Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання права власності, мотивуючи свої вимоги тим, що 15.01.2005 року він придбав у [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат), вартість майнового сертифікату була зазначена у кожному з них та у повному обсязі сплачено їх власникам. Згідно цивільного законодавства нотаріальне посвідчення договору купівлі-продажу права на майновий пай не вимагається, а тому договори купівлі-продажу майнових паїв є дійсними. Позивач зазначив, що отримавши у 2005 році право на 52/100 частини нежитлової будівлі свинарника, який було занедбано (відсутні двері, вікна, ворота розбита підлога), що підтверджується Актом приймання - передачі №3 від 23.10.2000 року він з того часу і по сьогоднішній день відновлював вказане приміщення, а саме: повністю залив нову бетонну підлогу, встановив двері, ворота, вікна, добудував декілька господарських приміщень, які необхідні для обслуговування будівлі складу, і оскільки він займається веденням фермерського господарства, то вказану будівлю на протязі багатьох років використовує як нежитлову будівлю склад, де взагалі відсутня будь-яка худоба, а навпаки зберігається техніка, зернові культури і різного роду добрива. Тобто, придбана ним частина нежитлової будівлі свинарника не використовувалась як свинарник, а була переобладнана на нежитлову будівлю склад, який використовується за призначенням, а тому вважає, що вказана будівля є саме складом. Рішенням Князегригорівської сільської ради від 27.11.2019 року за №50 нежитловій будівлі, що розташована у [ADDRESS] присвоєно адресний номер [ADDRESS]. Додатково зазначив, що будучи власником майнових сертифікатів він фактично отримав право на громадську будівлю склад з господарськими (допоміжними) будівлями та спорудами, який розташований у [ADDRESS] та маючи майнові сертифікати звернувся до державного реєстратора щоб зареєструвати право власності на вищевказане нерухоме майно, але отримав відмову на тій підставі, що відсутня первинна реєстрація права власності та відсутні правовстановлюючі документи на майно, а тому просить суд визнати за ним - [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] право власності на 52/100 частини нежитлової будівлі складу з господарськими (допоміжними) будівлями та спорудами, який розташований по [ADDRESS] . У підготовче засідання позивач [PERSON] не з"явився, але надав до суду заяву у якій зазначив, що позов підтримує у повному обсязі, просить суд його задовольнити, а справу розглянути у його відсутність. Представник відповідача - Князегригорівської сільської ради - Андрійовська Т.М. у підготовче засідання не з"явилася, але надала до суду заяву у якій просить суд розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги визнає повністю, не заперечує проти їх задоволення. Прийнявши відповідно до ст. 206 ЦПК України визнання представником відповідача позову та вивчивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 9 Закону України "Про колективне сільськогосподарське підприємство" був створений майновий фонд майна членів КСП і визначена частка в цьому майні кожного члена КСП у грошовому еквіваленті. Виділ майнової частки (паю) із сільськогосподарського підприємства передбачено ст. 9 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство», зокрема, згідно з ч. 2, 3 зазначеної статті, пай є власністю члена підприємства. Право розпоряджатися своїм паєм за власним розсудом член підприємства набуває після припинення членства в підприємстві. У разі виходу з підприємства його члени мають право на пай натурою, грошима або цінними паперами відповідно до розміру та структури пайового фонду або іншій, за згодою сторін, формі. Розмір майнового паю члена колективного сільськогосподарського підприємства та його документального посвідчення (оформлення свідоцтва про право власності на майновий пай (майновий сертифікат) визначається у відповідності до Порядку визначення розмірів майнових паїв членів колективних сільськогосподарських підприємств та їх документального посвідчення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2001 р. № 177 (із змінами, внесеними згідно з постановами КМ України № 1503 від 17.11.01 р. та № 912 від 16.06.03 р.). Згідно Указу Президента України «Про заходи щодо забезпечення захисту майнових прав селян у процесі реформування аграрного сектора економіки» від 29.01.2001 року №62/2001, майнові паї дозволено виділяти в натурі, купувати-продавати, дарувати, міняти, передавати в спадщину, вносити до статутного фонду новоствореної юридичної особи або в оренду. Пунктами 13-м та 14-м Порядку визначення розмірів майнових паїв членів КСП та їх документального посвідчення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України «Про врегулювання питань щодо забезпечення захисту майнових прав селян у процесі реформування аграрного сектора економіки» від 28.02.2001 р. №177, встановлено, що майновий пай члена підприємства документально підтверджується свідоцтвом про право власності на майновий пай члена підприємства за зразком згідно з додатком. У разі набуття у власність майнового паю (його частини) на підставі угоди міни, дарування та інших цивільно-правових угод, а також спадкування, видається нове свідоцтво. Згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2001 року № 177 «Про врегулювання питань щодо забезпечення захисту майнових прав селян у процесі реформування аграрного сектору економіки» виділення майна в натурі проводиться в порядку, розробленому Комісією з організації вирішення майнових питань, що виникають у процесі реформування аграрного сектору економіки, та затвердженому зборами співвласників. Співвласники, як визначено у даній постанові - члени підприємства, в тому числі реорганізованого, за якими зберігається право на майнові паї у пайовому фонді підприємства, але які не отримали його в натурі чи не передали як внесок до статутного фонду правонаступника. Відповідно до зазначеного Порядку визначення конкретного майна для виділення окремому власнику чи групі власників у натурі проводиться Комісією на підставі рішення зборів співвласників. Судом встановлено, що 15.01.2005 року [PERSON] придбав у [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат), вартість майнового сертифікату була зазначена у кожному з них та у повному обсязі сплачена їх власникам. На підставі майнових сертифікатів вказаним особам згідно акту передачі - приймання майна, що передається як майновий пай в натурі №3 від 23.10.2000 року та накладної №1732 було передано 52/100 частини нежитлової будівлі свинарника, який було занедбано (відсутні двері, вікна, ворота, розбита підлога). Згідно розписок: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] від 15.01.2005 року вони не мають можливості оформити договори купівлі-продажу майна у нотаріальній конторі через те, що СТОВ "Князегригорівське" під час передачі їм майна на майнові сертифікати не передало правовстановлюючі документи на нього і на даний час СТОВ "Князегригорівське" ліквідовано, що підтверджується безкоштовним запитом до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, крім того, цивільне законодавство нотаріальне посвідчення договору купівлі-продажу права на майновий пай не вимагає, а тому договори купівлі-продажу майнових паїв є дійсними. Таким чином маючи відповідні майнові сертифікати, акт передачі-приймання майна та накладну [PERSON] отримав право оформити у власність вищевказане нерухоме майно. Суд також бере до уваги викладені позивачем у позові доводи про те, що він отримавши у 2005 році право на 52/100 частини нежитлової будівлі свинарника, який було занедбано (відсутні двері, вікна, ворота, розбита підлога), на протязі всього часу відновлював його, повністю залив нову бетонну підлогу, встановив двері, ворота, вікна, і вказану будівлю на протязі багатьох років використовує як нежитлову будівлю склад. Рішенням Князегригорівської сільської ради від 27.11.2019 року за № 50 нежитловій будівлі, що розташована у [ADDRESS] присвоєно адресний номер 12 а. Технічним паспортом на допоміжну (господарську) будівлю, яка не належить до садибного, дачного та садового будинку підтверджується, що у [ADDRESS] розташовано саме: літ. А1 - нежитлова будівля складу, загальною площею 1429,2 кв.м.; літ. а2 - прибудова; літ. Б1 - будівля охорони; літ. В1 - сарай; літ. Г1 - сарай. Підстави набуття права власності передбачені в ст. 328 ЦК України, де зазначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно зі ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної та творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Отже, суд вважає, що вищенаведене свідчить, що позивач правомірно набув вище вказане майно. Питання державної реєстрації права власності в зв`язку із виділенням нерухомого майна в натурі власникам майнових паїв членів колективних сільськогосподарських підприємств визначено в п. 51 постанови КМУ від 25.12.2015 року, № 1127 «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", відповідно до якого для державної реєстрації права власності в зв`язку із виділенням нерухомого майна в натурі власникам майнових паїв членів колективних сільськогосподарських підприємств подаються: 1) свідоцтво про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) з відміткою підприємства правонаступника реорганізованого колективного сільськогосподарського підприємства про виділення майна в натурі, засвідченою підписом керівника такого підприємства та печаткою; 2) акт приймання-передачі нерухомого майна. Зважаючи на те, що СТОВ "Князегригорівське" на даний час ліквідовано, а при виділенні майна в натурі відмітку в свідоцтві про право власності на майновий пай про виділення майна в натурі не було зроблено, то позивач на даний час позбавлений можливості здійснювати свої права щодо належного йому майна, набутого правомірно. Згідно зі ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Із вказаної норми слідує, що визнання права власності на майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення таких прав у законодавче визначеному порядку. За таких обставин, суд дійшов до переконання, що позивачем доведено належними та допустимими доказами обставини наведені ним у позовній заяві, наявність порушеного права позивача є очевидним, а отже підлягає захисту судом у спосіб, що визначений законодавцем. Статтею 356 ЦК України передбачено, що власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Таким чином, відповідно до ст. 328 ЦК України суд вважає можливим визнати за [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , право спільної часткової власності на 52/100 частини нежитлової будівлі складу з господарськими (допоміжними) будівлями та спорудами, що складається з: літ. «А1» нежитлової будівлі складу загальною площею 1429,2 кв.м., літ. «а2» - прибудови, літ. «Б1» - будівлі охорони, літ. «В1» сараю, літ. Г1 - сараю, які розташовані за адресою: [ADDRESS] , крім того, представник відповідача позов визнала, а тому позов [PERSON] підлягає задоволенню. На підставі ст.ст. 316-319, 328, 356, 392 ЦК України,

Outcome: approved