документах не ставив. Також позивач не надав доказів про отримання ним кредиту в сумі 5000 гривень. Просив відмовити у задоволенні позову. 17 липня 2021 року від представника позивача поштовим зв`язком надійшла відповідь на відзив. У ній, покликаючись на допущену у позові технічну описку у складових заборгованості, вказала, що загальна сума заборгованості в розмірі 16 540,00 гривень складається із: 5000,00 гривень основного боргу, 9 040,00 гривень відсотків, 2 500,00 гривень штрафів, яку й просила стягнути з відповідача. Також вказала, що укладення відповідачем договору № 1593512 від 04 грудня 2019 року шляхом підписання електронним підписом і отримання ним 5000,00 гривень кредитних коштів підтверджується наданою ТОВ «Авентус Україна» інформацією, яка ідентифікує підписанта договору та перерахування йому коштів. Крім цього, відповідно до п.5.8 Правил надання коштів у позику при повторному поданні заявки на отримання позики попередньо введенні та збережені персональні дані використовуються в разі підтвердження клієнтом їх актуальності. В даному випадку при поданні повторної заявки відповідач використав введені ним при поданні первинної заяви у серпні 2019 року персональні дані, у тому числі стосовно паспорта. Укладення договору та отримання відповідачем кредитних коштів підтверджується й самим фактом здійснення ним часткового погашення кредитної заборгованості первісному кредитору в загальній сумі 1 417,50 гривень. Звернула увагу на те, що складові заборгованості відповідають умовам договору № 1593512 від 04 грудня 2019 року, а сама сума заборгованості сформована станом на 23.04.2020 року, тобто на дату відступлення права вимоги, при цьому ТОВ «ФК «ЄАПБ» як новий кредитор жодних додаткових нарахувань не здійснювало та штрафних санкцій не нараховувало. У строк, визначений судом в ухвалі від 24 травня 2021 року з додатковим врахуванням Нормативів і нормативних строків пересилання поштових відправлень, затверджених наказом Міністерством інфраструктури України від 28.11.2013 року №958, відповідач заперечень на відповідь на відзив не подав. У період з 09 липня 2021 року по 06 серпня 2021 року головуючий у справі суддя перебував у щорічній відпустці. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін від учасників справи до суду не надходили. Враховуючи вищевикладене та положення ст.279 ЦПК, суд розглянув справу за наявними у справі матеріалами. Аналізом доказів по справі суд встановив наступні фактичні обставини. 04 грудня 2019 року між ТОВ «Авентус Україна» та відповідачем [PERSON] як клієнтом/позичальником у електронній формі за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем) був укладений договір № 1593512 про надання коштів у позику на умовах споживчого кредиту, додатком № 1 якого є підписаний сторонами у такий же спосіб графік платежів. Також цього ж дня сторонами цього договору був підписаний паспорт споживчого кредиту - інформація, яка налається споживачу до укладення договору про споживчий кредит (Стандартизована форма). За змістом договору № 1593512 від 04 грудня 2019 року, його сторони погодили, що невід`ємною частиною цього договору є Правила надання коштів у позику, у тому числі й на умовах фінансового кредиту ТОВ «Авентус Україна», які розміщені на сайті creditplus.ua/assets/uploads/public/pravila_18.03.2013.pdf. Приймаючи умови договору клієнт підтверджує, що він ознайомлений з усіма умовами, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно їх дотримуватися. Умовами цього договору визначено, що ТОВ «Авентус Україна» надає [PERSON] грошові кошти в загальній сумі 5 000,00 гривень на умовах строковості, зворотності, платності, з метою покриття побутових витрат, а [PERSON] зобов`язується повернути позику та сплатити проценти за користування позикою (п.1.1. договору). Позика видається строком на 14 днів. Договір діє до повного виконання клієнтом своїх зобов`язань за цим договором (п.1.2 договору). Сторони погодили наступну фіксовану процентну ставку за користування позикою: знижену процентну ставку 1,71% від суми позики за кожен день користування позикою (624,15% річних) у межах строку надання позики та стандартну процентну ставку 1,80% від суми позики за кожен день користування позикою (657% річних), яка застосовується у разі продовження строку користування позикою та зміни дати погашення позики, недотримання умов застосування зниженої процентної ставки, з четвертого дня прострочення заборгованості, але не більше ніж до 90 дня прострочення (п.1.3, п.1.7, п.3.3 договору). Загальна вартість позики за зниженою ставкою складає 123,94% від суми позики (у процентному виразі) або 6 197,00 гривень (у грошовому виразі) та включає в себе проценти (відсотки) за користування позикою - 23,94% від суми позики (у процентному виразі) або 1 197,00 гривень (у грошовому виразі) (п.1.4 договору). Позика надається шляхом перерахування товариством грошових коштів на банківський картковий рахунок, наданий клієнтом (п.1.5. договору). У випадку неможливості виконання зобов`язань за договором у повному обсязі та у встановлений строк, клієнт має право ініціювати продовження строку користування позикою та зміну дати погашення позики, шляхом здійснення платежу на користь товариства у розмірі не менше суми нарахованих і несплачених на дату платежу процентів. Після отримання товариством коштів у розмірі нарахованих та несплачених процентів, заява клієнта про продовження строку користування позикою вважається поданою (п.1.6. договору). Після вчинення клієнтом дій згідно з п. 1.6 цього договору, та у разі якщо залишок суми позики складає не менше ніж 400 гривень, товариство має право, але не обов`язок, продовжити строк користування позикою. Новий строк користування позикою обчислюється з дня, наступного за днем вчинення клієнтом дій згідно з п. 1.6 цього договору та дорівнює 14 днів. Нова дата повернення позики відображається в особистому кабінеті клієнта. Протягом нового строку користування позикою проценти (відсотки) нараховуються за стандартною процентною ставкою (п.1.7. договору). Товариство має право укладати договори щодо відступлення права вимоги за договором або договори факторингу з будь-якою третьою особою без окремої згоди клієнта (п.2.2. договору). Клієнт зобов`язаний у встановлений договором строк повернути позику та сплатити проценти за користування, штрафи та пені (у разі наявності) (п.2.4. договору). Сторони домовилися, що повернення позики та сплата процентів за користування позикою здійснюватимуться згідно з графіком платежів, який є невід`ємною частиною договору (п.3.1. договору). Умовами застосування зниженої процентної ставки є дотримання клієнтом терміну повного повернення позики, зазначеного в графіку платежів, недопущення прострочення виконання зобов`язання більше трьох календарних днів (п.3.3. договору). У випадку прострочення повернення суми позики, клієнт зобов`язаний сплатити товариству штраф в розмірі 60,00 гривень за кожен день прострочення, починаючи з четвертого дня прострочення виконання зобов`язань за договором (п.4.4. договору). Штрафи за договором нараховуються у момент сплати, але в будь-якому випадку граничний розмір сукупної суми неустойки (штрафів та пені), нарахованої за порушення клієнтом зобов`язань за цим договором, не може перевищувати 50% суми, одержаної клієнтом за цим договором, і становить 2500,00 гривень (п.4.5. договору). Датою укладення договору між товариством і клієнтом є дата його підписання. Договір є укладеним з моменту відправки грошових коштів клієнту (п.6.2. договору). Графіком платежів, який є додатком до вказаного договору, було визначено, що датою повернення позики є 18 грудня 2019 року. У розділі 7 вказаного договору, графіку платежів та паспорта споживчого кредиту клієнтом вказаний [PERSON] та зазначено, що ці документи підписані ним електронним підписом 04 грудня 2019 року о 13:36:48. Відповідно до ч. 1 ст. 640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Статтею 3 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. У статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» визначений порядок укладення електронного договору. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідно до ст.12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію»). Укладення відповідачем [PERSON] договору № 1593512 від 04 грудня 2019 року у відповідності до Закону України «Про електронну комерцію» підтверджується інформацією ТОВ «Авентус Україна» від 27.04.2020 року № 1197/20, у якій наводяться дані про ID, ІПН відповідача як клієнта, WFP transaction code та код для підписання договору. Також інформацією ТОВ «Авентус Україна» від 30.04.2020 року № 7977-ВП підтверджується здійснення 04 грудня 2019 року грошового переказу на картковий рахунок відповідача на суму 5000,00 гривень. Суд звертає увагу на те, що без отримання відповідачем листа на адресу електронної пошти та смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт ТОВ «Авентус Україна» за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету, надання своїх персональних даних, в тому числі номера банківської картки, кредитний договір між відповідачем та ТОВ «Авентус Україна» не був би укладений, а грошові кошти не були б йому перераховані. Зазначення у договорі даних паспорта відповідача старого зразка не підтверджує не підписання ним цього договору з огляду на письмові пояснення сторін та положення п.5.8 Правил надання коштів у позику, які визначають, що під час подання повторних заявок на отримання позики проходження етапів 5.2-5.6 не є обов`язковим. При цьому, перед поданням повторної заявки клієнт може повідомити товариство про зміну персональних даних, у тому числі номеру телефону, електронної пошти та зареєструвати інші банківські рахунки/платіжні картки для отримання коштів чи погашення позики. Клієнт зобов`язаний повідомити товариство про вусі зміни наданих у процесі реєстрації даних у встановленому порядку. Відправляючи заявку на отримання позики, клієнт підтверджує актуальність усіх наданих даних. Крім цього, карткою обліку за цим договором також стверджено внесення відповідачем грошових коштів на погашення виниклої заборгованості 08 грудня 2019 року та 19 грудня 2019 року в загальній сумі 1417,50 гривень. Отже, вищенаведені факти та обставини об`єктивно спростовують вказані відповідачем у відзиві доводи щодо не укладення ним договору позики і не отримання грошових коштів від ТОВ «Авентус Україна». Відповідно до ст.526, 530, 610, 611, 625, 1049, 1050, 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти; зобов`язання повинні виконуватися сторонами належним чином і своєчасно; порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання); боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання; боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. У справі встановлено, що ТОВ «Авентус Україна» свої договірні зобов`язання за договором № 1593512 від 04 грудня 2019 року виконало належним чином, перерахувавши 04 грудня 2019 року на банківську картку відповідача [PERSON] кошти в сумі 5 000,00 гривні. Натомість, [PERSON] свої договірні зобов`язання виконував неналежним чином, позику та проценти за користування кредитними коштами у відповідності до умов договору та графіку платежів не сплатив, в зв`язку із чим станом на 23 квітня 2020 року у нього за розрахунками ТОВ «Авентус Україна» рахувалась заборгованість в загальній сумі 16 540,00 гривень. 23 квітня 2020 року між ТОВ «Авентус Україна» і ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №23042020, за умовами якого ТОВ «Авентус Україна» передало (відступило) за плату, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» прийняло належні первісному кредиторові права вимоги до боржників, вказаних у реєстрах боржників. Перехід від ТОВ «Авентус Україна» до ТОВ «ФК «ЄАПБ» прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі реєстру боржників згідно з додатком №2, після чого ТОВ «ФК «ЄАПБ» стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. 23 квітня 2020 року між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» підписано акт прийому-передачі реєстру боржників за договором факторингу №23042020 від 23 квітня 2020 року. До реєстру боржників включений відповідач [PERSON] за кредитним договором № 1593512 із загальною сумою заборгованості 16 540,00 гривень, з яких: 5 000,00 гривень заборгованості за основною сумою боргу, 1 260,00 гривень заборгованості за відсотками, 10 280,00 гривень заборгованості за пенею, штрафами. 25 березня 2020 року ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «ЄАПБ», кожне зокрема, надіслало на адресу відповідача [PERSON] повідомлення про відступлення права грошової вимоги та необхідність погашення заборгованості в загальній сумі 16 540,00 гривень на користь нового кредитора ТОВ «ФК «ЄАПБ» із зазначенням його банківських реквізитів. За змістом положень п.1 ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно зі ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Приписами ч.1 ст.516 ЦК України визначено, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Приписами ст.1077 ЦК України визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Отже, з 23 квітня 2020 року ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право вимоги до відповідача [PERSON] за договором № 1593512 від 04 грудня 2019 року. Позивач, з урахуванням наведених у відповіді на відзив уточнень, просить стягнути з відповідача заборгованість в загальному розмірі 16 540,00 гривень, яка складається із: 5000,00 гривень основного боргу, 9 040,00 гривень відсотків, 2 500,00 гривень штрафів. З картки обліку інформації за договором № 1593512 від 04 грудня 2019 року, сформованої ТОВ «Авентус Україна» станом на 23 квітня 2020 року, вбачається, що за період з 04 по 19 грудня 2019 року [PERSON] було нараховано всього 1 417,50 гривень відсотків за користування кредитом. 08 грудня 2019 року відповідач сплатив на погашення відсотків 427,50 гривень, 19 грудня 2019 року - 990,00 гривень. Тобто станом на 19 грудня 2019 року відсотки відповідачем були погашені в повному обсязі. У зв`язку із цим, на підставі п.1.6 та п.1.7 договору наявні підстави для висновку, що ТОВ «Авентус Україна» продовжило відповідачу строк користування позикою на 14 днів, тобто до 02 січня 2020 року включно. З 20 грудня 2019 року по 02 січня 2020 року відповідачу було нараховано 1 260,00 гривень відсотків. При цьому слід зазначити, що після 19 грудня 2019 року по 23 квітня 2020 року (день відступлення права вимоги) відповідач жодних грошових коштів на погашення заборгованості не вносив. Згідно з ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. У правовій позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеній у постанові від 28 березня 2018 року в справі №444/9519/12, зазначено, що припис абзацу 2 частини 1 статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики в разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише в межах погодженого сторонами строку кредитування. Крім того, Велика Палата Верховного Суду зазначила, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою ст. 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. З огляду на викладене, після закінчення строку кредитування відповідач [PERSON] зобов`язаний був повернути основну суду кредит у сумі 5 000,00 гривень та 1 260,00 гривень відсотків. З витягу з реєстру боржників до договору факторингу від 23 квітня 2020 року №23042020, наданого позивачем, вбачається, що за [PERSON] рахується заборгованість за основною сумою боргу в сумі 5000,00 гривень та 1 260,00 гривень за відсотками, що відповідає встановленим судом фактичним обставинам і умовам укладеного відповідачем договору. Заявлена позивачем сума заборгованості по відсоткам в розмірі 9 040,00 гривень (427,50 + 10 030,00 - 1417,50) суперечить вимогам ст.1048 ЦК України та вищевказаній правовій позиції, оскільки як вбачається із картки обліку дана сума відсотків нарахована, у тому числі, після спливу строку кредитування з 03 січня 2020 року по 01 квітня 2020 року, проте законних підстав для подальшого нарахування відсотків у цей період у ТОВ «Авентус Україна» не було. Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про необхідність стягнення з відповідача [PERSON] в користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» основної суми боргу в сумі 5 000,00 гривень та відсотків за користування кредитними коштами в сумі 1 260,00 гривень. Що стосується позовних вимог в частині стягнення штрафу в сумі 2 500,00 гривень, то суд дійшов наступних висновків. Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема:… 3) сплата неустойки;… У статті 549 ЦК України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Наданими позивачем доказами доведено, що відповідач [PERSON] прострочив повернення суми позики, а тому у відповідності до умов договору зобов`язаний сплатити штраф. З картки обліку інформації за договором № 1593512 від 04 грудня 2019 року вбачається, що відповідачу нараховано 2 500,00 гривень. Такий нарахований ТОВ «Авентус Україна» і визначений позивачем ТОВ «ФК «ЄАПБ» розмір штрафу узгоджується з п.4.4, п.4.5. договору № 1593512 від 04 грудня 2019 року, оскільки не перевищує 50% одержаної відповідачем за цим договором суми позики, тому ця складова кредитної заборгованості підлягає стягненню з відповідача в повному обсязі. Згідно із статтями 76, 81 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електрон-ними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. На підставі досліджених доказів та норм чинного законодавства суд дійшов висновку про належне підтвердження заборгованості відповідача перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» в загальній сумі 8 760,00 гривень, з яких: 5 000,00 гривень заборгованості за основною сумою боргу, 1 260,00 гривень заборгованості за відсотками, 2 500,00 гривень заборгованості по штрафу. Таким чином, судом встановлено підстави для часткового задоволення позову. Згідно зі ст.141 ЦПК України судові витрати по справі слід покласти на відповідача пропорційно до задоволених вимог із розрахунку задоволення 53 % таких вимог.

Outcome: partial