Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-25 00:00:00

Позивач публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк» у позові просив стягнути у солідарному порядку з [PERSON], як з позичальника коштів відповідно до кредитного договору від 08.09.2008 року № 2405/0908/45-008, та з [PERSON], як з поручителя відповідно до договору поруки від 08.09.2008 року № 2405/0908/45-008-Р-1, 207807,98 грн. заборгованості, до складу якої входить: 15131,42 дол. США, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку складає 195952,24грн. - заборгованість за кредитом, 915,50 дол. США, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку складає 11855,74грн. - заборгованість по відсотках за користування кредитом, мотивуючи свої вимоги тим, що 08.09.2008 року між ВАТ «Сведбанк», правонаступником якого є публічне акціонерне товариство "Сведбанк", та [PERSON] було укладено кредитний договір на суму 18700 дол. США з кінцевою датою повернення кредиту 08.09.2023 року та договір поруки, поручителем у якому виступила [PERSON] У подальшому, 25.05.2012 року, між публічним акціонерним товариством "Сведбанк" та публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитними договорами, а публічним акціонерним товариством «Дельта Банк», у свою чергу, 15.06.2012 року укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитними договорами з публічним акціонерним товариством «Альфа-Банк», до списку яких увійшов і даний договір, по якому взяті відповідачами зобов»язання по вчасному поверненню кредиту станом на 10.10.2014 року істотно порушені, що дає підстави вимагати повернення всієї суми заборгованості за кредитом. Також позивач просив стягнути витрати по сплаті судового збору в розмірі 2078,08 грн. До позову представником позивача Кураш А.М., якій згідно копії довіреності на а.с. 10 позивачем надано право підписувати заяви, позовні заяви від імені позивача, додано клопотання, у якому вона просила справу розглянути без її участі (а.с.47). Ухвалою попереднього судового засідання від 17 листопада 2014 року за клопотанням відповідача [PERSON] визнано обов»язковою явку представника позивача у судове засідання для дачі особистих пояснень по суті позовних вимог, але не дивлячись на зазначену обставину, представник позивача на повторний виклик у судове засідання не з»явився (повідомлення про вручення поштових відправлень на а.с.74,75,81,82). Відповідач [PERSON] на повторний виклик у судове засідання не з»явилася. Судові повістки, які щоразу надсилалася їй за адресою, вказаною позивачем, та яка відповідно до довідки Ніжинського УДМС в Чернігівській області на а.с.52 є зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання (перебування) відповідача, повернулися до суду неврученими з відміткою пошти «За закінченням терміну зберігання» та з відмітками про те, що у зв»язку з відсутністю адресата за зазначеною адресою йому неодноразово залишалися повідомлення про необхідність отримати на пошті рекомендованого листа(а.с.68,76, 80). Як у разі відмови адресата від одержання судової повістки, відповідно до ст.76 ч.8 ЦПК України, так і в разі відсутності адресата за такою адресою, відповідно до ст.74 ч.6 ЦПК України, вважається, що судове повідомлення вручене їм належним чином. За таких обставин суд визнав можливим справу розглянути за відсутності представника позивача за наявними у справі доказами та за відсутності відповідача [PERSON] Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги не визнала та пояснила, що хоч кредитний договір та договір поруки не оспорювався, але вважає, що [PERSON] сама повинна погасити кредит шляхом передачі на реалізацію квартири, а вона сплачувати за [PERSON] борг за кредитним договором не має можливості через скрутне матеріальне становище. Заслухавши пояснення відповідача [PERSON], дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного висновку. 08.09.2008 року між ВАТ "Сведбанк", правонаступником якого є публічне акціонерне товариство "Сведбанк", та [PERSON] було укладено кредитний договір №2405/0908/45-008 (копія на а.с.20-24), відповідно до умов якого банк зобов'язувався надати позичальнику кредит у розмірі 18700,00 дол.США, а відповідач взяла на себе зобов»язання повернути наданий кредит і сплатити проценти за користування кредитними коштами у сумі, строки та на умовах, що передбачені даним кредитним договором, а 09.09.2011 року між ПАТ "Сведбанк" та [PERSON] укладено додаткову угоду до кредитного договору (копія на а.с. 25), що є невід»ємною його частиною. У забезпечення виконання зобов»язань позичальника [PERSON], 08.09. 2008 року між ВАТ "Сведбанк", правонаступником якого є публічне акціонерне товариство "Сведбанк", та [PERSON] було укладено договір поруки № 2405/0908/45-008-Р-1, відповідно до умов якого [PERSON], у разі порушення виконання зобов»язань за кредитним договором [PERSON], несе солідарну з нею відповідальність перед кредитором (копія договору на а.с.33). Докази, якими б підтверджувалась наявність у банку, що видав кредит в іноземній валюті, генеральної ліцензії та письмового дозволу на здійснення валютних операцій, отриманих у встановленому порядку, позивачем не надані. Але суд приймає до уваги, що на час розгляду справи в суді ні кредитний договір, ні договір поруки із зазначених підстав відповідачами не оспорювалися, а відповідно, недійсними не визнавалися, позивач просить стягнути заборгованість у грошовій одиниці України, якою є гривня, розрахунок заборгованості у національній валюті здійснено у відповідності до існуючого курсу НБУ станом на 10.10.2014 року. Частиною 1 ст.1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Виконання банком своїх обов»язків по кредитному договору підтверджується випискою з особового рахунку відповідача [PERSON] (копія на а.с.41-42). Відповідно до п.11.5 кредитного договору банк має право відступити повністю чи частково свої права за кредитним договором третій особі без згоди позичальника (а.с.23). Згідно договору купівлі-продажу прав вимоги від 25.05.2012 року (копія виписки з договору на а.с.11) та договору купівлі-продажу прав вимоги від 15.06. 2012 року ПАТ "Сведбанк" передав право вимоги за кредитним договором від 08.09.2008 року №2405/0908/45-008, укладеним з [PERSON] - ПАТ «Дельта Банк», яке у свою чергу передало його ПАТ «Альфа-Банк» (копія витягу з додатку до договору від 15.06.2012 року а.с. 19). Відповідно до ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, до позивача перейшли всі права за кредитним договором від 08.09.2008 року №2405/0908/45-008. Відповідно до ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов»язання повинні виконуватися належним чином, належними сторонами та у встановлений строк, а про невиконання зобов»язань відповідачем [PERSON] свідчить заборгованість, розмір якої підтверджується розрахунком позивача на а.с.40. Відповідно до п.3.1.1 кредитного договору, позичальник повинен здійснювати погашення кредиту та сплачувати відсотки за період користування кредитними коштами, шляхом здійснення фіксованих платежів у сумі 230.48 дол. США у чітко встановлений договором строк - 10 числа кожного місяця. Згідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов`язання у строк, встановлений договором або законом. Положеннями ч.2 ст.1050 ЦК України визначено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Солідарна відповідальність боржника та поручителя передбачена ст.554 ЦК України, яка, відповідно до ч.4 ст.559 ЦК України припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У даному випадку, позивач звернувся до суду у порядку ч. 2 ст. 1050 ЦК України, тобто до остаточної дати виконання зобов»язань боржником [PERSON] відповідно до умов кредитного договору, і з часу здійснення останнього платежу за кредитним договором основним боржником [PERSON] не минуло шість місяців (відповідно до розрахунку заборгованості на а.с.40), тобто, договір поруки відповідно до ч.4 ст.559 ЦК України не є припиненим, повідомлення про усунення порушень та вимога про дострокове повернення кредиту відповідачам [PERSON] та [PERSON] позивачем направлена 20.10.2014 року рекомендованим листом (копія реєстру на а.с. 44 та копія поштового списку на а.с.45), отримання якого відповідачем [PERSON] не заперечувалося (нею надано у судовому засіданні примірник повідомлення, що на а.с.58 та конверт на а.с.59),у зв»язку з чим [PERSON] повинна нести солідарну відповідальність по борговим зобов»язанням основного боржника [PERSON] Станом на 26.12.2014 року заборгованість по кредиту в зазначеній у позові сумі не погашена, а квартира, яка перебуває в іпотеці, не реалізована, що підтверджується повідомленням позивача на а.с.87. Відповідно до п.9.3 кредитного договору від 08.09.2008 року №2405/0908/45-008 у випадку невиконання позичальником письмової вимоги банку щодо дострокового повернення кредиту відповідно до п.9.2 зазначеного договору, банк має право звернути стягнення на предмет іпотеки будь-яким способом за своїм власним вибором, у тому числі на підставі виконавчого напису нотаріусу, чи скористатися іншими видами забезпечення виконання зобов»язань за кредитним договором та/або пред»явити позов. Протягом розгляду цивільної справи відповідачі не скористалися своїми процесуальними правами та не надали суду жодного належного та допустимого доказу, який би містив інформацію щодо предмету доказування, в підтвердження своєчасного виконання [PERSON] своїх зобов'язань за укладеним кредитним договором, або невірності розрахунку заборгованості, здійсненого відповідачем. З огляду на встановлене суд приходить до висновку, що у зв»язку з тим, що відповідач належно та в строк не виконала зобов'язання кредитного договору, про що свідчить наявність простроченої заборгованості, а боржник та поручитель несуть солідарну відповідальність, то вимоги позивача є правомірними, такими, що регулюються умовами укладених між сторонами договорів та нормами чинного законодавства України і підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з кожної з відповідачів на користь позивача по 1039 (одній тисячі тридцять дев»ять) грн.04коп. у відшкодування витрат по сплаті судового збору (меморіальний ордер на суму 2078,08 грн. а.с. 1).

Outcome: approved