Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-14 00:00:00

04 грудня 2013 року позивач - Державне підприємство "Придніпровська залізниця" звернувся в Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська з позовною заявою до [PERSON], у якій просить стягнути з відповідача на користь позивача вартість не поверненого спецодягу у розмірі 568 грн. 52 коп., а також судовий збір в сумі 229 грн. 40 коп. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 17 травня 2011 року відповідач [PERSON] був звільнений з ДП "Придніпровська залізниця" за п. 3 ст. 40 КЗпП України, після чого, не допрацювавши до кінця робочого часу, пішов з підприємства. Згідно особової картки відповідачем не повернуто частину спецодягу, а саме: сигнальний жилет з світло відбивальними смугами, костюм бавовняний чоловічий, костюм теплозахисний типу "Колійник", плащ із плащ-намету чоловічий, чоботи утеплені. Повертати вказані речі у добровільному порядку відповідач відмовляється, тому позивач вимушений звернутися до суду з даним позовом. В наданій суду письмовій заяві представник позивача Квач В.В. підтримав заявлений позов та просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, розглянути справу без його участі, також зазначив, що проти винесення заочного рішення не заперечує. У зв'язку з тим, що відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про місце, час та дату розгляду справи був сповіщений належним чином. Відповідач про поважні причини неявки суду не повідомив, тому суд вважає за можливе у відповідності зі ст. 224 ЦПК України, розглянути позовні вимоги за його відсутності, постановивши заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, при чому роз'яснити позивачу наслідки постановлення заочного рішення у відповідності зі ст. ст. 228-232 ЦПК України. Суд, взявши до уваги позицію позивача, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, 17 травня 2011 року відповідач [PERSON] був звільнений з ДП "Придніпровська залізниця" за п. 3 ст. 40 КЗпП України, після чого, не допрацювавши до кінця робочого часу, пішов з підприємства. Згідно особової картки (л.с. 8) відповідачем не повернуто частину спецодягу, а саме: сигнальний жилет з світло відбивальними смугами, костюм бавовняний чоловічий, костюм теплозахисний типу "Колійник", плащ із плащ-намету чоловічий, чоботи утеплені, вартісь якого, згідно довідки головного бухгалтера (л.с. 7), складає 568 грн. 52 коп. Повертати вказані речі у добровільному порядку відповідач відмовляється. Згідно ст. 1212, ч. 2 ст. 1213 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи без достатньої правової підстави зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. У разі неможливості повернути майно в натурі відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду справи про повернення майна. Виходячи з викладеного суд вважає необхідним задовольнити в повному обсязі позовні вимоги Державного підприємства "Придніпровська залізниця" до [PERSON] про стягнення суми боргу. Вирішуючи питання щодо стягнення судових витрат, суд з урахуванням вимог ст.88 ЦПК України вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 229 грн. 40 коп. Виходячи з викладеного,

Outcome: approved