Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-15 00:00:00

30.12.2014 р. позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив суд ухвалити рішення, яким стягнути з [PERSON] на користь Служби безпеки України суму в розмірі 36802,61 грн. в рахунок відшкодування витрат, пов'язаних з утриманням відповідача в Інституті підготовки юридичних кадрів для Служби безпеки України Національної юридичної академії України імені Ярослава Мудрого. В обґрунтування вимог покликається на те, що з 31.07.2006р. відповідач [PERSON] був прийнятий на військову службу, зарахований в списки особового складу та поставлений на всі види забезпечення в Інституті (далі - ІПЮК СБУ). 27.12.2007 р. з відповідачем був укладений контракт про проходження військової служби (навчання) курсантами (слухачами) вищих військових навчальних закладів СБУ терміном на чотири роки. На підставі даного контракту [PERSON] зобов'язався продовжувати військову службу на посадах офіцерського складу після закінчення навчання не менше п'яти років. 30.05.2011р. між Службою безпеки України та відповідачем було укладено контракт, на п'ять років, про проходження військової служби у Службі безпеці України. Однак не виконавши умови контракту, [PERSON] був звільнений наказом Голови СБУ від 21.12.2013 № 1513-ОС з військової служби у запас Збройних сил України, у зв'язку з обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Враховуючи вищенаведене та в силу частини десятої статті 25 ЗУ "Про військовий обов'язок і військову службу", позивач просить суд стягнути з відповідача витрати, пов'язані з його утриманням у вищому навчальному закладі. Представник позивача в судове засідання не з'явився, однак подав до суду заяву, у якій позовні вимоги підтримує та просить суд розглядати справу у його відсутності, а тому суд вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів. Відповідач в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, хоча належним чином повідомлявся про час та місце слухання справи, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи у його відсутності, представник позивача у свої заяві не заперечував проти заочного розгляду справи, суд у відповідності до вимог ст.ст. 169, 224 ЦПК України вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів. У відповідності до ст.197 ЦПК України у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, а тому суд вважає за можливе розглянути дану справу у відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами. З'ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Судом встановлено, що відповідно до Закону України "Про загальний військовий обов'язок і військову службу", "Положення про проходження військової служби (навчання) за контрактом курсантами (слухачами) вищих військових навчальних закладів Служби безпеки України", Правил прийому в Інститут підготовки слідчих кадрів для СБ Україні у складі Національної юридичної академії України імені Ярослава Мудрого та на підставі наказу ректора Національної юридичної академії України імені Ярослава Мудрого від 12 липня 2006 року № 316-с було видано наказ по Інституту підготовки слідчих кадрів для Служби безпеки України у складі Національної юридичної академії України ім. Я.Мудрого від 31.07.2006 № 138-ос /а.с. 10/, на підставі якого відповідач [PERSON] був прийнятий на військову службу за контрактом в органи Служби безпеки України (СБУ), зарахований в списки особового складу Інституту підготовки слідчих кадрів для СБУ (ІПЮК СБУ) та поставлено його на всі види забезпечення з 31.07.2006р. 27 грудня 2007р. з відповідачем та СБУ був укладений контракт про проходження військової служби (навчання) курсантами (слухачами) вищих військових навчальних закладів Служби безпеки України терміном дії на чотири роки /а.с. 13/, на підставі якого [PERSON] взяв на себе зобов'язання продовжувати військову службу на посадах офіцерського складу після закінчення навчання не менше п'яти років. Згідно з Положенням про проходження військової служби (навчання) за контрактом курсантами (слухачами) вищих військових навчальних закладів Служби безпеки України, затвердженого Указом Президента України від 07.11.2001 № 1053/2001 (Положення) відповідач [PERSON] протягом п'яти років проходив військову службу (навчання) в ІПЮК СБУ, перебуваючи на повному державному забезпеченні. В судовому засіданні встановлено, що наказом Голови СБУ від 08.06.2010 № 498-ос відповідача [PERSON] відкомандировано для подальшого проходження військової служби у розпорядження начальника Управління Служби безпеки України у Львівській області, а також знято з грошового, продовольчого, речового забезпечення та виключено із списків особового складу ІПЮК СБУ. 30.05.2011 між Службою безпеки України і [PERSON] було укладено Контракт про проходження військової служби у Службі безпеці України /а.с. 20/ терміном на п'ять років. Згідно з умовами зазначеного контракту, відповідач ознайомився із законами та іншими нормативно-правовими актами України, які регулюють порядок проходження військової служби у Службі безпеці України та добровільно взяв на себе зобов'язання: проходити військову службу за контрактом осіб офіцерського складу у СБУ протягом строку дії цього Контракту на умовах і в порядку, встановлених законами та іншими нормативно-правовими актами України, що регулюють проходження військової служби у СБУ; сумлінно виконувати вимоги військових статутів Збройних Сил України, нормативно-правових актів СБУ, інших актів законодавства, службові обов'язки, накази командирів і начальників. Вироком Галицького районного суду м. Львова від 27.09.2013р. [PERSON] визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченому ч. 3 ст. 368 КК України та призначено покарання у виді п'яти років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади пов'язані із виконанням організаційно-розпорядчих функцій строком на 3 роки, з позбавленням військового звання "лейтенант", без конфіскації майна. На підставі ст. 75 КК України засудженого [PERSON] звільнено від відбування покарання з випробовуванням та призначено іспитовий строк терміном на 3 роки. Крім цього на засудженого покладені обов'язки передбаченні ст. 76 КК України. Вирок суду набрав законної сили. У зв'язку з набранням вищезгаданим вироком суду законної сили, [PERSON] був звільнений наказом Голови СБУ від 21.12.2013 № 1513-ОС з військової служби у запас Збройних сил України /а.с. 21/. Частиною десятою статті 25 Закону України "Про військовий обов'язок і військову службу" встановлено, що курсанти в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу, а також особи офіцерського складу, які звільняються з військової служби протягом п'яти років після закінчення вищого військового навчального закладу або військового навчального підрозділу вищого навчального закладу відповідно до пунктів "е", "є", "ж", "і", "и" частини шостої статті 26 цього Закону, відшкодовують Міністерству оборони України та іншим центральним органам виконавчої влади, яким підпорядковані ці навчальні заклади, витрати, пов'язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, відповідно до порядку і умов, встановлених Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється у судовому порядку. Пунктом "є" частини шостої статті 26 вищезгаданого Закону передбачено, що Контракт припиняється (розривається), а військовослужбовці, які проходять військову службу за контрактом, звільняються з військової служби у зв'язку з обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, яким призначено покарання у виді позбавлення волі, обмеження волі, позбавлення військового звання чи позбавлення права займати певні посади. Постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2006 № 964 затверджено Порядок відшкодування курсантами та особами офіцерського складу витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах (Порядок), який визначає механізм відшкодування курсантами в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу, а також особами офіцерського складу, які звільняються з військової служби протягом п'яти років після закінчення вищого військового навчального закладу або військового навчального підрозділу вищого навчального закладу відповідно до пунктів «е», «є», «ж», «и» частини шостої статті 26 Закону України «Про військовий обов'язок і військову службу» витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищому навчальному закладі. Відповідно до пункту 3 вищезазначеного Порядку, відшкодування здійснюється у розмірі фактичних витрат, пов'язаних з грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням; перевезенням до місця проведення щорічної основної та канікулярної відпустки та у зворотному напрямку; оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв. Пунктом 5 даного Порядку передбачено, що особами офіцерського складу, які звільняються з військової служби протягом п'яти років після закінчення вищого навчального закладу відповідно до пунктів «е», «є», «ж», «и» частини шостої статті 26 Закону України «Про військовий обов'язок і військову службу», витрати відшкодовуються у повному розмірі за весь період навчання. Судом встановлено, що згідно з вимогами Порядку відшкодування курсантами та особами офіцерського складу витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2006р. №964 та Порядку розрахунку витрат, пов'язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах, затвердженого спільним наказом Міністерства оборони України, Міністерства фінансів України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства транспорту та зв'язку України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Управління державної охорони України, Служби безпеки України від 16.07.2007 № 419/831/240/605/537/219/534 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 30.07.2007 за № 863/14130, Інститутом підготовки юридичних кадрів для Служби безпеки України Національної юридичної академії України імені Ярослава Мудрого зроблено розрахунок фактичних витрат, пов'язаних з утриманням [PERSON] в ІПЮК СБУ з дня його зарахування до дня виключення зі списків особового складу ІПЮК СБУ. Загальна сума витрат складає 36 802,61 грн. Враховуючи вищенаведене, той факт, що [PERSON] відмовився в добровільному порядку відшкодовувати витрати за період навчання та в силу ч. 10 ст. 25 ЗУ "Про військовий обов'язок і військову службу" суд вважає, що позов є підставним та його слід задовольнити. Крім того з відповідача слід стягнути в користь позивача судові витрати, сплачені при подачі позову до суду.

Outcome: approved