Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-16 00:00:00

До Вінницького міського суду Вінницької області звернувся [PERSON] із позовом до [PERSON], за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору першої Вінницької державної нотаріальної контори про захист права власності шляхом скасування обтяження. Позов мотивований тим, що [PERSON] є власником житлового будинку з прибудовами та господарськими спорудами по [ADDRESS]. 16.06.2016 року, коли позивач звернувся до Виконавчого комітету Вінницької міської ради та одержав Інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна № 61565816, він дізнався, що належний йому на праві приватної власності будинок є обтяженим. Згідно вказаної довідки, 13.07.2007 року на належне позивачу майно було накладено заборону на нерухоме майно, підстава: повідомлення б/н від 13.07.2007 року, видавник: Вінницька облконтора Будбанка, особа майно/права якої обтяжуються: [PERSON]. Реєструвала вказане обтяження Перша Вінницька державна нотаріальна контора. Згідно із Мировою угодою, затвердженою Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 13.06.2014 року у справі № 212/3550/2012, за позивачем визнано право власності на вказаний вище житловий будинок, в рахунок стягнення боргу на його користь з [PERSON]. Згідно із Рішенням третейського суду для вирішення конкретного спору від 16.06.2005 року, визнано дійсним договір купівлі-продажу цілого будинковолодіння за вищевказаною адресою, укладений 11.06.2005 року між [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [INFO], інтереси якого представляв батько, [PERSON], та [PERSON]. Як вбачається із змісту вказаного Рішення, зазначена нерухомість належала продавцям на підставі свідоцтв про право на спадщину за законом, посвідчених 28.12.2004 року державним нотаріусом Другої вінницької державної нотаріальної контори Сікорською А.А. Після того, як позивач дізнався про накладене обтяження на його будинок, він звернувся до Першої Вінницької державної нотаріальної контори із проханням надати йому документ, що став підставою для накладення вказаного обтяження, проте нотаріальною конторою було повідомлено, що дане повідомлення від 13.07.2007 року в архіві відсутнє оскільки не існує. Разом з тим зазначено, що вказана заборона виникла 05.07.1984 року на підставі повідомлення б/н, видавник: Вінницька облконтора Будбанку. Надати копію даного повідомлення також немає можливості, оскільки вказані відомості знищені за строками давності. Таким чином, єдиним способом захисту прав позивача є звернення до суду, оскільки зважаючи на вказане обтяження, він не має можливості в повній мірі реалізувати своє право власності на належне йому майно. В ході розгляду справи представником позивача було подано заяву про збільшення позовних вимог, в якій позивач також просив встановити, що обтяження, накладене 13.07.2007 року 14:26:18 на підставі повідомлення, серія та номер: б/н, виданого 13.07.2007 року Вінницькою облконторою Будбанка, особа, майно/права якої обтяжуються: [PERSON], згідно відомостей про реєстрацію обтяження до 01.01.2013 року зареєстрованого у Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна за реєстраційним номером обтяження 5297952 реєстратором - Першою вінницькою державною нотаріальною контрою, номер згідно реєстру № 11, внутрішній номер 4Е01152726EF5A2F313F - житлового будинку по [ADDRESS], що належить [PERSON] на праві приватної власності - не стосується. Ухвалою суду від 18.05.2017 року замінено первісного відповідача - [PERSON] на належного - першу Вінницьку державну нотаріальну контору та залучено до участі у справі [PERSON] в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору. Сторони по справі в судове засідання не з'явились, однак надали суду заяви про розгляд справи у їх відсутність. Представником позивача зазначено, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити. Представник відповідача зазначила, що при винесенні рішення покладається на розсуд суду. Третя особа просила ухвалити рішення, яке буде відповідати усім вимогам чинного законодавства, а саме буде законним та обґрунтованим. При розгляді справи судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Рішенням третейського суду для вирішення конкретного спору від 16.06.2005 року визнано дійсним договір купівлі-продажу цілого будинковолодіння [ADDRESS], укладений 11.06.2005 року між [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [INFO], інтереси якого представляв батько, [PERSON], та [PERSON]. (а.с. 14) Мировою угодою, затвердженою ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 13.06.2014 року у справі № 212/3550/2012, за [PERSON] визнано особисте право власності, зокрема, на будинковолодіння [ADDRESS], в рахунок стягнення боргу на його користь з [PERSON]. (а.с. 11-12, 13 (зворот) Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна від 16.06.2016 року, будинковолодіння [ADDRESS] належить на праві власності [PERSON] і на цей будинок накладено обтяження (заборона на нерухоме майно), що виникло на підставі повідомлення б/н від 13.07.2007 року, видавник: Вінницька облконтора Будбанка, особа майно/права якої обтяжуються: [PERSON]; реєстратор - Перша Вінницька державна нотаріальна контора. (а.с.7-8) 29.11.2016 року позивач звернувся до першої Вінницької державної нотаріальної контори із заявою про надання йому належним чином завіреної копії повідомлення б/н від 13.07.2007 року, видавник: Вінницька облконтора Будбанка, стосовно обтяження майна [PERSON]. У відповідь на звернення перша Вінницька державна нотаріальна контора повідомила, що повідомлення б/н від 13.07.2007 року, видавник: Вінницька облконтора Будбанка не існує. Додатково повідомила, що при створенні електронних реєстрів Міністерства юстиції України до електронного реєстру «Феміда» було внесено відомості про заборону на нерухоме майно на будинок [ADDRESS] на ім'я [PERSON] 06.05.1998 року, який в подальшому було перенесено до єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна 13.07.2007 року, який на даний час є складовою частиною Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Дата повідомлення 13.07.2007 року була внесена помилково при перенесенні заборони з одного реєстру до іншого. Дійсна дата виникнення вищевказаної заборони: 05.07.1984 року. Надати дане повідомлення не має змоги, оскільки відомості знищені за строком давності. (а.9-10) В судовому засіданні було оглянуту та досліджено інвентаризаційну справу № 5019 на будинковолодіння [ADDRESS] та інвентаризаційну справу № 21377 на будинковолодіння [ADDRESS]. З інвентаризаційної справи № 21377 на будинковолодіння [ADDRESS] з [ADDRESS] на [ADDRESS]. Відомості щодо накладення арешту (заборони) на дане будинковолодіння на підставі повідомлення б/н від 13.07.2007 року, видавник: Вінницька облконтора Будбанка, відсутні. З інвентаризаційної справи № 5019 на будинковолодіння [ADDRESS] [ADDRESS] на [ADDRESS], з [ADDRESS] на № [ADDRESS]. На даний час власником будинковолодіння являється [PERSON]. Згідно рішення виконавчого комітету Вінницької міської ради народних депутатів № 200 від 04.06.1987 року змінено нумерацію будинку по [ADDRESS] на № [ADDRESS]. (а.с. 83-90) Таким чином обтяження, яке рахується за будинком [ADDRESS], який належить на праві власності [PERSON] на підставі ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 13.06.2014 року у справі № 121/3550/2012, є незаконним та таким, що підлягає скасуванню, оскільки позивач ніякого відношення до нього не має, а обтяження стосується будинку [ADDRESS], який станом на час накладення обтяження мав номер 203. Відповідно до ст. 74 Закону України «Про нотаріат» одержавши повідомлення установи банку, підприємства чи організації про погашення позики (кредиту), повідомлення про припинення іпотечного договору або договору застави, а також припинення чи розірвання договору довічного утримання, звернення органів опіки та піклування про усунення обставин, що обумовили накладення заборони відчуження майна дитини, нотаріус знімає заборону відчуження жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна. Відповідно до п.5.1 глави 15 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 р. за N 282/20595 нотаріус знімає заборону відчуження майна при одержанні повідомлення, зокрема, кредитора про погашення позики; за рішенням суду; в інших випадках, передбачених законом. Згідно ст. 223. Цивільного кодексу Української РСР від 18.07.1963 року, що діяв на момент надання кредиту [PERSON], виникнення зобов'язання припиняється, зокрема, ліквідацією юридичної особи (боржника або кредитора). З відповіді заступника директора департаменту - начальника Першого управління нагляду Департаменту банківського нагляду від 03.04.2017 року вбачається, що трансформація Будбанку СРСР була розпочата ще за радянських часів і відбувалась в декілька етапів. Найбільш ймовірним правонаступником Будбанку СРСР є ПАТ «ПРОМІНВЕСТБАНК». (а.с. 81) Однак, ПАТ «ПРОМІНВЕСТБАНК» було повідомлено, що в жодній редакції статуту не встановлено правовий зв'язок між ПАТ «ПРОМІНВЕСТБАНК» та Промбудбанком України, який є правонаступником Будбанку СРСР, і не зазначено, що ПАТ «ПРОМІНВЕСТБАНК» є правонаступником Промбудбанку України. (а.с. 44) Таким чином, правонаступника Промбудбанку України встановлено не було. Частиною 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 р. №2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" роз'яснено, що відповідно до статей 55, 124 Конституції України та статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. У п.33 рішення ЄСПЛ від 19.02.2009 року у справі "Христов проти України" суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч.1 ст.6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав. Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів, зокрема, є визнання права. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. У справі Bellet v. France Суд зазначив, що "стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права". Правилами ст. 10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч. 2 ст. 60 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Згідно ст.ст. 319-321 ЦК України, власник володіє, користується,розпоряджається своїм майно на власний розсуд, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 41 Конституції України передбачено непорушність права приватної власності. Непорушність права власності полягає в його недоторканості, а в водночас і в недоторканості самого майна власності. Всі особи мають утримуватися від безпідставного заволодіння майном власника та завдання йому шкоди. Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема і з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст.ст.316. 317. 319 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст.391 ЦК України - власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Враховуючи те, що [PERSON] є власником житлового будинку з прибудовами та господарськими спорудами по [ADDRESS], боргові зобов'язання у нього відсутні, з метою захисту прав позивача, майнових інтересів, суд вважає за необхідне позов задовольнити, так як наявність обтяження порушує його право власності щодо вільного володіння, користування та розпорядження нерухомим майном. Враховуючи клопотання представника позивача, суд вважає за можливе залишити судові витрати за позивачем. На підставі викладеного та

Outcome: approved