Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-14 00:00:00

05.04.2016 року до Пустомитівського районного суду Львівської області надійшла позовна заява [PERSON] до Вовківської сільської ради Пустомитівського району про визнання права власності. У позовній заяві позивач просить суд визнати за [PERSON] право власності на житловий будинок А-1, рік побудови 1973, який складається з трьох житлових кімнат, житловою площею 59,9 м. кв., загальною площею 107,2 м.кв., при ньому погріб - Пг, сарай - Б, гараж - В, господарська будівля - Г, сарай - Ж, вбиральня З, погріб - Пг, колодязь - К, що під [ADDRESS] що значиться за [PERSON], який помер [INFO] Позивач у позовній заяві як на підстави для задоволення заявлених позовних вимог покликається на наступні обставини: [INFO] помер [PERSON]. У склад спадщини після його смерті, крім іншого, увійшло право власності на зазначений вище житловий будинок. За життя [PERSON] своїм правом на зазначене майно на випадок смерті не розпорядився, тому спадкування після його смерті має відбуватись за законом. До спадкоємців першої черги спадкування після смерті спадкодавця належать дочка спадкодавця [PERSON], яка на спадкове майно батька не претендує про що подала у нотаріальну контору відповідну заяву, [PERSON] - син спадкодавця, який є єдиним спадкоємцем, який претендує на спадкове майно. В нотаріальному порядку позивач не має змоги прийняти спадщину через відсутність правовстановлюючих документів на спірний будинок. На підставі наведеного позовні вимоги просить задовольнити. У судове засідання позивач не з'явився, хоча про час та місце судового розгляду був належним чином повідомлений, однак подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, позов просить задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, не повідомив суд про причини своєї неявки, хоча про час та місце судового розгляду був належним чином повідомлений. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи та докази в їх сукупності, враховуючи те, що позовні вимоги позивача є законними та обґрунтованими, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що з підстав, що не заборонені законом, а отже правомірно [PERSON] набув, крім іншого, право власності на житловий будинок [ADDRESS] Із Технічного паспорта на вказаний житловий будинок, що виданий ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» станом на 22.01.2016 року вбачається, що будинок позначений літерою А-1, рік побудови 1973, який складається з трьох житлових кімнат, житловою площею 59,9 м. кв., загальною площею 107,2 м.кв., при ньому погріб - Пг, сарай - Б, гараж - В, господарська будівля - Г, сарай - Ж, вбиральня З, погріб - Пг, колодязь - К. Факт виникнення у [PERSON] права власності на зазначене вище нерухоме майно підтверджується Свідоцтвом на забудову садиби в сільських населених пунктах Української РСР видане на підставі рішення виконкому Товщівської сільської ради від 06.01.1973 року, Довідкою № 107 від 11.03.2016 року, видана Вовківською сільською радою Пустомитівського району Львівської області. Вищий спеціалізований суд України в листі від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» зазначив, що при вирішенні спорів про визнання права власності на спадкове майно судам слід керуватися законодавством, яке регулювало виникнення права власності у самих спадкодавців на момент закінчення будівництва будинків, зокрема положеннями ЦК УРСР 1963 року, Законом України "Про власність", Законом України від 7 грудня 1990 року № 533-XII "Про місцеві Ради народних депутатів та місцеве і регіональне самоврядування", Законом України від 25 грудня 1974 року "Про державний нотаріат", постановою Ради Міністрів Української РСР від 11 березня 1985 року № 105 "Про порядок обліку житлового фонду в Українській РСР", Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 13 квітня 1979 року за № 112/5, Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 12 травня 1985 року № 5-24-26, Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР від 31 січня 1966 року, Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженою наказом Міністра юстиції Української РСР від 31 жовтня 1975 року № 45/5, Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих, затвердженою наказом Міністра юстиції УРСР від 19 січня 1976 року № 1/5, та іншими нормативними актами. За змістом зазначених нормативних актів виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права. [INFO] помер [PERSON], що стверджується Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 10.03.2016 року. У склад спадщини після смерті [PERSON], крім іншого, увійшло право власності на зазначений вище житловий будинок [ADDRESS] За життя [PERSON] своїм правом на зазначене майно на випадок смерті не розпорядився, тому у відповідності до вимог ч. 2 ст. 524 ЦК України 1963 року спадкування після смерті останнього здійснюється за законом. Згідно ч. 1 ст. 529 ЦК України 1963 року до спадкоємців першої черги спадкування після смерті [PERSON] належать: [PERSON] - дочка спадкодавця, факт родинних відносин першої лінії споріднення підтверджується Свідоцтвом про народження [NUMBER] від 22.02.1974 року, зміна прізвища з «[PERSON]» на «[PERSON]» підтверджується Свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 18.11.1978 року, [PERSON] - син спадкодавця, факт родинних відносин першої лінії споріднення стверджується Свідоцтвом про народження [NUMBER] від 23.07.1965 року. [PERSON] від своєї частки у спадковому майні після смерті батька відмовилась про що подала 10.03.2016 року відповідну заяву державному нотаріусу Пустомитівської державної нотаріальної контори Ясінському В.Є., реєстровий №2-329. Позивач, згідно п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК України 1963 року, вважається таким, що прийняв спадщину після смерті спадкодавця, оскільки фактично вступив в управління і володіння спадковим майном, тобто спірним житловим будинком, що вбачається із № 107 від 11.03.2016 року, видана Вовківською сільською радою Пустомитівського району Львівської області. Беручи до уваги те, що позивач, який є єдиним спадкоємцем який претендує на спадкове майно, фактично прийняв спадщину та вступив в управління спадковим майном після смерті батька, те, що спадкоємці, які мало б право на обов'язкову частку у спадковому майні відсутні, те, що позивач не має можливості оформити право власності на спірне майно через нотаріальну контору у зв'язку із тим, що спадкодавець за життя не виготовив правовстановлюючих документів на таке, а задоволення позову не порушує прав та інтересів інших осіб, суд прийшов до переконання про задоволення позовних вимог.

Outcome: approved