Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-17 00:00:00

У червні 2018 року позивач публічне акціонерне товариство "Укрсоцбанк" (далі - ПАТ "Укрсоцбанк") звернулося до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що між акціонерно-комерційним банком соціального розвитку "Укрсоцбанк", правонаступником якого є ПАТ "Укрсоцбанк", та [PERSON] укладено договір кредиту від 10.04.2006 року №42.06-07/075, відповідно до умов якого позивачем надано відповідачеві кредит у сумі 21606,00доларів США з 10.04.2006року до 09.04.2012року. Процентна ставка за користування кредитом становить 11,3% річних. Погашення кредиту повинно здійснюватися шляхом сплати щомісячних платежів в порядку і на умовах, визначених договором та графіком погашення, що є невід`ємним додатком до договору. 25.05.2010р. між сторонами укладено договір про внесення змін №1, відповідно до умов якого кінцевий термін повернення кредитних коштів змінено до 09.04.2014року. [PERSON] одержав та використав за цільовим призначенням кредитні кошти у сумі 21606,00 доларів США. П.1.1. договору кредиту від 10.04.2006 року №42.06-07/075 передбачено, що кредитор надає позичальнику грошові кошти у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання. Відповідно до п.1.1 договору кредиту позичальник зобов`язувався сплачувати відсотки за користування кредитом у валюті кредиту не пізніше 15 числа місяця наступного за тим, в якому нараховані проценти за користування кредитом. Згідно п.п.3.3.7.,3.3.8. договору кредиту позичальник зобов`язаний сплачувати проценти за використання кредиту в порядку, визначеному п.2.4. договору, своєчасно та в повному обсязі погашати кредит із нарахованими процентами за фактичний час його використання. Проте позичальник не дотримується умов кредитного договору, не сплачує щомісячно платежі у розмірі та порядку, визначеному договором кредиту від 10.04.2006 року №42.06-07/05. Станом на 05.03.2018року загальна сума заборгованості [PERSON] за договором кредиту складає 6060,60доларів США. Вона складається з заборгованості зі сплати кредиту (основного боргу) у сумі 3788,27 доларів США; заборгованості зі сплати процентів за користування кредитом у сумі 2272,33 доларів США. З цих підстав ПАТ "Укрсоцбанк" просило стягнути з відповідача на його користь заборгованість за договором кредиту у сумі 6060,60 доларів США та судовий збір у сумі 2372,63грн. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений судом належним чином, в матеріалах справи міститься клопотання про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти постановлення рішення не заперечує. Відповідач до судового засідання не з`явився про дату, місце та час повідомлявся належним чином про причини неявки суд не повідомив. 26.10.2018р. відповідачем через канцелярію суду надано клопотання про застосування строків позовної давності, оскільки при зверненні до суду позивачем пропущений строк позовної давності. Дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступне. Як вбачається з матеріалів справи між акціонерно-комерційним банком соціального розвитку "Укрсоцбанк", правонаступником якого є ПАТ "Укрсоцбанк", та [PERSON] укладено договір кредиту від 10.04.2006 року №42.06-07/075, відповідно до умов якого позивачем надано відповідачеві кредит у сумі 21606,00доларів США з 10.04.2006року до 09.04.2012року. Процентна ставка за користування кредитом становить 11,3% річних. Погашення кредиту повинно здійснюватися шляхом сплати щомісячних платежів в порядку і на умовах, визначених договором та графіком погашення, що є невід`ємним додатком до договору(а.с.6-8). Згідно з ч.1 ст.1054 ЦК України кредитодавець зобов`язується за кредитним договором надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що [PERSON] одержав та використав за цільовим призначенням кредитні кошти. У відповідності до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. 25.05.2010р. між сторонами укладено договір про внесення змін №1, відповідно до умов якого кінцевий термін повернення кредитних коштів змінено до 09.04.2014року. Однак [PERSON] систематично не виконує взяті на себе за договором кредиту від 10.04.2006року №42.06-07/075 зобов`язання щодо своєчасного та у повному обсязі погашення кредиту, допустив заборгованість зі сплати кредиту та процентів за його користування. Ст.610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За приписами ч.1 ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 цього Кодексу. Ч.1 ст.625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Статтею 256 ЦК України визначено поняття позовної давності - це строк, в межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. (ст. 257 ЦК України). Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність. Зокрема, ч. 2 ст. 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог зокрема про стягнення неустойки (штрафу, пені). У цьому разі позовна давність обчислюється від дня, коли особа довідалася чи могла довідатися про ці відомості; Відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України). Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів, процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, а також пеня, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Згідно ст. ст. 10 - 13 ЦПК України - суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно доКонституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановленіКонституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Суд застосовує норми права інших держав у разі, коли це передбачено законом України чи міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: 1 ) керує ходом судового процесу; 2 ) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; 3 ) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій; 4 ) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; 5 ) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків. У відповідності до ч. 1 та 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Повно та всебічно дослідивши обставини справи, оцінивши зібрані докази у сукупності, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню, оскільки представником ПАТ "Укрсоцбанк" при зверненні з позовом до суду пропущений строк позовної давності. оскільки дія кредитного договору до 09.04.2014року, а з позовом до суду звернулися 11.06.2018року. З огляду на вищенаведене, відповідно до ст.ст.15, 16, 526, 530, 533, 536, 549-552, 553-554, 610, 625, 1048, 1049, 1050, 1054, 1055 ЦК України, та

Outcome: dismissed