Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-09 00:00:00

21.09.2021 року [PERSON] звернулася до суду з наданим позовом, мотивуючи тим, що має з відповідачем за час шлюбу спільного сина [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Вона не взмозі самостійно утримувати сина та забезпечувати йому належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Відповідач є здоровою, працездатною особою, може працювати, не має інших утриманців, тому має можливість сплачувати аліменти. За таких обставин просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина у твердій грошовій сумі у розмірі 3\~000 грн., щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою суду від 21.09.2021 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрите провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Сторонам роз`яснено порядок розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому визнав позов частково, погодився сплачувати аліменти, але в частці від його доходу в розмірі 1/4, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Зазначив, що він не має власного житла та винаймає квартиру, за яку сплачує орендну плату; він обіймає посаду молодшої медичної сестри на умовах неповного робочого часу з оплатою в розмірі 0,75 посадового окладу і його посадовий оклад згідно штатного розпису становить 3 391 грн. Він по мірі можливості допомагає сину: купує необхідний одяг, взуття, іграшки та приймає учать у його вихованні, проводить з ним дозвілля. Відповіді на відзив позивачкою не подано. Сторонами не подано будь-яких інших заяв, клопотань тощо. Сторони належним чином повідомленні про розгляд справи, що підтверджується поштовими повідомленнями, які наявні в матеріалах справи. Вирішуючи надану справу у порядку спрощеного позовного провадження без участі сторін за наявними у справі доказами, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що сторони перебували в шлюбі, однак на час розгляду справи в суді шлюб між ними було розірвано. За час сімейного життя сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії № [NUMBER] від 20.05.2016 року, виданим Первомайським міським відділом ДРАЦС ГТУЮ у Миколаївській області. Дитина проживає разом з матір`ю, що підтверджується довідкою про склад сім`ї від 18.08.2021 року, виданою квартальним комітетом № 9 м. Первомайська, і не оспорюється відповідачем. Відповідно до ч.2 ст. 141 СК України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Сімейним кодексом України визначено, що обов`язок по утриманню дітей покладено рівною мірою на батьків. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання цього обов`язку визначаються за домовленістю між ними. За відсутності домовленості кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються за рішенням суду у частці від доходу матері, батька або у твердій грошовій сумі (ч.3 ст. 181 СК України). Відповідно до частин 1, 2 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів згідно до ст. 182 СК України суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей та непрацездатних осіб, а також інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2 ст. 182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до ч.1 та ч. 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХП (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності Україною 27 вересня 1991 року, держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей. Відповідно до ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ч.3 ст. 77, ч.1 ст. 79 СК України аліменти сплачуються щомісячно та присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Судом встановлено, що сторони не можуть дійти згоди щодо розміру аліментів. Позивачка вважає, що розмір аліментів має бути в твердій грошовій сумі. Проте суд не погоджується з розміром аліментів, визначеним позивачкою, з таких підстав. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці, як то визначено ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства". При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, визначенні ст. 182 Сімейного кодексу України. Суд враховує, що платник аліментів є повнолітньою, здоровою особою, не має інших утриманців, інвалідності тощо. Він обіймає посаду молодшої медичної сестри по догляду за психічнохворими психо-наркологічного диспансерного відділення на умовах неповного робочого часу з оплатою в розмірі 0,75 посадового окладу, який згідно штатного розпису становить 3\~391 грн., що підтверджується копію наказу № 770-К від 04.10.2021 року КНП "Первомайська ЦМБЛ". Позивачка взагалі не надала доказів на підтвердження розміру матеріального утримання, яке вона забезпечує своїй дитині. Оскільки відповідач має постійну роботу і стабільну заробітну плату, суд вважає за необхідне присудити стягнення аліментів саме у частці від доходу батька в розмірі 1/4, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи наведене, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню. Враховуючі матеріальне становище дитини, задля забезпечення умов життя, достатніх для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку, а також те, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою як матері, так і батька, з відповідача на користь позивачки слід стягнути аліменти на утримання їх неповнолітнього сина в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня звернення позивачки до суду з наданим позовом і до досягнення дитиною повноліття. Необхідно зазначити, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених Сімейним кодексом України. На підставі п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України, рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в межах платежу за один місяць. Крім того, на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір, оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору на підставі п.3 ч.1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір".

Outcome: partial