Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом в якому просить, визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: м. Дніпро ([PERSON]), вул. Кадрова,13 та зняти його з реєстраційного обліку за цією адресою, мотивуючи тим, що вона є власником домоволодіння №13 по вул. Кадрова в м. Дніпро ([PERSON]). Відповідач по справі, її колишній чоловік. Коли вони розлучилися відповідач виїхав з будинку, однак на її неодноразові прохання знятися з реєстраційного обліку ніяк не відреагував. Фактично відповідач не проживає у будинку з червня 2014 року. Як їй відомо відповідач майже два роки вже проживає за кордоном. Всі ці обставини і змусили її звернутися з до суду дійсним позовом. Позивачка в судовому засіданні уточнила підстави своїх вимог, посилаючись на ст.405 ЦК України та наполягала на задоволенні позову. Відповідач\~\~у судове засідання не з'явився, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений через періодичне видання газети «Вісті Придніпров'я», оскільки місце мешкання його не відоме. На підставі\~\~ч. 9\~ст. 74 ЦПК України\~після опублікування\~\~оголошення\~\~в пресі відповідач вважається повідомленим\~\~про час та місце розгляду справи. Заслухав доводи позивача, покази свідків, дослідив письмові докази по справі, дав їм оцінку в їх сукупності, суд прийшов до наступного. Відповідно до ч.1\~ст.319 ЦК України\~власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ч.1\~ст.16 ЦК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Позивач [PERSON] є власником домоволодіння №13 по вул. Кадрова в м. Дніпро ( [PERSON]), що підтверджується копією договору купівлі-продажу (а.с.8-10). Як вбачається з довідки адресного бюро (а.с.20) відповідач [PERSON] з 16.04.2007 року зареєстрований за адресою: м. Дніпро ( [PERSON]), вул. Кадрова,13. Відповідач [PERSON] є колишнім чоловіком позивачки, з яким шлюб розірваний рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 07.04.2015 року. В ході розгляду судом встановлено, що відповідач не проживає у належному позивачу домоволодінні №13 по вул. Кадрова в м. Дніпро ( [PERSON]) з червня 2014 року. Дана обставина, підтверджується актом голови територіального комітету самоорганізації населення с. Шевченко від 05.09.2016 року, в якому зазначено, що [PERSON] є колишнім чоловіком [PERSON], який у належному їй домоволодінні по вул. Кадрова,13 не проживає з червня 2014 року. Особистих речей [PERSON] у будинку не виявлено, спального місця та інших ознак, які свідчать про фактичне мешкання останнього в цьому будинку не має. Також вищезазначені обставини цілком узгоджуються з показами свідків [PERSON], [PERSON], які показали, що відповідач проживав в [INFO] до літа 2014 року. Коли позивачка розлучилась з відповідачем, то він полишив будинок і як їм відомо виїхав кудись за кордон. Його особистих речей в будинку вони не бачили. Доказів того, що причини відсутності відповідача за місцем реєстрації є поважними та що між ним та позивачем,як власником житла є якась домовленість щодо його відсутності матеріали справи не містять. Таким чином, виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку про те, що відповідач не проживає в спірному житловому приміщенні понад один рік без поважних причин. Вирішуючи даний спір, суд керується ч. 2\~ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. За таких обставин, суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача щодо визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням є законними та обґрунтованими, тому повинні бути задоволенні. Відповідно до\~статті 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" від 11 грудня 2003 року зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі остаточного рішення суду, зокрема, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою тощо. Виходячи зі змісту зазначеної норми права, поняття "зняття з реєстрації" нерозривно пов'язане з поняттям "житлові права" (право власності на житлове приміщення, право користування житловим приміщенням, визнання особи такою, що втратила таке користування, виселення із займаного приміщення та інше). Як випливає з вказаної норми, зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення суду виключно про: 1) позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) визнання особи безвісно відсутньою; 4) оголошення фізичної особи померлою. Таким чином, оскільки суд дійшов висновку, що відповідач втратив право користування житловим приміщенням, то є достатні підстави для зняття його з реєстрації. Питання судових витрат вирішити відповідно до ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved