Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-08 00:00:00

[PERSON] звернулася до Рівненського міського суду з позовом до [PERSON], в якому просить визнати [PERSON] таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, а саме квартирою, що знаходиться за адресою: м.Рівне. вул..Кобзарська (Пухова), 17, кв.156. В обгрунтування позовних вимог вказує, що вона та її чоловік [PERSON], є власниками квартири №156 на праві приватної спільної часткової власності, яка знаходиться за адресою м. Рівне, вул. Кобзарська (Пухова), будинок №17. [PERSON] адресної картки від 09.10.2018, у квартирі зареєстровано 2 особи, а саме: вона - [PERSON] та її чоловік - [PERSON], проте інформація є неповною, оскільки у вищевказаній квартирі крім них зареєстрований їх син [PERSON], [INFO].\~ Відповідач по даний час зареєстрований у вищевказаній квартирі, проте не проживає за вказаною адресою та не користується житлом з 2004 року тобто, фактично відповідач відсутній в житловому приміщенні понад один рік без поважних причин. Добровільно відповідач з реєстрації не знявся і не зніметься оскільки місце знаходження відповідача їм невідоме і зв»язок з ним відсутній, а тому в досудовому порядку врегулювати даний спір неможливо. Реєстрація місця проживання відповідача в квартирі порушує її з чоловіком права як власників, а саме володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном, а також виникають проблеми зі сплатою комунальних послуг, зокрема відсутня можливість оформлення субсидії, тому вона змушена звернутися за захистом до суду. Відповідач не сплачує комунальні платежі, в утриманні житла участі не бере. Ухвалою суду від 22 лютого 2019 року прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі. Задоволено клопотання [PERSON] про звільнення від сплати судового збору. Перше судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 21 березня 2019 року з повідомленям (викликом) сторін. Надано сторонам строк для подання відзиву на позов, відповіді та заперечень. В судовому засіданні 21 березня 2019 року оголошено перерву до 09 квітня 2019 року у зв"язку із неявкою відповідача. Позивач та її представник в судовому засіданні підтримали вимоги викладені в позовній заяві, просили позов задоволити. Відповідач в судове засідання повторно не з"явився, жодних заяв чи клопотань від нього не надходило. Враховуючи, що відповідач про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, шляхом направлення судових повісток, а також те, що позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, відповідач відзив не подав, наявні всі умови, встановлені ст. 280 ЦПК України, які необхідні для ухвалення заочного рішення. Таким чином, суд ухвалив провести розглядати справу у відсутність відповідача за доказами, що містяться в матеріалах справи при заочному розгляді справи відповідно до положень ст. 281 ЦПК України. Заслухавши виступ позивача та її представника, розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з"ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об"єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне. Судом встановлено, що позивачу [PERSON] та [PERSON] на праві приватної спільної часткової власності належить квартира, що знаходиться в [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності на житло від 17 квітня 2008 року, виданого Управлінням житлово-комунального господарства ВК РМР (а.с. 6). Вказане свідоцтво про право власності зареєстровано в Комунальному підприємстві «Рівненського міського бюро технічної інвентаризації», що стверджується витягом Про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 05.05.2008, номер витягу 18690649, номер запису: 104-69604 в книзі: 244 (а.с. 7). [PERSON] адресної картки м.Рівне від 09.10.2018 №106410, у квартирі [ADDRESS] 2 особи: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с. 8). Вказане також стверджується Довідкою про склад сім"ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 30.05.2018 №78812 (а.с. 9). [PERSON] листа відділу обліку моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання Управління державної Міграційної служби в Рівненській області від 12.12.2018 №04/23063, [PERSON], [INFO], зареєстрований за адресою: [INFO] з 31.10.2001 (а.с. 10). [PERSON] від 02.10.2017, 02.02.2018, 01.11.2018, затверджених головним інженером ЖКП "Покровське", підтверджується, що [PERSON] зареєстрований за адресою: [INFO], але не проживає за вказаною адресою понад один рік (а.с. 11-13). [PERSON] відповіді відділу обліку моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання Управління державної Міграційної служби в Рівненській області від 12.02.2019, [PERSON], [INFO], зареєстрований за адресою: [INFO] з 31.10.2001 (а.с. 16). [PERSON] зі ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, це право є непорушним. Пунктом 39 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 5 "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" роз"яснено, що суди повинні виходити з того, що стосовно права членів сім"ї власника житлового приміщення на користування ним підлягають застосуванню положення статті 405 ЦК. Оскільки інше не встановлено законом, договором чи заповітом, на підставі яких встановлено сервітут, то відсутність члена сім"ї понад один рік без поважних причин є юридичним фактом, що є підставою для втрати членом сім"ї права користування житлом. Відповідно до ч. 1 ст. 405 ЦК України члени сім"ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. [PERSON] ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім"ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла. Враховуючи всі обставини справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення. [PERSON] п. 6 ч .3 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору на підставі ч.3 ст.136 ЦПК України, тому судовий збір у розмірі 768,40 грн. стягується з відповідача на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved