Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-11 00:00:00

11 грудня 2020 року [PERSON] (далі - позивач) звернувся до Миколаївського районного суду Миколаївської області з позовом до [PERSON] (далі - відповідач) про виділ в натурі частки з майна та припинення спільної часткової власності. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач [PERSON] посилається на те, що, на підставі Договору дарування 1/2 частки в праві власності на житловий будинок від 19 червня 2008 року, він є власником 1/2 частки в праві власності на житловий будинок з відповідною часткою господарських та побутових будівель та споруд, що знаходиться у [ADDRESS] . Співвласником 1/2 частки в праві власності на житловий будинок з відповідною часткою господарських та побутових будівель та споруд, що знаходиться у [ADDRESS] , є відповідач у справі - [PERSON] , який, в свою чергу, змінив статус вказаного вище нерухомого майна з частки житлового будинку на квартиру. У позовній заяві позивач зазначає, що 19 березня 2018 року Петрівською сільською радою Миколаївського району Миколаївської області відповідачу [PERSON] видано свідоцтво про право власності на квартиру [ADDRESS] . У зв`язку з вищевикладеним, приватним нотаріусом позивачу відмовлено в реєстрації права власності в частці, що йому належить у спірному нерухомому майні. Оскільки у позивача відсутня можливість вирішення спору у позасудовому порядку, він просить суд виділити 1/2 частку з майна, що є у спільній часткові власності, а саме - виділити в натурі у власність позивача житловий будинок [ADDRESS] ; у житловому будинку літ. "А" приміщення 1 - 1 коридор, площею 7,0 кв.м., 1 - 2 житлова площа 13,6 кв. м., 1 - 3 житлова площа 14,4 кв. м., 1 - 4 житлова площа 6,8 кв. м., 1 - 5 котельня, площею 7,0 кв.м., 1 - 6 коридор, площею 4,5 кв. м., 1 - 7 ванна, площею 4,3 кв.м, 1 - 8 кухня, площею 16,4 кв. м., літня кухня літ. "Г", сарай літ. "Д", погріб літ. "Бпд", сарай літ. "Е", вбиральня літ. "Я", тамбур до літньої кухні літ. "г", та припинити спільну часткову власність. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, при цьому 12.05.2021 його представник [PERSON] подала до суду заяву, в якій підтримала позовні вимоги та просила розглядати справу за їхньої з позивачем відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, при цьому 01.03.2021 його представник [PERSON] подала на адресу суду відзив на позов, в якому повідомила, що в цілому відповідач погоджується з необхідністю реального виділу в натурі частки з майна та припинення спільної часткової власності на житловий будинок [ADDRESS] . Також представник позивача просила суд, ухвалюючи судове рішення, врахувати експертний висновок № 125-065/1 від 26 листопада 2020 року та провести виділ в натурі частки з майна по [ADDRESS] за першим варіантом та припинити спільну часткову власність. Дослідивши в судовому засіданні наявні у справі письмові докази, суд дійшов такого. На підставі Договору дарування 1/2 частки в праві власності на житловий будинок від 19 червня 2008 року, позивач [PERSON] є приватним співвласником 1/2 частки в праві власності на житловий будинок з відповідною часткою господарських та побутових будівель та споруд, що знаходиться у [ADDRESS] (а. с. 11 - 13). Співвласником 1/2 частки в праві власності на житловий будинок з відповідною часткою господарських та побутових будівель та споруд, що знаходиться у [ADDRESS] , є відповідач у справі - [PERSON] . Рішенням Петрівської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області № 14 від 18 серпня 2015 року відповідачу [PERSON] видано ордер на житлову будівлю, а саме - на квартиру [ADDRESS] (а. с. 14, 15). Відповідно до п. 56 постанови Кабінету Міністрів України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 25 грудня 2015 року" № 1127 року, для державної реєстрації права власності на нерухоме майно, що створюється шляхом поділу, виділу в натурі частки майна, що перебуває у спільній власності, та має наслідком припинення права спільної власності для усіх або одного із співвласників, подаються: договір про поділ спільного майна, договір про виділ у натурі частки із спільного майна або відповідне рішення суду; документи, передбачені пунктом 54 цього Порядку, крім документа, що посвідчує право власності на нерухоме майно до його поділу або виділу в натурі частки. Відповідач у справі - [PERSON] , змінив статус вказаного спірного нерухомого майна з частки житлового будинку на квартиру. Згідно з положеннями ч. 1 ст. 356 Цивільного кодексу України (далі- ЦК України) власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Відповідно до ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. Згідно з положеннями ч. ч. 1, 3 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. У пунктах 6, 7 постанови Пленуму Верховного суду України "Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на житловий будинок" від 04 жовтня 1991 року № 7 роз`яснено, що при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що, виходячи зі змісту ст. 115 ЦПК України, це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири. Статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції з прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася в 1997 році, відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти дії щодо свого майна будь-які угоди, відповідно за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до експертного висновку судової будівельно - технічної експертизи № 125-065/1 від 13 листопада 2020 року, технічно можливо провести виділ 1/2 частки житлового будинку з господарськими будовами та спорудами по [ADDRESS] , на самостійні ізольовані квартири, враховуючи плпнування, об`ємно - планувальні характеристики житлового будинку, інженерні комунікації, згідно ідеальних часткок співвласників та наближених до ідеальних часток співвласників, у складі житлових та допоміжних приміщень, регламентованих вимогами ДБН В.2.2 - 15 - 2019 "Будівлі і споруду. Житлові будинки. Основні положення" . Так, судовим експертом [PERSON] запропонованоперший варіант: у користування співвласника [PERSON] виділити: Частина літ. "А - 1" 1-неповерховий житловий будинок: квартира [NUMBER] - 1 - 1 коридор, площею 7,0 кв.м., 1 - 2 житлова площа 13,6 кв. м., 1 - 3 житлова площа 14,4 кв. м., 1 - 4 житлова площа 6, 8 кв. м., 1 - 5 котельня, площею 7,0 кв.м., 1 - 6 коридор, площею 4,5 кв. м., 1 - 7 ванна, площею 4,3 кв.м, 1 - 8 кухня, площею 16,4 кв. м., Надвірні узаконені господарські будови: літ "Г" - літня кухня, площею 19, 1 кв. м., літ "Д" - сарай, площею 19, 7 кв. м.,, літ "Бпд" - погріб, площею 8, 1 кв. м., літ "Е" - сарай, площею 25, 4 кв. м., літ "Я" - вбиральня, площею 2, 0 кв. м., літ "г", тамбур до літньої кухні, площею 12, 5 кв. м. Статтею 15 ЦК України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Враховуючи вищевикладене, суд вважає позовні вимоги [PERSON] обгрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved