Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася 02 лютого 2017 року до суду з вище вказаним позовом, в якому просить стягнути з Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» на її користь в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої смертю батька 220000,00 грн. без утримання податку на доходи фізичних осіб. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що в період часу з 02.02.1976 року по 17.05.2005 року батько Позивача - [PERSON] працював у Відповідача на посаді електромонтера з ремонту та обслуговування електроустаткування вуглепідговчого цеху. Тривала праця в умовах впливу шкідливих факторів викликала у нього професійне захворювання на хронічне обструктивне захворювання легень I-II ст. ( пиловий бронхіт I-II ст., ускладнений раком верхньої долі правої легені, кл. група - 2, Емфізема легень I-II ст.) ЛН - 2 ст. Відповідно до Акту розслідування хронічного професійного захворювання від 13.09.2005 року причиною виникнення хронічного професійного захворювання у батька Позивача було визнано його роботу протягом 29 років 3 місяців в умовах впливу шкідливих виробничих факторів, зокрема запиленості та загазованості робочого повітря, рівень яких у значній мірі перевищував гранично - допустиму концентрацію. [INFO] року [PERSON] помер. Відповідно до довідки Обласного центру МСЕК серії ДНА-03 № 000183 від 25.01.2008 року встановлено причинний зв'язок смерті [PERSON] з встановленим йому за життя професійним захворюванням. У зв'язку з цим, Позивач звернувся до суду з відповідним позовом та просить у відшкодування моральної шкоди, в зв'язку зі смертю батька, стягнути з Відповідача 220000,00 гривень. В судовому засіданні позивач присутня не була її представник [PERSON] (договір про надання правової допомоги від 31.01.2017 року) підтримав позовні вимоги в повному обсязі, обґрунтовуючи їх обставинами, викладеними в позовній заяві. Представник відповідача ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» - Новікова А.Ю. в судовому засіданні заперечувала проти позовних вимог, просила суд у задоволенні позову відмовити. Вислухавши думку представників сторін, дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши у сукупності докази, надані сторонами в обґрунтування своїх вимог та заперечень суд приходить до висновку про те, що заявлений позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є донькою [PERSON], даний факт підтверджується копією Свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 24.01.1983 року, відповідно до якого, остання народилась [INFO] року її батьками є [PERSON] та [PERSON], відповідно до Свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 15.07.2006 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] та після реєстрації шлюбу змінила прізвище на [PERSON] ( а.с.10,11). Відповідно до Свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (актовий запис № 1334), виданого Центрально - Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції 08 жовтня 2007 року, [PERSON] помер [INFO] році у віці 53 років.( а.с.3) . Матеріалами справи підтверджується, що відповідно до акту розслідування хронічного професійного захворювання від 13.09.2005 року № 31, причиною отримання [PERSON] профзахворювань слугувала тривала робота в шкідливих умовах, яка викликала захворювання на пневмокеніоз легень, хронічне обструктивне захворювання легень I-II ст. ( пиловий бронхіт I-II ст., ускладнений раком верхньої долі правої легені, кл. група - 2, Емфізема легень I-II ст.) ЛН - 2 ст.(а.с.4-5). Вищевказаний акт розслідування хронічного професійного захворювання від 13.09.2005 року не оскаржено підприємством - відповідача у встановленому законодавством порядку. Підстав вважати його недійсним судом не встановлено. Згідно з довідкою про причиний зв"язок смерті з професійним захворюванням або трудовим каліцтвом серії ДНА-03 № 000183 встановлено, що між смертю [PERSON] наявний причинно-наслідковий зв"язок між професійним захворюванням та настанням смерті . ( а.с.6 ) Внаслідок смерті [PERSON], позивачу завдано моральної шкоди, яка полягає в наступному: вона втратила рідну їй людину батька, що призвело до того, що Позивач постійно перебуває у напруженому психічному стані , адже думки про смерть батька не залишають її навіть до теперішнього часу. Смерть близької людини змусила Позивача корінним чином змінити свій звичайний уклад життя, адже станом на теперішній час вона змушена самостійно заробляти собі на життя, самостійно облаштовувати свій побут тощо, неспроможність Позивача задовольнити свої нагальні потреби завдають їй додаткових моральних страждань. Отже, смерть батька вимагає від Позивача додаткових зусиль на організацію її життя.У зв'язку з цим, змінився спосіб та якість життя позивачки, що завдає їй моральних страждань. Відповідно до ст. 16 ЦК України відшкодування моральної шкоди є способом захисту цивільних прав та інтересів судом. Згідно ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів. Згідно із ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених ч. 2 цієї статті. Таким чином, ч. 1 ст. 1167 ЦК України встановлює загальне правило, відповідно до якого відповідальність за заподіяння моральної шкоди настає за наявності загальної підстави - наявності моральної (немайнової) шкоди, а також за наявності всіх основних умов відповідальності, а саме: неправомірної поведінки, причинного зв'язку та вини заподіювача. Частиною 2 статті 1168 ЦК України моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім'єю. Якщо події, які породили цивільне право на відшкодування моральної шкоди та стали підставою для звернення до суду з позовними вимогами, мали місце після 1 січня 2004 року, тобто після набрання чинності ЦК України, то вони підлягають розгляду згідно з положеннями статей 1167,1168 ЦК України. Зазначеним висновок викладений у Постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року у справі №6-208цс14. Згідно ч.3 ст.23 ЦК України моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Право кожного на належні, безпечні і здорові умови праці встановлено ч.4 ст.43 Конституції України. Як зазначають частини 1, 3 ст. 13 Закону України «Про охорону праці»: роботодавець зобов'язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці. Роботодавець несе безпосередню відповідальність за порушення зазначених вимог. Статтею 153 КЗпП України встановлено, що забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Виходячи з аналізу зазначеної норми закону, вбачається, що право на відшкодування моральної шкоди чоловікові, дружині, батькам, дітям, а також особам, які проживали з померлим однією сім'єю виникає у разі, якщо встановлено причинний зв'язок між смертю фізичної особи та ушкодженням здоров'я на виробництві. Згідно з копією свідоцтва про народження [PERSON] ( до реєстрації шлюбу [PERSON]) є донькою померлого [PERSON] У зв'язку зі смертю батька позивачу спричинено моральну шкоду, пов'язану із втратою рідної людини, друга, опори та моральної підтримки, що тягне за собою порушення нормальних життєвих зав'язків та необхідності докладання нею додаткових зусиль для організації свого життя. Враховуючи вищевикладене, та наявність доказів причинно-наслідкового зв'язку між смертю батька позивача та встановленням йому професійним захворюванням, суд знаходить правові підстави для задоволення позову частково. Крім того, сам по собі факт загибелі батька беззаперечно свідчить про те, що позивач відчуває від цього негативні наслідки морального та психологічного характеру . Щодо розміру моральної шкоди урахування роз'яснень п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995р., з подальшими змінами, " Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", відповідно до якого, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується характер і тривалість страждань, пов'язаних із втратою рідної людини, порушення нормальних життєвих зав'язків та необхідність докладання додаткових зусиль для організації свого життя, конкретних обставин по справі і наслідків, що наступили, а також те, що причинний зв'язок настання смерті [PERSON] із отриманим за життя професійним захворюванням встановлено 25.01.2008 року, а позивач звернулась до суду з позовом про відшкодування моральної шкоди, завданої смертю працівника внаслідок професійного захворювання, лише у лютому 2017 року, тобто через 9 років, а тому суд вважає, що компенсацію за заподіяні моральні страждання [PERSON] слід призначити в розмірі 50 000 гривень, що буде відповідати тим стражданням і переживанням, які зазнає позивач, а в задоволенні іншої частини позову слід відмовити. Згідно ст. 5 Закону України "Про судовий збір" позивач звільнена від сплати судового збору. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: partial