Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-10 00:00:00

Представник позивач звернувся до Самарського районного суду м. Дніпропетровська із позовом до Дніпровської міської ради, [PERSON] про визнання договору оренди землі припиненим. Свої вимоги обґрунтував тим, що 27 грудня 2006 року Товариством з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Укрпромінвест" було укладено договір купівлі-продажу нежитлових будівель № 6573 з [PERSON] , за яким останній продав, а позивач купив нежитлові будівлі, які розташовані за адресою: [ADDRESS] . 16 грудня 2005 року [PERSON] , як власником нерухомого майна на земельній ділянці за адресою: [ADDRESS] , було укладено договір оренди землі № 11871 з Дніпропетровською міською радою, за яким орендодавець передав, а орендар прийняв в строкове платне користування земельну ділянку, зареєстровану в Державному реєстрі земель за кадастровим номером 1210100000:09:089:0065. Підставою для надання земельної ділянки в оренду стало рішення міської ради від 30.11.2005р. № 348/31. У зв`язку із переходом права власності па нежитлові будівлі до позивача, 13.04.2017 року рішенням Дніпропетровської міської ради па сесії VII скликання було прийняте рішення № 131/19 про передачу земельної ділянки по [ADDRESS] в оренду ТОВ "НВП "Укрпромінвест", по фактичному розміщеннюнежитлових будівель. Наведеним рішенням було зобов`язано колишнього власника нежитлових будівель громадянина [PERSON] у тримісячний строк з моменту прийняття цього рішення укласти з міською радою в установленому порядку договір про розірвання договору оренди землі. У зв`язку із прийняттям цього Рішення, попереднє рішення міської ради від 30.11.2005р. № 348/31 "Про передачу земельної ділянки по [ADDRESS] в оренду громадянину [PERSON] , ідентифікаційний номер [NUMBER] , по фактичному розміщенню будівель та споруд" було визнано таким, що втратило чинність. У зв`язку з невиконанням [PERSON] рішення Дніпропетровської міської ради, в частині розірвання договору оренди землі, позивач не мав змоги у встановлений строк скористуватись правом укладення відповідного договору оренди. З метою реалізації права закріпленого ст. ст. 93, 141 Земельного кодексу України та ст. 32 Закону України «Про оренду землі» ТОВ "НВП "Укрпромінвест" в бік ДМР було направлено заяву № 9 від 05.02.2018 року, з проханням розірвати договір оренди землі, укладений з [PERSON] в судовому порядку та продовжити строк дії рішення міської ради від 13.04.2017р. №131/19. Результатом поданої заяви стала відповідь Дніпропетровської міської ради в якій зазначено, що міська рада не має повноважень дострокового розірвання договору оренди землі по [ADDRESS] в односторонньому порядку та містилась пропозиція позивачу із зазначеного питання звернутись до суду. 05.04.2018 представником позивача до Дніпропетровської міської ради повторно було подано заяву № 17 про продовження строку укладення договору оренди земельної ділянки по [ADDRESS] , по фактичному розміщенню нежитлових будівель. Результатом таких дій стало прийняття Дніпропетровською міською радою рішення № 184/45 від 22.05.2019 року, про внесення змій до рішення міської ради від 13.04.2017р. № 131/19, стосовно земельної ділянки по [ADDRESS] . На підставі отриманого рішення позивачем знов були здійснені намагання укладення договору оренди земельної ділянки з Дніпропетровською міською радою, однак це стало неможливим у зв`язку з дією договору оренди землі з [PERSON] та небажанням ДМР його розірвання. На теперішній час Товариство з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Укрпромінвест" має в наявності рішення № 184/45 від 22.05.2019 надане Дніпропетровською міською радою, яким внесені зміни до рішення міської ради від 13.04.2017 року № 131/19, про передачу позивачу зазначеної земельної ділянки в оренду на десять років та продовження строку укладення договору оренди на три місяці, з моменту прийняття рішення. Чинність дії договору оренди землі від 16.12.2005 року укладеного між Дніпропетровською міською радою та громадянином [PERSON] унеможливлюють реалізацію Товариством з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Укрпроміивест" свого права користування земельною ділянкою та грубо порушують вимоги діючого законодавства України. На підставі викладеного представник позивача просить суд визнати припиненим договір оренди землі від 16.12.2005. 28 листопада 2019 року ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська відкрито провадження по справі та призначено справу до розгляду в підготовчому засіданні в порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду від 24 січня 2020 року підготовче засідання у справі закрито та справу призначено до розгляду по суті у відкритому судовому засіданні. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити та пояснила, що з метою розірвання договору оренди між відповідачами позивач звертався до Дніпровської міської ради, проте їм було відмовлено через те, що відповідач [PERSON] має заборгованість по договору. Сам же [PERSON] до Дніпровської міської ради для розірвання договору оренди не з`являється, а ДМР в односторонньому порядку позбавлена можливості це зробити. Також до суду представник позивача надала додаткові пояснення (а.с.58-61). Представник відповідача Дніпровської міської ради в судовому засіданні пояснила, що зі сторони ДМР права позивача не порушувались, а тому просила суд відмовити у задоволенні позову з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву (а.с.84-86). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позовну заяву не подав. Вислухавши доводи учасників судового засідання та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про необхідність відмови у задоволенні позову з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу нежитлових приміщень від 27 грудня 2006 року [PERSON] продав, а Товариство з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Укрпромінвест» купило нежитлові будівлі, які розташовані за адресою [ADDRESS] (а.с.13). 16 грудня 2005 року [PERSON] , як власником нерухомого майна на земельній ділянці за адресою: [ADDRESS] , було укладено договір оренди землі №11871 з Дніпропетровською міською радою, за яким орендодавець передав, а орендар прийняв в строкове платне користування земельну ділянку, зареєстровану в Державному реєстрі земель за кадастровим номером 1210100000:09:089:0065. Підставою для надання земельної ділянки в оренду стало рішення міської ради від 30.11.2005р. № 348/31 (а.с.16-19). 13 квітня 2017 року рішенням Дніпропетровської міської ради прийняте рішення № 131/19 про передачу земельної ділянки по [ADDRESS] в оренду ТОВ «НВП «Укрпромінвест», по фактичному розміщеннюнежитлових будівель (а.с.20-22). Пунктом 3.1 зазначеного рішенням зобов`язано колишнього власника нежитлових будівель громадянина [PERSON] у тримісячний строк з моменту прийняття цього рішення укласти з міською радою в установленому порядку договір про розірвання договору оренди землі. Пунктом 4 рішення визначено, що попереднє рішення міської ради від 30.11.2005 № 348/31 «Про передачу земельної ділянки по [ADDRESS] в оренду громадянину [PERSON] , ідентифікаційний номер [NUMBER] , по фактичному розміщенню будівель та споруд» було визнано таким, що втратило чинність. Відповідно до п. 8.1 рішення зобов`язано ТОВ «НВП «Укрпромінвест» зобов`язано у тримісячний строк з моменту прийняття цього рішення укласти з міською радою в установленому порядку договір оренди землі. Прийнятим рішенням Дніпровської міської ради № 184/45 від 22 травня 2019 року внесено зміни до рішення міської ради від 13.04.2017 № 131/19 та продовжено ТОВ «НВП «Укрпромінвест» строк укладення договору оренди земельної ділянки на три місяці з моменту прийняття цього рішення на умовах рішення міської ради від 13.04.2017 №131/19 (а.с.22). З метою розірвання договору оренди землі укладеного між Дніпровською міською радою та [PERSON] , ТОВ «НВП «Укрпромінвест» зверталось до голови ДМР з відповідними заявами (а.с.23,26), на що отримало відповіді щодо відсутності у міської ради повноважень дострокового розірвання договору оренди землі по [ADDRESS] в односторонньому порядку (а.с.24,27). До правовідносин, що виникли між сторонами, суд вважає за необхідне застосувати наступні норми права. Законом України «Про оренду землі» визначаються умови укладення, зміни, припинення і поновлення договору оренди землі. За змістом ст. 13 Закону України «Про оренду землі» договорі оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Відповідно до ст. 31 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі припиняється в разі: закінчення строку, на який його було укладено; викупу земельної ділянки для суспільних потреб та примусового відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності в порядку, встановленому законом; поєднання в одній особі власника земельної ділянки та орендаря; смерті фізичної особи - орендаря, засудження його до позбавлення волі та відмови осіб, зазначених у статті 7 цього Закону, від виконання укладеного договору оренди земельної ділянки; ліквідації юридичної особи - орендаря; відчуження права оренди земельної ділянки заставодержателем; набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розташовані на орендованій іншою особою земельній ділянці; припинення дії договору, укладеного в рамках державно-приватного партнерства. Договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором. Таким чином, при виникненні в іншої особи права власності на жилий будинок, будівлю або споруду право попереднього власника або користувача припиняється автоматично, в силу закону, без «оформлення» припинення права будь-якими актами та документами. Дана норма є імперативною, а тому відступ від неї на підставі договору не допускається. Договір оренди при цьому не припиняється в цілому, має місце заміна сторони в зобов`язанні. Судом встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу нежитлових приміщень від 27 грудня 2006 року право власності на нежитлові будівлі, які розташовані за адресою [ADDRESS] перейшло до позивача ТОВ «НВП «Укрпромінвест». Відповідно до частини 3 статті 334 ЦК України право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону. Частиною 1 статті 377 ЦК України визначено, що до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Згідно з частиною 1 статті 120 Земельного кодексу України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. За положенням частини 3 статті 7 Закону України «Про оренду землі» до особи, якій перейшло право власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розташовані на орендованій земельній ділянці, також переходить право оренди на цю земельну ділянку. Договором, який передбачає набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, припиняється договір оренди земельної ділянки в частині оренди попереднім орендарем земельної ділянки, на якій розташований такий житловий будинок, будівля або споруда. Аналіз положень наведених норм дає підстави для висновку про те, що у разі переходу права власності на майно, що знаходиться на орендованій земельній ділянці, до нового власника з моменту набуття права власності на це майно переходить право оренди земельної ділянки, на якій вказане майно розміщене у тому самому обсязі та умовах, які були у попереднього власника. Отже з моменту набуття права власності на нерухоме майно особа, яка стала новим власником такого майна, одночасно набуває права оренди земельної ділянки, на якій розміщене це майно у зв`язку з припиненням права власності на нього та, відповідно, припиненням права користування попереднього власника земельною ділянкою, на якій це майно розміщене, згідно з частиною 2 статті 120 ЗК України. Тобто особа, яка набула права власності на це майно фактично стає орендарем земельної ділянки, на якій воно розміщене у тому ж обсязі та на умовах, як і у попереднього власника. При цьому Договір оренди цієї земельної ділянки щодо попереднього її користувача (попереднього власника нерухомого майна) припиняється відповідним договором, на підставі якого новим власником набуто право власності на розташоване на цій земельній ділянці майно, отже Договір не підлягає розірванню. Частина 1 статті 32 Закону України "Про оренду землі" передбачає припинення договору оренди землі шляхом розірвання у наступних випадках: на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього закону та умовами договору; у разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки; на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України. З огляду на викладене можна дійти висновку, що стаття 32 Закону України "Про оренду землі" не передбачає припинення договору оренди землі шляхом його розірвання у разі набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розташовані на орендованій іншою особою земельній ділянці. Крім того, припинення договору оренди в частині оренди попереднім орендарем земельної ділянки призведе до припинення договору в повному обсязі та унеможливить перехід до нового власника нерухомості права користування земельною ділянкою на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача, оскільки в законодавстві йде мова саме про перехід права, а не про його припинення або виникнення. Враховуючи викладені обставини суд приходить до висновку, що відчуження об`єкта нерухомості, що знаходиться на орендованій земельній ділянці не є підставою для розірвання договору оренди з попереднім власником, оскільки такий договір припиняється щодо останнього, однак діє на тих самих умовах щодо особи, яка, набувши право власності на нерухоме майно, розміщене на орендованій земельній ділянці, з моменту набуття такого права набуває також права оренди земельної ділянки, на якій це майно розміщене, а отже й відповідні права та обов`язки, зокрема із сплати орендної плати за користування земельною ділянкою, а тому у задоволенні позову слід відмовити повністю.

Outcome: dismissed