Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-23 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору прокуратура Приморського району м. Одеси, орган опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради про позбавлення батьківських прав відносно доньки [PERSON], [INFO] [PERSON] звернувся до суду з зустрічним позовом до [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Орган опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради про зобов'язання не чинити перешкод у спілкуванні [PERSON] з донькою шляхом встановлення систематичних побачень без участі матері. В своєму позові [PERSON] зазначає, що сторони від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] Через три місяці після весілля, дізнавшись про вагітність позивачки, відповідач почав проживати окремо від дружини, залишивши її без фінансової та моральної підтримки. Позивачка стала проживати разом зі своїми батьками та закінчувати навчання у вищому навчальному закладі. З причини відсутності матеріального забезпечення з боку відповідача після народження дитини, позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів, по якому 10.06.2013 р. було винесено рішення про стягнення на утримання дитини суми у розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, а саме 486,00 грн. починаючи стягувати від дня пред'явлення позову до суду і до повноліття дитини. Посилаючись на норми чинного законодавства та фактичні обставини взаємовідносин відповідача з донькою, та Висновок органу опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради "Про доцільність позбавлення батьківських прав гр. [PERSON] у відношенні малолітньої доньки [PERSON], [INFO]" від 28.10.2014 р. за №01-11/1318, позивачка просить суд позбавити відповідача батьківських прав відносно доньки [PERSON], [INFO] В своєму зустрічному позові [PERSON] зазначає, що з лютого 2012 року між ним та відповідачкою погіршилися стосунки та вони почали проживати окремо, а з моменту народження дитини відповідачка почала перешкоджати позивачу у спілкуванні з донькою, відповідачка перестала відповідати на телефоні дзвінки, відкривати двері квартири, всіляко уникає зустрічей та не допускає позивача до дитини. Більш того, вона переїхала мешкати до м. Києва, що взагалі ускладнило його спілкування з дитиною. Позивач вважає, що розлучення доньки з ним не йде на користь дитині, а лише заважає її розвитку. [PERSON] та її представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили суд задовольнити у повному обсязі з підстав, наведених у позові, зустрічний позов не визнали. Представник [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив суд відмовити в задоволенні у повному обсязі, зустрічний позов підтримав, просив його задовольнити. Представник прокуратури Приморського району м. Одеси у судовому засіданні позовні вимоги не визнала, просила суд відмовити в задоволенні у повному обсязі, зустрічний позов підтримала, просила суд його задовольнити. Представник органу опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради у судове засідання не з'явився, про час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином, згідно наданої до суду письмової заяви просить судове засідання провести у його відсутності. Вислухавши пояснення позивача, відповідача, їх представників, представника прокуратури Приморського району м. Одеси, вивчивши Висновок органу опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради "Про доцільність позбавлення батьківських прав гр. [PERSON] у відношенні малолітньої доньки [PERSON], [INFO]" від 28.10.2014 р. за №01-11/1318, заслухавши свідків сторін, повно і всебічно дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Судом встановлено, що під час того, як сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, у них [INFO] народилася донька [PERSON]: свідоцтво про народження серії [NUMBER], видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Одеса Одеського міського управління юстиції від 27.07.2012 р. Згідно статті 150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов'язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. З матеріалів справи вбачається, що з листопада 2011 року сторони припинили проживати однією сім'єю, дитина - [PERSON], залишилася проживати з матір'ю, після припинення відносин між подружжям [PERSON] кілька разів бачився з дитиною, в період розгляду справи [PERSON] мав борг по сплаті аліментів. [PERSON] самоусунувся від виконання батьківських обов'язків, залишив матір дитини на третьому тижні вагітності, не приймає участі у вихованні дитини, з дитиною не спілкується, матеріальної допомоги не надає. В період розгляду питання про доцільність його позбавлення батьківських прав у відношенні малолітньої доньки [PERSON], [INFO], до органу та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради він не з'явився, письмово чи усно свою позицію не висловив. Зазначене підтверджується поясненням особистим позивачки та її представника, а також свідками, що були викликані з боку позивачки. Судом допитані свідки, що викликані сторонами по справі. Свідок [PERSON], яка є матір'ю [PERSON], надала свідчення, що з 28 листопада 2011 року [PERSON] не бачила, з дитиною він не спілкується та не проявляє бажання це робити, до пологового будинку не з'являвся та не забирав дитину з нього в останній день її знаходження з матір'ю - [PERSON], [PERSON] на тривалий час з м. Одеси не виїжджала, перепон щодо спілкування малолітньої дитини [PERSON] з її біологічним батьком не чинить. Свідок [PERSON] надала свідчення, що з листопада 2011 року [PERSON] не бачила та підтвердила ті ж факти, про які зазначала [PERSON] Свідок [PERSON], який є батьком [PERSON], надав свідчення, що [PERSON] любить свою доньку, але він, як дід малолітньої дитини [PERSON], з нею не спілкується так як її жодного разу не бачив. Судом встановлено, що рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 10.06.2013 р. з [PERSON] на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання дитини [PERSON] у 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, а саме 486,00 грн. починаючи стягувати від дня пред'явлення позову до суду і до повноліття дитини. Відповідно до статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявили щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жеребкування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Відповідно до пунктів 15, 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року №3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема, ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками. Позбавлення батьківських прав слід розглядати як виключний і надзвичайний спосіб впливу на недобросовісних матір та батька. Виходячи з характеру такого засобу, його не можна застосовувати тоді, коли це не викликано необхідністю. Як вбачається з Висновку №01-11/1318 від 28.10.2014 р. органу опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради, [PERSON] доцільно позбавити батьківських прав відносно малолітньої доньки [PERSON], [INFO] Суд не може не погодитися з висновком, щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] та вважає, що висновок винесений з достатніми правовими підставами, вмотивований та є таким, що підтверджений матеріалами справи та показаннями свідків по справі. Вирішуючи спір про позбавлення батьківських прав, судом приймається до уваги відсутність надання будь-яких доказів щодо намагання батька - [PERSON], зустрітися з дитиною, сам факт заперечення ним позовної заяви про позбавлення батьківських прав, подання зустрічного позову та сплату боргу по аліментах не свідчить про його інтерес до дитини та бажання приймати активну участь у вихованні доньки, допомагати їй матеріально. З бездіяльності щодо тривалого усунення від виконання батьківських обов'язків по відношенню до малолітньої [PERSON], суд доходить до висновку про фактичне небажання бути батьком. Згідно з ч. 3 ст.9 Конвенції про права дитини, дитина яка не проживає з одним чи обома батьками, має право підтримувати на регулярній основі особисті і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить інтересам дитини. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Зустрічний позов [PERSON] до [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Орган опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради про зобов'язання не чинити перешкод у спілкуванні [PERSON] з донькою шляхом встановлення систематичних побачень без участі матері не знайшов ні документального підтвердження, ні підтвердження свідченнями свідків. Твердження позивача за зустрічним позовом стосовно того, що відповідачка переїхала з дитиною мешкати до м. Києва не знайшло свого підтвердження ні документального, ні показаннями свідків, тому суд критично ставиться до зазначеного твердження та не бере його до уваги. В матеріалах справи відсутні переконливі докази винної поведінки [PERSON] щодо обмеження спілкування [PERSON] з малолітньою донькою [PERSON] та порушення охоронюваних прав та інтересів [PERSON] На основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що заявлені [PERSON] позовні вимоги підлягають задоволенню, а зустрічний позов [PERSON] задоволенню не підлягає. Суд звертає увагу на те, що в подальшому [PERSON] може звернутися до суду з позовом про поновлення батьківських прав критично поставившись до своєї поведінки в минулому стосовно малолітньої дитини [PERSON], та вказавши на зміну обставин та ставлення до дитини, фактичне поновлення сім'ї, досягнення порозуміння з дитиною, зміну матеріально-побутових умов життя тощо. До матеріалів справи повинно долучити рішення суду про позбавлення батьківських прав, акти обстеження умов проживання батьків, характеристики як за місцем роботи, так і за місцем проживання, висновок органу опіки та піклування щодо можливості поновлення позивачів у батьківських правах. В такому випадку суд перевірятиме наскільки змінилася поведінка батька [PERSON] та обставини, що були підставою для позбавлення її батьківських прав, і буде вимагати достатніх обґрунтувань. Також суд повинен зазначити, що судові витрати підлягають розподілу у відповідності до правил ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved