Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-10 00:00:00

03.07.2015 року ПАТ «Дельта Банк» звернулося до Новозаводського районного суду м. Чернігова з позовом до [PERSON], в якому просило в рахунок погашення заборгованості в сумі 173 784 грн. 07 коп. за кредитним договором № НКЛ-2010124 від 28.02.2012 року звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме: квартиру під №29, що складається з 1-ї житлової кімнати, загальною площею 39,1 кв. м., житловою площею 17,2 кв.м., розташованої за адресою: Чернігівська область, м. Чернігів, вул.. Незалежності, буд. 74. Предмет іпотеки належить іпотекодавцю [PERSON] на праві власності на підставі Договору купівлі - продажу квартири, посвідченого 21.02.2011 року приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим номером 533. Право власності на предмет іпотеки зареєстроване КП «ЧМБТІ» Чернігівської обласної ради від 24.02.2011 року за реєстраційним номером 32564407, про що зроблено відповідний запис № 19767 в реєстрову книгу № 229 та надано витяг про державну реєстрацію прав № 29120006 від 04.02.2011 року, шляхом визнання права власності за ПАТ «Дельта Банк» на квартиру під №29, що складається з 1-ї житлової кімнати, загальною площею 39,1 кв. м., житловою площею 17,2 кв.м., розташованої за адресою: Чернігівська область, м. Чернігів, вул. Незалежності, буд. 74; стягнення судових витрат. Обґрунтовуючи вимоги наступним: 28.02.2012 року між ПАТ «Дельта Банк» та ФОП [PERSON] був укладений договір № НКЛ-2010124, відповідно до якого останній отримав грошові кошти в сумі 83 000 грн. зі сплатою 25,99% річних, з кінцевим терміном повернення заборгованості до 27.02.2015 року. Для забезпечення виконання зобов'язання за кредитним договором між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] був укладений іпотечний договір № б/н від 28.02.2012 року, з передачею в іпотеку позивачу належне [PERSON] на праві власності нерухоме майно, а саме: квартири № 29, що розташована за адресою: Чернігівська область, м. Чернігів, вул. Незалежності, буд. 74. Вказує, що позичальник ФОП [PERSON] умови кредитного договору не виконує, тому, станом на 18.05.2015 року, наявна заборгованість за кредитним договором у сумі 173 784 грн. 07 коп. Вважає, що, відповідно до законодавства, в рахунок виконання основного зобов»язанян, позивач має право звернути стягнення на предмет іпотеки, шляхом набуття (передачі) предмета іпотеки у власність згідно із застереженням, що міститься в іпотечному договорі. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив задовольнити, з підстав, викладених в позові. Представник відповідача - третьої особи в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог, посилаючись на письмові заперечення. (а.с. 134-137). Вислухавши представника позивача, представника відповідача - третьої особи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 28.02.2012 року між ПАТ «Дельта Банк» та ФОП [PERSON] був укладений договір № НКЛ-2010124, відповідно до якого останній отримав у тимчасове платне користування на умовах повернення, строковості, платності, забезпеченості та цільового характеру в користування грошові кошти в сумі 83 000 грн. зі сплатою 25,99% річних, з кінцевим терміном повернення заборгованості до 27.02.2015 року. (а.с. 8-18). Для забезпечення виконання зобов'язання за кредитним договором між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] був укладений іпотечний договір № б/н від 28.02.2012 року, з передачею в іпотеку позивачу належне [PERSON] на праві власності нерухоме майно, а саме: квартири № 29, що складається з 1-ї житлової кімнати, загальною площею 39,1 кв. м., житловою площею 17,2 кв. м., що розташована за адресою: Чернігівська область, м. Чернігів, вул.. Незалежності, буд. 74. (а.с. 19-28). В момент передачі вказаного нерухомого майна в іпотеку на замовлення відповідача була здійснена оцінка предмета іпотеки оцінювачем та надано висновок, відповідно до якого, ринкова вартість предмета іпотеки складала 209 790 грн. Згідно висновку експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи від 29 лютого 2016 року №52-15Сдійсна ринкова вартість квартири № 29, що розташована за адресою: Чернігівська область, м. Чернігів, вул. Незалежності, буд. 74, станом на день проведення експертизи складає 421488 грн. Пунктом 2.13. іпотечного договору передбачено, що за невиконання зобов»язань позичальника та/або іпотекодавця перед іпотекодержателем, іпотекодавець відповідає перед іпотекодержателем всім своїм майном, на яке згідно з законодавством України може бути звернуто стягнення. Як вбачається з матеріалів справи, ПАТ «Дельта Банк» було віднесено до категорії неплатоспроможних, що підтверджується доказами в справі. (а.с. 43-48). Станом на 18.05.2015 року у позичальника ФОП [PERSON] наявна заборгованість у сумі 173 784 грн. 07 коп., з яких: 56 781 грн. 68 коп. - сума заборгованості за кредитом; 45 122 грн. 60 коп. - розмір пені за несвоєчасне повернення кредиту; 14 705 грн. 27 коп. - розмір відсотків; 56 895 грн. 02 коп. - розмір пені за несвоєчасне повернення відсотків; 123 грн. 62 коп. - сума трьох процентів річних від суми простроченого кредиту; 155 грн. 88 коп. - сума трьох процентів річних від суми прострочених відсотків. (а.с. 29 див. на звороті). Відповідно до ч. 2 статті 16 ЦК України передбачено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів судом може бути визнання права, в тому числі права власності на майно. Суд також може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Згідно до ч. 3 статті 33 Закону України "Про іпотеку" звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Частиною третьою статті 36 Закону України "Про іпотеку" договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору, за своїми правовими наслідками, може передбачати передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання в порядку, встановленому статтею 37 Закону України "Про іпотеку". Порядок реалізації предмета іпотеки за рішенням суду врегульоване статтею 39 цього Закону, якою передбачено, що у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначається, зокрема, спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону. Можливість виникнення права власності за рішенням суду ЦК України передбачає лише у статтях 335 та 376 ЦК України. У всіх інших випадках право власності набувається з інших не заборонених законом підстав, зокрема із правочинів (частина перша статті 328 ЦК України). Стаття 392 ЦК України, у якій йдеться про визнання права власності, не породжує, а підтверджує наявне в позивача право власності, набуте раніше на законних підставах, у тому випадку, якщо відповідач не визнає, заперечує або оспорює наявне в позивача право власності, а також у разі втрати позивачем документа, який посвідчує його право власності. Як вбачається з п.7.4. Договору іпотеки, сторони Договору домовились про те, що іпотекодержатель має право звернути стягнення на майно, згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя в позасудовому порядку, на підставі Договору, шляхом, зокрема, переходу до іпотекодержателя права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання зобов»язання згідно з цим застереженням про задоволення вимог іпотекодавця відповідно до наведених нижче умов. У випадку набуття іпотекодержателем права звернення стягнення на предмет іпотеки іпотекодавець підписанням Іпотечного договору підтверджує свою згоду на передачу у власність іпотекодержателю предмета іпотеки. Іпотекодержатель набуває предмет іпотеки у власність за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки суб»єктом оціночної діяльності, якого обирає іпотекодержатель для здійснення такої оцінки. Витрати щодо здійснення такої оцінки предмета іпотеки несе іпотекодавець. Підписанням цього Договору іпотекодавець засвідчує, що він надає іпотекодержателю згоду на прийняття іпотекодержателем одностороннього рішення про перехід права власності на предмет іпотеки до іпотекодержателя (придбання предмету іпотеки у власність) у випадку виникнення у іпотекодержателя права звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до умов цього Договору, Кредитного договору та вимог чинного законодавства України. Іпотекодавець підписанням цього Договору також засвідчує, що наявності будь - яких інших документів, крім цього Договору та письмового рішення іпотекодержателя про перехід права власності на предмет іпотеки до іпотекодержателя, для реєстрації права власності іпотекодержателя на предмет іпотеки не вимагається. Цей Договір та письмове рішення іпотекодержателя про придбання предмета іпотеки у власність мають силу правовстановлюючих документів та надають право іпотекодержателю подати заяву про реєстрацію права власності на предмет іпотеки. Право власності на предмет іпотеки переходить до іпотекодержателя у порядку, що передбачений чинним законодавством України. За таких обставин, враховуючи передбачений договором іпотеки позасудовий спосіб врегулювання спору, зумовлений виключним правом позивача прийняття одностороннього рішення (тобто, без згоди відповідача) про перехід права власності на предмет іпотеки до нього і здійснення реєстрації права власності на предмет іпотеки виключно на підставі діючого договору іпотеки та безпосередньо письмового рішення самого позивача про придбання предмета іпотеки у власність, які згідно вказаного договору носять силу правовстановлюючих документів, суд не знаходить правових підстав для задоволення заявлених вимог позивача. Даний висновок суду узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, викладеній у постанові від 30 березня 2016 року по справі за №6-1851цс15. На підставі наведеного,

Outcome: dismissed