Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-06 00:00:00

28.09.2017 року до Заводського районного суду м. Миколаєва звернувся [PERSON] з позовом до Автогаражного кооперативу «Прогрес», в якому посилаючись на перешкоджання йому з боку відповідача реалізувати право на відчуження належного йому на праві власності гаражу, просив суд усунути перешкоди в розпорядженні власністю гаражем №1, що розташований за адресою: м. Миколаїв, пров. Транспортний, 5-А та зобовязати АГК «Прогрес» видати йому необхідні довідки (відомості присвоєння кадастрового номеру земельної ділянки та відсутність заборгованості за членськими внесками) та не перешкоджати в продажі гаражу. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник заявлені позовні вимоги підтримали в повному обсязі, наполягали на задоволенні позову. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні заявлені позовні вимоги не визнавав, проти задоволення позову заперечував з підстав його необгрунтованості. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши докази, судом встановлено наступні обставини та відповідні ним правовідносини. На підставі рішення Заводської районної ради народних депутатів №6 від 06.01.1978 року позивач був прийнятий у члени АГК «Прогрес». [PERSON] є власником гаражу №1, розташованого в м. Миколаєві, АГК «Прогрес» (далі - Гараж), на підставі свідоцтва на право особистої приватної власності на гараж від 17.01.1995 року . 31.11.2008 року рішенням звітної виборчої конференції членів АГК позивача було виключено з членів кооперативу. Протягом останніх 10 років між сторонами існує спір з приводу участі позивача у витратах на утримання спільного майна АГК "Прогрес", яким позивач користується внаслідок знаходження належного йому на праві власності Гаражу на території кооперативу. Статтею 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 386 ЦК України, держава забезпечує рівний захист прав усіх субєктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутись до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Статтею 391 ЦК України передбачено право власника право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не пов'язані із позбавленням права володіння. Відповідно до положень статей 391, 396 ЦК України, позов про усунення порушень права, не пов'язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов'язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. Такий позов підлягає задоволенню і в тому разі, коли позивач доведе, що є реальна небезпека порушення його права власності чи законного володіння зі сторони відповідача. При цьому суди повинні брати до уваги будь-які фактичні дані , на підставі яких за звичайних умов можна зробити висновок про наявність такої небезпеки. Позов про усунення порушень права, не пов'язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню незалежно від того, на своїй чи на чужій земельній ділянці або іншому об'єкті нерухомості відповідач вчиняє дії (бездіяльність), що порушують право позивача. Задовольняючи позов про захист права власності від порушень, не пов'язаних із позбавленням володіння, суд має право як заборонити відповідачу вчиняти певні дії, так і зобов'язати відповідача усунути наслідки порушення права позивача. Абзацем другим ч.6 ст. 120 Земельного кодексу передбачено, що Укладення договору, який передбачає набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що пов'язане з переходом права на частину земельної ділянки, здійснюється після виділення цієї частини в окрему земельну ділянку та присвоєння їй окремого кадастрового номера. Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій), не передбачено необхідності надання відчужувачем гаражу нотаріусу довідки (відомостей) про присвоєння кадастрового номеру земельної ділянки. Пукнтами 3.3 та 4.20 вказаного Порядку передбачені випадки отримання витягу з Державного земельного кадастру. В статті 2 Закону України "Про кооперацію" визначено поняття членського внеску, яким є грошовий неповоротний внесок, який періодично сплачується членом кооперативного об'єднання для забезпечення поточної діяльності кооперативного об'єднання. Згідно частин 1-3 статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Положеннями частин 1, 2 статті 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обовязком суду крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України). Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України). В своєму позові позивач просить суд усунути з боку відповідача перешкоди в розпорядженні його власністю Гаражем, шляхом зобовязання АГК «Прогрес» видати йому довідки (відомості) про присвоєння кадастрового номеру земельній ділянці АГК «Прогрес» та про відсутність заборгованості [PERSON] за членським внесками перед АГК «Прогрес». Проте, позивач не надав суду жодного доказу, на підтвердження тієї обставини, що без надання йому відповідачем довідок та відомостей, які він вимагає, він позбавлений можливості розпорядитись Гаражем. Аналіз положень Закону України "Про нотаріат", Порядку вчинення нотаріальних дій, Цивільного, Земельного кодексу, інших нормативно-правових актів, дає підстави зробити висновок, що відповідач не повинен видавати довідки та відомості позивачу щодо присвоєння кадастрового номеру земельній ділянці при відчуженні позивачем гаражу і відсутність таких довідок ніяким чином не може обмежувати право позивача розпоряджатись Гаражем. Це ж стосується і довідок про відсутність заборгованості за членськими внесками не члена гаражного кооперативу, яким є позивач. Враховуючи наведене, позов задоволенню не підлягає

Outcome: dismissed