Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом до відповідача, в якому зазначає, що [PERSON] з метою отримання банківських послуг звернувся до АТ КБ " Приватбанк " , у зв"язку з чим підписав Заяву № б/н від 15.09.2010 р. , згідно якої отримав кредит у розмірі 4100.00 грн. у вигляді встановленого ліміту на картковий рахунок . Відповідач підтвердив свою згоду на те , що підписана заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг " , " Правилами користування платіжною карткою "… та Тарифами Банку " , які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua…, складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг (далі - Договір), що підтверджується підписом у заяві. Копії "Умов та правил надання банківських послуг" та " Правил користування …" додаються до позовної заяви. При укладені сторони керувалися ст. ст. 526,527,530 , 610 , 629 та 1054 ЦК України. Банк свої зобов"язання за Договором про надання банківських послуг виконав в повному обсязі , а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав . Станом на 04.07..2018 р. відповідач має заборгованість - 20 569.87 грн. , яка складається з наступного : - 4932.58 грн. - нараховано відсотків за користування кредитом ; - 16127.04 грн. - нараховано пені . А також штрафи відповідно до п.2.1.1.7.6.Умов та правил надання банківських послуг : - 500 грн. ( фіксована частина ) ; - 955.71 грн. ( процентна складова ) . Просить суд стягнути з відповідача на користь ПАТ КБ «Приватбанк» вищезазначену суму заборгованості та судові витрати у розмірі 1762.00 грн. Представник позивача у судове засідання не з'явився. Надав суду заяву, у якій просить суд розглянути справу за його відсутності. Згоден не прийняття заочного рішення . Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач у судове засідання двічі не з"явився. Причину неявки суду не повідомив. Про дату, час та місце слухання справи був належним чином повідомлений. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення по справі, згідно ст. 280 ЦПК України . Вивчивши матеріали справи , суд вважає , що позов підлягає частковому задоволенню . Судом встановлено, що між сторонами дійсно було укладено кредитний договір б/н від 15.09.2010 р. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку на картковий рахунок . Відповідач отримав від позивача кредит в сумі 4100 грн. Заявою відповідача підтверджується той факт, що він був повністю проінформованим про умови кредитування в ПриватБанку, які були надані йому для ознайомлення в письмовій формі. У зв'язку з невиконанням відповідачем кредитних зобов'язань, згідно розрахунку позивача суми заборгованості за кредитним договором за відповідачем числиться вищезазначена сума заборгованості . Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 527 ЦК України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановленого договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Таким чином , суд вважає, що позивач надав достатньо доказів на обґрунтування своїх позовних вимог, а тому позов підлягає задоволенню в частині стягненню з відповідача заборгованості за кредитом та стягненню штрафу. Враховуючи , що на день розгляду справи з боку відповідача відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України не надано доказів про виконання своїх обов'язків щодо сплати заборгованості за договором кредиту, суд приходить до висновку про те, що позов щодо стягнення заборгованості за кредитним договором є обґрунтованим, обставини, викладені в ньому, знайшли своє підтвердження в ході розгляду справи, а тому він підлягає задоволенню. В той же час , суд не приймає до уваги вимоги позивача щодо суми нарахованої пені за несвоєчасне виконання договірних зобов"язань. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 цієї статті ) . Частиною 3 ст. 551 ЦК України передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків. Окрім того, ст. 616 ЦК України передбачено, якщо порушення зобов'язання сталося з вини кредитора, суд відповідно зменшує розмір збитків та неустойки, які стягуються з боржника. Суд має право зменшити розмір збитків та неустойки, які стягуються з боржника, якщо кредитор умисно або з необережності сприяв збільшенню розміру збитків, завданих порушенням зобов'язання, або не вжив заходів щодо їх зменшення. З матеріалів справи вбачається , що позивачем нарахована сума пені в розмірі 16127.04 грн., яка є більшою у 3.2 рази за суму нарахованих відсотків за користування кредитом , а тому на думку суду дана сума підлягає зменшенню . Таким чином , позивач , достовірно знаючи , що позичальник ( відповідач ) на протязі довготривалого часу не виконує свої договірні зобов"язання , тобто не сплачує належні платежі , не вживав ніяких заходів щодо зменшення розміру збитків і своїми неправомірними діями сприяв збільшенню пені. Враховуючи вищезазначену обставину , суд вважає , що розмір пені необхідно зменшити з 16127 грн. до 4500 грн. і дана обставина буде відповідати загальним засадам цивільного законодавства, а саме передбачених п.6 ч.1 ст. 3 ЦК України засад справедливості, добросовісності та розумності. Також, суд дійшов висновку про необхідність покладення судових витрат на відповідача. На підставі викладеного ,

Outcome: partial