Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-16 00:00:00

03 липня 2018 року до Валківського районного суду Харківської області із Нововодолазького районного суду Харківської області, згідно розпорядження голови суду №631/694/18 від 21.06.2018 року надійшла цивільна справа за позовом [PERSON] до Нововодолазької селищної ради Харківської області про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом. В позові зазначено, що [INFO] помер рідний брат позивача [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку з надвірними будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Вказаний житловий будинок з надвірними будівлями належить [PERSON] відповідно до записів в погосподарській книзі. Позивач прийняв спадщину, так як фактично вступив в управління спадковим майном, використовуючи його як житло в літню пору року, позивач сплачує комунальні послуги, доглядає за майном та прилеглою територією до будинку. Крім позивача спадкоємців не має, дітей та дружини не мав. Позивач подала до державного нотаріуса Змієвської Т.М. про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] Нотаріус відмовив у видачі свідоцтва у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу, що посвідчує право власності на будинок. [PERSON] вимагає визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом після померлого [INFO] [PERSON] на житловий будинок, загальною площею 51,1 кв.м., житловою площею 26,4 кв.м., допоміжною площею 24,7 кв.м., надвірними будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS] , а саме на житловий будинок, літ. «А-1»; веранду, літ. «а»; тамбур, літ. «а1»; сарай, літ. «Б»; сарай, літ. «б»; сарай, літ. «В»; сарай, літ. «Г»; погріб, літ. «М»; вбиральню, літ. «Д»; хвіртку, літ. «N»; огорожу, літ. «N1». В судовому засіданні представник позивача позов підтримав та пояснив, що позивач не має змоги оформити спадкові права на житловий будинок після смерті [PERSON] . оскільки відсутні правовстановлюючі документи на нерухомість. Як зазначив представник, державна реєстрація права власності на житлові будинки до набрання чинності ЦК України 2004 року регулювалась Інструкцією «Про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР» від 31.01.1966 року. Зазначений нормативний акт передбачав державну реєстрацію будинку, однак виникнення права власності на будинок не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності Цивільним кодексом України та Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року. За таких підстав, на думку представника позивача, до складу спадкового майна після смерті [PERSON] входив житловий будинок, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Представник відповідача в судовому засіданні був відсутній, проте подав до суду лист, в якому прохає розгляд справи проводити за його відсутності та проти задоволення позову не заперечує. Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 265 ЦПК України, рішення має містити зазначення процесуальних дій у справі. 03 липня 2018 року до Валківського районного суду Харківської області із Нововодолазького районного суду Харківської області, згідно розпорядження голови суду №631/694/18 від 21.06.2018 року надійшла цивільна справа за позовом [PERSON] до Нововодолазької селищної ради Харківської області про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом. Ухвалою судді від 09 липня 2018 року позовну заяву залишено без руху, оскільки позивачем була визначена ціна позову з технічного паспорту виданого бюро технічної інвентаризації, який не є суб`єктом оціночної діяльності. На виконання ухвали 10 вересня 2018 року до суду надійшла заява із уточненнями, якою вказані недоліки були усунуті. Ухвалою судді від 14 вересня 2018 року провадження у справі відкрите та призначено підготовче судове засідання. 10 жовтня 2018 року ухвалою суду закрите підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті. Крім того, зазначеною ухвалою задоволено клопотання представника позивача та витребувано із Нововодолазької державної нотаріальної контори Харківської області наявні дані про те, хто подав заяву про прийняття спадщини або подав заяву про відмову від спадщини після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , окрім [PERSON] , а також чи було спадкодавцем складено на будь-чиє ім`я заповіт, чи видавалось свідоцтво про право на спадщину, після його смерті. На виконання ухвали, 04.12.2018 року із Нововодолазької державної нотаріальної контори Харківської області до суду надійшли відповідні відомості. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали цивільної справи, прийшов до висновку, що позов задоволенню не підлягає. Судом встановлено, що батьками позивача є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданого 17.04.2018 року Ордівською сільською радою Нововодолазького району Харківської області та архівною довідкою №01-29/3-1787 від 30.08.2017 року виданої Державним архівом Харківської обласної державної адміністрації (а.с.6,12) Крім того, [PERSON] та [PERSON] були батьками [PERSON] , [INFO] , що витікає з Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народжень №00018690820 від 14.09.2017 року (а.с.8) В постанові державного нотаріуса Нововодолазької державної нотаріальної контори Харківської області від 23 травня 2018 року зазначено, що після смерті [PERSON] , який помер [INFO] була заведене спадкова справа №79 від 23 травня 2018 року. Для видачі нотаріусом свідоцтва про право на спадщину необхідно надати оригінал права власності на нерухоме майно. [PERSON] не надала документ, який підтверджує право власності на спадкове майно, який пройшов державну реєстрацію на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , на ім`я [PERSON] , у зв`язку із чим, останній відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказаний об`єкт нерухомості (а.с.14) З листа державного нотаріуса Нововодолазької державної нотаріальної контори Харківської області №770/01-16 від 22.11.2018 року витікає, що 23.05.2018 року до нотаріальної контори надійшла заява на видачу спадщини після смерті [PERSON] від [PERSON] , якій було видана постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 23 травня 2018 року у зв`язку з тим, що відсутні документи про право власності на спадкове майно. Інших заяв до нотаріальної контори не надходило. Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру №54127190 від 17.11.2018 року, після смерті [PERSON] , який помер [INFO] заведене спадкова справа №62463102 за №79. Оскільки [PERSON] помер [INFO] , правовідносини щодо спадкування майна останньої регулювались нормами Цивільного кодексу УРСР (в ред. 1963 року). Згідно з ч. 1 ст. 524 ЦК УРСР, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Стаття 548 ЦК УРСР, передбачає, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Отже, предметом доказування у даній справі, окрім іншого, є встановлення належності спадкодавцю спадкового майна. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно виписки з погосподарської книги наданої Ордівським старостинським окруом №4 Нововодолазької селищної ради №347 від 30.11.2018 року, житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , належав померлому [PERSON] , відповідно до записів в погосподарській книзі Ордівської сільської ради на 2016-2020 роки №6. Побудований житловий будинок в 1963 році. Площа земельної ділянки для будівництва, обслуговування житлового будинку, господарських будівель - 0,20 га. Разом з тим, відповідно до листа Комунального підприємства «Нововодолазьке архітектурно-інвентаризаційне бюро» №1063 від 29.11.2018 року, станом на 31.12.2012 року, відомостей стосовно реєстрації права власності на житловий будинок з надвірними будівлями по [ADDRESS] , в архівах підприємства - не мається. В судовому засіданні представник позивача підтвердив, що вищевказаний житловий будинок дійсно не проходив державну реєстрацію, проте зауважив, що виникнення права власності на будинок не залежало від державної реєстрації, а тому спадкодавцю на праві власності належав житловий будинок за адресою: [ADDRESS] . Суд не погоджується з такою позицією представника позивача з огляду на наступне. Так, житловий будинок побудований в 1963 році, а спадкодавець помер в 1995 році, тобто набуття права власності на нерухоме майно за [PERSON] повинно було відбутись саме в цей період. Законодавство, яке регулювало виникнення права власності на момент закінчення будівництва будинків в цей період, було зокрема ЦК УРСР 1963 року, Закон України "Про власність", Закон України від 7 грудня 1990 року № 533-XII "Про місцеві Ради народних депутатів та місцеве і регіональне самоврядування", Закон України від 25 грудня 1974 року "Про державний нотаріат", постанова Ради Міністрів Української РСР від 11 березня 1985 року № 105 "Про порядок обліку житлового фонду в Українській РСР", Вказівки по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затверджені Центральним статистичним управлінням СРСР 13 квітня 1979 року за № 112/5, Вказівки по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затверджені Центральним статистичним управлінням СРСР 12 травня 1985 року № 5-24-26, Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР від 31 січня 1966 року, та інші нормативні акти. Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. В погосподарських книгах при визначенні року побудування зазначається дата введення в експлуатацію будинку. На виконання постанови Ради Міністрів УРСР від 11 березня 1985 року № 105 у 1985 - 1988 роках сільськими, селищними, районними Радами народних депутатів ухвалювалось рішення щодо оформлення права власності та реєстрації будинків у бюро технічної інвентаризації за даними погосподарських книг сільських, селищних Рад із додатками списків громадян, яким ці будинки належали. Відповідно до п. 4 Розділу ІІ Інструкції «Про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР», реєстрації підлягають всі будинки і домоволодіння в межах міст і селищ міського типу УРСР, що належать місцевим Радам депутатів трудящих, державним, кооперативним і громадським установам, підприємствам і організаціям, а також ті будинки і домоволодіння, які належать громадянам на праві особистої власності. Будинки, що підлягають реєстрації, повинні бути закінчені будівництвом і прийняті в експлуатацію за актом, затвердженим виконкомом місцевої Ради депутатів трудящих. Отже, при вирішенні питання щодо можливості визнання права власності на житловий будинок, в разі відсутності державної реєстрації, судом мають бути оцінені записи у погосподарських книгах в сукупності з іншими доказами, зокрема, з ухваленими органами місцевого самоврядування рішеннями про оформлення права власності громадян на будинки. Не дивлячись на існування записів в погосподарській книзі, позивачем не надано будь-яких рішень органів місцевого самоврядування щодо оформлення [PERSON] права власності на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , які б були підставою для реєстрації права власності в органах бюро технічної інвентаризації. Таким чином, суд вважає, що стороною позивача не доведено ту обставину, що будинок за адресою: [ADDRESS] , належав спадкодавцю, а як наслідок входив до спадкового майна, у зв`язку із чим, позов задоволеним бути не може. Враховуючи, що в задоволенні позову відмовлено, у відповідності до ст. 141 ЦПК України, судові витрати у справі мають бути віднесені за рахунок позивача.

Outcome: dismissed