Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-11 00:00:00

\~\~\~\~\~\~ [PERSON] звернувся в суд з позовом до Серафинецької сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, в якому просить визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими будівлями по вул. Шевченка, 47 в с. Серафинці Городенківського району Івано-Франківської області, що залишився як спадкове майно після смерті [PERSON], яка померла 07.03.2015 року. Позовні вимоги мотивовані тим, що батьки позивача - [PERSON] та [PERSON] проживали в житлово\-му будинку по вулиці Шевченка, 47, в с. Серафинці Городенківського району Івано-Фран\-ківської області. [PERSON] була власником всього житлового бу\-динку та господарських будівель. Позивач постійно проживав з батьками в будинку і після смер\-ті батьків продовжує проживати по даний час. 20.08.2010 року [PERSON] в Серафинецькій сільській раді на випадок смерті склала заповіт, яким заповіла [PERSON] все належне їй майно. Заповіт за її життя не змінювався і не відмінювався. [PERSON] помер 30.10.2013 року, а [PERSON] померла 07.03.2015 року. Після її смерті відкрилася спадщина і в позивача виникло право на успадкування належного її майна. Її спадковим майном є житловий бу\-динок з господарськими будівлями по вулиці Шевченка, 47, в с.Серафинці. Успадкувати житловий будинок з господарськими будівлями не може, так як свідоцтво про право вла\-сності на житловий будинок втрачене. Згідно виписки з інвентаризаційних матеріалів [PERSON] свідоцтво про право власності було видане Городенківським рай\-виконкомом 27.10.1987 року на підставі рішення цього виконкому № 209 від 14.10.1987 року. Постановою нотаріуса від 10.06.2016 року позивачу із-за відсутності правовстановлюючого документу на житловий будинок відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Рекомендовано в судовому порядку вирішити про визнання за позивачем права власності на житловий будинок з господарськими будівлями. Технічним паспортом на садибний (індивідуальний) житловий будинок, випискою з інвентаризаційних матеріалів та довідкою Серафинецької сільської ради № 277 від 15.05.2017 року стверджено, що житловий будинок з господарськими будівлями знаходиться по вулиці Шевченка, 47, в с. Серафинці Городенківського району Івано-Франківської області на земельній ділянці розміром 0,15 га, що [PERSON] значиться власником всього житлового будинку та господарських будівель, що їй 27.10.1987 року Городенківським райвиконкомом було видане свідоцтво про право власності на підставі рішення цьо\-го виконкому № 209 від 14.10.1987 року. Районною газетою "Край" за 18.05.2017 року стверджено, що свідоцтво про право вла\-сності [PERSON] на житловий будинок з господарськими будівлями ого\-лошено вважати недійсним. В судове засідання сторони та їхні представники не зявилися. Подали до суду заяви про розгляд справи в їхній відсутності. Представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримує. Серафинецька сільська рада не заперечує проти позову. За таких обставин судом прийнято рішення про розгляд справи у відсутності сторін. Згідно вимог ч.2\~ст.197 ЦПК України\~\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного. З виписки з інвентаризаційних матеріалів Вих № 7617 від 21.03.2016 р., виданою ОКП «Коломийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації», встановлено, що згідно архівних даних станом на 31.12.2012 р. під реєстровим номером 102 зареєстровано, що власником майна, розташованого в с. Серафинці по вул. Шевченка, 47 Городенківського району на підставі свідоцтва про право власності виданого Городенківським РВК 27.10.1987 р. на підставі рішення цього ж виконкому № 209 від 14.10.1987 р. є [PERSON]. Згідно з технічною документацією житлове господарство, розташоване в с. Серафинці по вул. Шевченка, 47 Городенківського району Івано-Франківської області, складається з житлового будинку, позначеного на схемі в технічному паспорті літерою «А»,\~\~побудованого 1965 р., загальною площею 106,8 кв.м., житловою площею 65,3 кв.м., літньої кухні, стайні, 3 сараїв, комори, гаражу, криниці, огорожі, вимощення, з інвентаризаційною вартістю 111447 грн. За заповітом від 20.08.2010 року, посвідченим секретарем Серафинецької сільської ради, зареєстрованим за № 52, [PERSON] заповіла на випадок своєї смерті все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось і взагалі все те, що належатиме їй на день смерті і на що вона за законом матиме право - [PERSON]. [PERSON] померла 07.03.2015 року, про що свідчить копія свідоцтва про смерть серії І-НМ № 207667. Внаслідок її смерті відкрилась спадщина. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Згідно з ст. 1223 ЦК України - право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Спадкоємцями можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини, вказано в ч. 1 ст. 1222 ЦК України. Копією свідоцтва про народження [PERSON] серія І-НМ № 261238 від 26.08.1974 року стверджено, що його батьками є [PERSON] та [PERSON]. Судом встановлено, що спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] є її син - [PERSON] (позивач). Згідно ч. 1 ст. 1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка). Чоловік спадкодавця [PERSON] - [PERSON] 30.10.2013 року помер, про що свідчить копія свідоцтва про смерть серія І-НМ № 179216 від 30.10.2013 року. За ст.ст. 1268-1269 Цивільного кодексу України прийняття спадщини - це: постійне проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подання спадкоємцем, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Ч. 1 ст. 1270 згаданого кодексу визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Спадкоємець [PERSON] прийняв спадщину після смерті матері [PERSON], оскільки на момент її смерті був зареєстрований та проживав разом з нею в житловому будинку по вул. Шевченка, 47 в с. Серафинці Городенківського району, про що свідчить довідка № 102 від 18.06.2015 року, видана Серафинецькою сільською радою. Відповідно до ч. 1\~ст.1296 ЦК України\~спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно з вимогами ч.1 ст. 1297 згаданого кодексу - спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. З постанови в.о. державного нотаріуса Городенківської районної державної нотаріальної контори про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 10.06.2016 року слідує, що позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті матері [PERSON], померлої 07.03.2015 року, на житловий будинок, що знаходиться за адресою: с. Серафинці вул. Шевченка, № 47 Городенківського району, оскільки спадкоємцем не подані правовстановлюючі документи. В районній газеті "Край" від 18.05.2017 року № 20 (1406) розміщено оголошення про те, що свідоцтво про право вла\-сності на житло, видане [PERSON] 27.10.1987 р. вважати недійсним. Відповідно до роз'яснень, викладених у п. 9\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.91 р. № 7 "Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок", право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради. Згідно довідки № 277 від 15.05.2017 року, виданої виконкомом Серафинецькоїсільської ради Городенківського району встановлено, що біля житлового будинку в селі Серафинці по вул. Шевченка, 47 рахується земельна ділянка площею 0,15 га. Позивач фактично успадкував житловий будинок з господарськими будівлями по вул. Шевченка, 47 в с. Серафинці Городенківського району Івано-Франківської області, однак оформити документи не має можливості через відсутність (втрату) правовстановлюючих документів. Відповідно до\~\~ст. 11 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь в справі. Способами захисту цивільних прав та інтересів є, зокрема, визнання права (п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України). Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку (лист Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.03.2013 № 24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування"). Статтею\~\~317 Цивільного кодексу\~\~України\~\~\~\~визначено, що власникові\~\~належать права володіння, користування та розпорядження майном. Згідно\~ст. 328\~\~цього ж кодексу\~\~право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. В силу вимог\~ст. 392 ЦК України\~- власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до п. 24\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції»\~у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи та інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином суд, належно оцінивши зібрані у справі докази, вважає, що факти, викладені позивачем в позовній заяві в обґрунтування своїх позовних вимог є достовірними, і сумніву не викликають, також не встановлено неправомірності набуття позивачем права власності на житловий будинок з господарськими будівлями по вул. Шевченка, 47 в с. Серафинці Городенківського району Івано-Франківської області, визнання права власності не порушує прав чи інтересів будь-яких інших осіб, у зв'язку з чим, позовні вимоги підлягають повному задоволенню при визнанні їх відповідачем. \~\~\~\~ На підставі ст.ст.\~317,\~328,\~1216 ЦК України,\~

Outcome: approved