Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-26 00:00:00

\~ \~ \~ \~ [PERSON] звернулася до суду з позовом до Територіальної громади в особі Полтавської міської ради про визнання права власності. Позов обгрунтовуючи тим, що відповідно до договору купівлі-продажу від 22.01.2019 року [PERSON] , представник продавця, діючого на підставі довіреності, від імені [PERSON] , передав їй у власність квартиру [ADDRESS] . Відповідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 22.01.2019 року квартира [ADDRESS] , загальною площею 53.9 кв.м. на праві приватної власності належить їй. По даним технічного паспорту на квартиру [ADDRESS] , який виготовленого 05.03.2015 року, станом на 11.02.2015 року до складу квартири входять наступні приміщення: коридор "1 площею 4.6 кв.м., кімната 2 площею 16,6 кв.м.. кімната З площею 11.9 кв.м., кімната 5 - площею 12.7 кв.м. кухня 6 площею 4.4 кв.м., санвузол 7 площею 3.7 кв.м. Загальна площа квартири 53.9 кв.м. Також до даної квартири в підвалі будинку мається комора площею 2.0 кв.м. Вищевказана квартира була переобладнана із зміною її цільового призначення, а саме: переобладнана в нежитлове приміщення - громадську будівлю. На даний час законодавчо чітко не визначена процедура переводу житлових приміщень у нежитлові, регулювання даних правовідносин в кожному регіоні проводиться локальними нормативно-правовими актами органів місцевого самоврядування. Через дані обставини позивач звернулася до суду з відповідним позовом, в якому просила визнати право власності за [PERSON] . [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків: [NUMBER] , паспорт громадянина України [NUMBER] виданий Октябрським РВ ПМУ УМВС України в Полтавській області області, виданий 05.07.1999 року на нежитлове приміщення в житловому будинку [ADDRESS] , яке складається з: зала 1-1 площею 11,9 кв.м.. зала 1-2 площею 29,5 кв.м., коридор 1-3 площею 4.6 кв.м., санвузол 1 -4 площею 3,3 кв.м. кухня 1-5 площею 4.4 кв.м. Загальна площа становить 53.7кв.м. та комора у підвалі 2.0 кв.м. Припинити право власності [PERSON] на квартиру [ADDRESS] . Позивач в судове засідання не з`явилася, про дату та час розгляду справи повідомлена належним чином.. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, але надав суду заяву, в якій просив слухати справу у його відсутності, не заперечують щодо задоволення позову. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, але надав суду заяву, в якій просив слухати справу у його відсутності, при вирішенні спору покладався на розсуд суду. Відповідно до ч.1\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В тому числі, суд враховує вимоги\~ст. 80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів. Як вбачається з договору купівлі-продажу від 22.01.2019 року [PERSON] , представник продавця, діючого на підставі довіреності, від імені [PERSON] передав у власність [PERSON] квартиру [ADDRESS] . [PERSON] сплатила за неї обумовлену суму. З витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 22.01.2019 року квартира [ADDRESS] , загальною площею 53.9 кв.м. на праві приватної власності належить [PERSON] . По даним технічного паспорту на квартиру [ADDRESS] виготовленого 05.03.2015 року станом на 11.02.2015 року до складу квартири входять наступні приміщення: коридор "1 площею 4.6 кв.м., кімната "2" площею 16,6 кв.м.. кімната З площею 11.9 кв.м., кімната "5" - площею 12.7 кв.м. кухня 6 площею 4.4 кв.м., санвузол 7 площею 3.7 кв.м. Загальна площа квартири 53.9 кв.м. Також до даної квартири в підвалі будинку мається комора площею 2.0 кв.м. Вищевказана квартира позивача була переобладнана із зміною її цільового призначення, а саме: переобладнана в нежитлове приміщення - громадську будівлю. Згідно даних технічного паспорту на нежитлове приміщення вбудоване в житловий будинок [ADDRESS] , станом на «04» г рудня 2019 року, нежитлове приміщення складається з наступних: зала 1-1 площею 11.9 кв.м., зала 1-2 площею 29.5 кв.м., коридор 1-3 площею 4.6 кв.м., санвузол 1-4 площею 3.3 кв.м., кухня 1-5 площею 4,4кв.м. Загальна площа становить 53,7 кв.м. та комора у підвалі 2,0 кв.м. Відповідно до висновку експерта № 1535/1536, проведеного судовим експертом Полтавського відділення Хабаровського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. заел. проф. М.С. Бокаріуса, складеного 31.10.2019 року, нежитлове приміщення по [ADDRESS] на основі проведеного аналізу встановлено, що об`ємно-планувальне та конструктивне рішення, санітарно-технічні умови, пожежна безпека та інженерне обладнання нежитлових приміщень у житловому будинку (магазин) загальною площею 53,7 кв.м. за адресою: [ADDRESS] відповідають будівельним нормам, які діють на території України, і висуваються до громадських будівель загалом і до приміщень магазинів зокрема. Даним технічним висновком встановлено, що реконструкція приміщень у будинку під приміщення адміністративного призначення (нежитлове приміщення) відбудеться без втручання в основні конструкції будівлі: додаткових навантажень на основні конструкції будівлі (стіни, фундаменти) в результаті реконструкції не створюється: в цілому стан об`єкта - задовільний; додаткового інструментального обстеження несучих конструкцій не потребує; приміщення адміністративного призначення будуть забезпечені необхідними мережами та обладнанням; архітектурно-планувальне та конструктивне рішення відповідає вимогам ДБМ В.2.2-15-2005 .«Житлові будинки». Основні положення та ДБН В.3.2-2-2009 «Житлові будинки. Реконструкція та капітальний ремонт», відповідають діючим будівельним нормам, санітарно-епідеміологічним та пожежним нормам і правилам для даного типу будівель. Тобто, реконструкція квартири в нежитлове приміщення відповідає чинним будівельним нормам України, санітарно-епідеміологічним та пожежним нормам і правилам для даного типу будівель та не порушує права інших осіб. Крім того, позивач, звернувся із заявою до виконавчого комітету Полтавської міської ради для винесення питання на засідання тимчасової комісії з розгляду питань самочинного будівництва в м. Полтава, стосовно самочинно виконаного переобладнання квартири [ADDRESS] . Таким чином, позивачем як власником нерухомого майна, фактично було проведено зміну цільового призначення приміщення квартири, а саме: з житлового в нежитлове - громадську будівлю, а тому після проведення будівельних робіт проживання в приміщенні стало неможливим, оскільки відсутня кухня, ванна та житлова кімнати, що підтверджується технічним паспортом надане приміщення. Згідно з ст. 8 ЖК Української PCP. переведення придатних для проживання жилих будинків і жилих приміщень у будинках державного і громадського житлового фонду нежилі, як правило, не допускається. У виняткових випадках переведення жилих будинків і жилих приміщень у нежилі може здійснюватися рішенням органів, зазначених у частині другій сі. 7 ЖК Української PCP. Однак, на даний момент відсутній порядок переведення житлових приміщень в нежитлові. що має бути встановлений органом місцевого самоврядування, що унеможливлює захист прав у позасудовому порядку. Оскільки вищевказана квартира була реконструйована в нежитлове приміщення, тому право власності позивача на квартиру, в разі задоволення позову, повинно бути припинено. Відповідно до ст. 316 ЦК України право власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до статті 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, а також власник має право вчиняти щодо свого майна будь- які дії, які не суперечать закону. Згідно із ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 320 ЦК України власник має право використовувати своє майно для здійснення підприємницької діяльності, крім випадків, встановлених законом. За статтею 346 ІДК України, право власності припиняється у разі відмови власника від права власності. Право власності може бути припинене в інших випадках, встановлених законом. Згідно ст. 347 ЦК України, особа може відмовитися від права власності на майно, заявивши про це або вчинивши інші дії, які свідчать про її відмову від права власності. Згідно\~ст.15\~ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку, що позов [PERSON] є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved