Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-01 00:00:00

17.09.2012 року Позивач ПАТ „Укрсоцбанк" звернувся з цивільним позовом до [PERSON], третьої особи [PERSON] в якому просить звернути стягнення на заставлене майно, що належить відповідачу, а саме: земельну ділянку, що знаходиться у с. Малечковичі Пустомитівського району Львівської області, загальною площею 0,1848 га., з цільовим призначенням будівництво та обслуговування житлового будинку та господарських будівель і споруд, кадастровий № 4623686600:02:001:0058 та житловий будинок [ADDRESS], надавши Публічному акціонерному товариству "Укрсоцбанк" право від імені [PERSON] продати предмет іпотеки будь-якій особі - покупцю на підставі договору купівлі-продажу у порядку встановленому ст. 38 Закону України "Про іпотеку", з наданням позивачу всіх прав, необхідних для продажу, надати право на отримання в будь-яких установах, підприємствах, організаціях незалежно від форми власності документів необхідних для здійснення операцій купівлі-продажу предмету іпотеки, виселити відповідача із будинку, що є предметом іпотеки та стягнути судові витрати у розмірі 3219, 00 гривень. Свої вимоги мотивує тим, що 06.09.2007 року між АКБ СР „Укрсоцбанк", правонаступником, якого є ПАТ „Укрсоцбанк", та [PERSON] було укладено договір про надання відновлювальної кредитної лінії № 602/25-156, та надано кредит на суму 198000,00 дол.США зі сплатою процентної ставки за кредитом 13,50% річних з кінцевим терміном повернення до 06.09.2022 року. Отримавши вказану суму кредиту, позичальник не виконав своїх договірних зобов'язань, та станом на 17.06.2012 року не повернув основну суму кредиту в розмірі 184799,61 дол. США, 95855, 77 дол. США відсотки за користування кредитом, крім цього позичальник не сплатив ПАТ "Укрсоцбанк" пеню у загальному розмірі 85324, 63 грн. нараховану за період з 17.06.2011 року по16.06.2012 року. Таким чином загальна заборгованість позичальника по договору станом на 17.06.2012 року становить 280655,38 дол. США, та 85324, 63 грн., що в гривневому еквіваленті станом на 17.06.2012 року становить 2328462,80 грн. На забезпечення виконання зобов'язань за вказаним договором між АКБ СР „Укрсоцбанк", правонаступником, якого є ПАТ „Укрсоцбанк", та [PERSON] був укладений іпотечний договір за реєстровим № 1230, згідно умов якого, відповідачка, іпотекодавець, передала в іпотеку ПАТ „Укрсоцбанк", іпотекодержателю, у якості забезпечення виконання основного зобов'язання земельну ділянку, що знаходиться у с. Малечковичі Пустомитівського району Львівської області загальною площею 0,1848 га. кадастровий № 4623686600:02:001:0058, цільове призначення якої будівництво та обслуговування житлового будинку та господарських будівель та споруд, а також житловий будинок [ADDRESS]. Згідно умов іпотечного договору за невиконання чи неналежне виконання позичальником, [PERSON], умов кредитного договору, кредитор, ПАТ „Укрсоцбанк", має право звернути стягнення на предмет іпотеки. У зв'язку з невиконанням боржником своїх зобов'язань за кредитним договором на адресу [PERSON] та [PERSON] були направлені претензії з вимогою про сплату заборгованості, однак на момент звернення до суду кредитні зобов'язання виконані не були. На підставі наведеного позивач просить позов задоволити. У судове засідання представник позивача [PERSON], не з'явився, не повідомив суд про причини своєї нявки, хоча про час та місце судового розгляду був належним чином повідомлений, однак подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, вказав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення заперечує. Зважаючи на відсутність згоди представника позивача, у відповідності із ст. 224 ЦПК України, суд вважає за доцільне не проводити судового розгляду при заочному розгляді справи. Відповідачка та третя особа у судове засідання не з'явилися, не повідомили суд про причини своєї неявки, хоча про час та місце судового розгляду були належним чином повідомлені. Відповідно до вимог ст.197 ч.2 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання або за розпорядженням головуючого інший працівник апарату суду. У разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Заочним рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 21.03.2014 року позов Публічного акціонерного товариства „Укрсоцбанк" до [PERSON], третьої особи [PERSON] про звернення стягнення на заставлене майно задоволено повністю. Ухвалою Пустомитівського районного суду Львівської області від 21.03.2014 року вказане заочне рішення скасоване, а справа призначена до розгляду в загальному порядку. Судом встановлено, що 06.09.2007 року між АКБ СР „Укрсоцбанк", правонаступником якого є ПАТ „Укрсоцбанк", та [PERSON] було укладено договір про надання відновлюваної кредитної лінії № 602/25-156. На підставі цього договору [PERSON] було одержано кредит в сумі 198000,00 грн. зі сплатою 13,50 % річних з кінцевим терміном погашення заборгованості не пізніше 06.09.2022 року. На забезпечення виконання кредитних зобов'язань 07.09.2007 року між АКБ СР „Укрсоцбанк", правонаступником якого є ПАТ „Укрсоцбанк", та [PERSON] було укладено іпотечний договір. Згідно умов п. 1.1. іпотечного договору предметом іпотеки є земельна ділянка площею 0,1848 га., що розташована за адресою Львівська область, Пустомитівський район, с. Малечковичі на території Солонківської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель і споруд, кадастровий номер 4623686600:02:001:0058, а також житловий будинок [ADDRESS] та копіями заяв на видачу готівки. Позивачем умови Договору про надання відновлюваної кредитної лінії виконано та надано кошти відповідачу на умовах та в строк визначені кредитним договором, що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями Кредитного договору, Іпотечного договору, розрахунку заборгованості та копіями заяв на видачу готівки. Зобов'язання за кредитним договором [PERSON] виконано не було, внаслідок чого у нього станом на 17.06.2011 року утворилася заборгованість в загальному розмірі 280655,38 дол. США, з яких 184799,61 дол. США заборгованості за кредитом, 95855,77 дол. США сума заборгованості за відсотками, та пеня у загальному розмірі 85324,63 грн., з яких 29055, 26 дол. грн. пеня за несвоєчасне повернення кредиту та 56296,37 грн. розмір пеня за несвоєчасне повернення відсотків. Таким чином загальна заборгованість позичальника по договору станом на 17.06.2012 року становить 280655,38 дол. США, та 85324,63 грн., що в гривневому еквіваленті станом на 17.06.2012 року становить 2328462,80 грн. Внаслідок невиконання [PERSON] зобов'язання 27.02.2009 року позивачем було надіслано йому та [PERSON] лист-повідомлення №09-09/093 та претензію № 09-09/094 з вимогою про сплату заборгованості. Згідно п. 2.4.3. та п. 2.4.4. іпотечного договору за невиконання чи неналежне виконання позичальником умов кредитного договору, кредитор має право звернути стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення закону щодо договору позики, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Статтею 1050 ЦК України встановлено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст.33 ЗУ „Про іпотеку" у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Згідно ст. 590 ч.1 ЦК України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. У відповідності до ст.35 ч.1 ЗУ „Про іпотеку", у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Оскільки боржником кредитні зобов'язання забезпечені іпотекою виконано не було, повідомлення про наявність прострочення та можливість у подальшому здійснення звернення стягнення на предмет іпотеки, відповідачу та третій особі надсилалося, вимоги позивача про звернення стягнення на предмет іпотеки є обґрунтованими. Згідно положень ст. 39 ЗУ "Про іпотеку" у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки, опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя, заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні, спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону. Отже враховуючи наведене вище вимоги позивача про визначення способу реалізації майна шляхом застосування процедури продажу та надання йому права на отримання усіх необхідних документів є обґрунтованими. Одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд за заявою іпотекодержателя вправі винести рішення про виселення мешканців, якщо предметом іпотеки є житловий будинок або житлове приміщення. Згідно з ст. 9 ч.4, ст. 109 ЖК Української РСР, ст.ст. 39- 40 ЗУ „Про іпотеку" виселення мешканців із житлового будинку чи житлового приміщення, яке є предметом іпотеки, проводиться в порядку, встановленому законом. Після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільняють житловий будинок або житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. У відповідності до положень п. 43 ППВССУ „Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду тільки за певних умов, якщо мешканці добровільно не звільнили житловий будинок чи житлове приміщення, на яке звернуто стягнення як на предмет іпотеки, протягом одного місяця з дня отримання письмової вимоги іпотекодержателя або нового власника або в інший погоджений сторонами строк. Згідно вимоги про виселення № 09-09/095 від 27.02.2009 року, позивачку було повідомлено про необхідність звільнення всіма мешканцями приміщення будинку [ADDRESS] у тридцятиденний строк з моменту отримання цього листа, однак вказаної вимоги виконано не було. Оскільки відповідачку було повідомлено про необхідність виселитися із спірного будинку, і в добровільному порядку цього зроблено не було позовна вимога про виселення відповідачки підлягає задоволенню. Окрім того, у відповідності до ст. 7 ЗУ "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі остаточного рішення суду про позбавлення права власності або права користування житловим приміщенням.

Outcome: approved