Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-16 00:00:00

29 грудня 2020 року до Краснолиманського міського суду Донецької області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Виконавчий комітет (орган опіки та піклування) Лиманської міської ради Донецької області, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів (а.с. 1-4). В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що вона є бабусею малолітнього [PERSON] , [INFO] . Батьками малолітнього Матір`ю малолітнього [PERSON] є її дочка - [PERSON] , батько дитини записаний у свідоцтво про народження на підставі ч. 1 ст. 135 СК України. Позивачка [PERSON] , відповідачка [PERSON] та малолітній [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . Після народження дитини відповідачка почала вести аморальний спосіб життя, вживати наркотичні засоби, а у 2012 році була заарештована та засуджена до позбавлення волі. Після звільнення з місць позбавлення волі відповідачка жодних стосунків з дитиною не підтримує, місце знаходження її невідоме. Відповідачка на з`вязок з дитиною не виходить, усунулася від виконання батьківських обов`язків, із сином не спілкується, не цікавиться станом його здоров"я, матеріальної допомоги не надає. Всі питання щодо виховання дитини позивачка вирішує самостійно. Тому просить суд позбавити [PERSON] батьківських прав відносно її малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , та стягнути з відповідачки аліменти на утримання дитини. Ухвалою судді Краснолиманського міського суду Донецької області від 01 лютого 2021 року провадження у справі відкрито, справу призначено до підготовчого засідання (а.с. 28-29). Ухвалою Краснолиманського міського суду Донецької області від 24 лютого 2021 року підготовче провадження у справі закрито, справу призначено до судового розгляду (а.с. 44-45). Позивачка [PERSON] , належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не прибула, позовні вимоги підтримала повністю, просила справу розглянути без ї участі, не заперечує проти заочного розгляду справи у разі неявки в судове засідання відповідачки, про що суду надала відповідну заяву (а.с. 39). Представник третьої особи - Органу опіки та піклування Лиманської міської ради Донецької області, Голєв С.І., належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не прибув, не заперечував проти задоволення позовних вимог, просив справу розглядати без його участі, про що надав відповідну заяву (а.с. 40, 41-42). Відповідачка [PERSON] , належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті Краснолиманського міського суду Донецької області (а.с. 47), в судове засідання не прибула, про причини неявки суд не повідомила, клопотання про розгляд справи без її участі та відзиву на позовну заяву суду не надала. Ухвалою Краснолиманського міського суду Донецької області від 17 грудня 2021 року прийнято рішення про проведення заочного розгляду справи. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши такі фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до положень статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Судом встановлено, що відповідно до Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України, № 00028970391, сформованого 18 грудня 2020 року, малолітній [PERSON] народився [INFO] , про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Краснолиманського міського управління юстиції Донецької області 21 грудня 2010 року був складений актовий запис № 316. Батьками малолітнього [PERSON] записані [PERSON] та [PERSON] . Відомості про батька дитини до актового запису внесені відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України (а.с. 20-21). У зв`язку з тим, що мати малолітнього [PERSON] - [PERSON] відповідно до постанови Краснолиманського міського суду Донецької області від 22 жовтня 2012 року перебувала під вартою, а відомості про батька дитини у свідоцтві про народження записані відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України, рішенням Виконавчого комітету Краснолиманської міської ради від 21 листопада 2012 року № 453 малолітньому [PERSON] , [INFO] , надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування (а.с. 10-11). Рішенням Виконавчого комітету Краснолиманської міської ради Донецької області від 19 грудня 2012 року № 515 над малолітнім [PERSON] , [INFO] встановлено опіку. Опікуном над малолітнім [PERSON] призначено [PERSON] , [INFO] (а.с. 8), що також підтверджується посвідченням № 33 від 19 грудня 2012 року, виданого Виконавчим комітетом Краснолиманської міської ради (а.с. 9). Згідно довідки Відділу надання адміністративних послуг Виконавчого комітету Лиманської міської ради Донецької області від 15 грудня 2020 року № 3912 позивачка [PERSON] , відповідачка [PERSON] , а також малолітній [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] (а.с. 16). Позивачка [PERSON] та малолітній [PERSON] проживають разом за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою № 661 від 15 грудня 2020 року, наданою Виконавчим комітетом Лиманської міської ради Донецької області (а.с. 17). Згідно акту обстеження умов проживання, складеного службою у справах дітей Лиманської міської ради 22 листопада 2019 року, умови проживання дитини за адресою: [ADDRESS] , задовільні. Дитина забезпечена їжею, одягом, іграшками та всім необхідним для її віку (а.с. 12). Позивачка [PERSON] перебуває на обліку в Бахмутсько-Лиманському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України Донецької області та отримує пенсію за вислугу років (а.с. 18). Малолітній [PERSON] , [INFO] , є учнем 3-Б класу Лиманської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 5 Лиманської міської ради Донецької області. Відповідно до характеристики, наданої класним керівником та директором Лиманської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 5 Лиманської міської ради Донецької області, вихованням дитини займається опікун та приділяє належну увагу вихованню дитини (а.с. 15). Згідно з характеристикою, складеною 28 грудня 2020 року головою мікрорайону "Заводський", [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] , разом із чоловіком [PERSON] та онуком [PERSON] . За місцем проживання [PERSON] характеризується позитивно. Свого онука - [PERSON] , [PERSON] виховує із самого народження та є його опікуном (а.с. 19). З наданих доказів вбачається, що мати дитини - [PERSON] , участі у житті та вихованні малолітнього [PERSON] , [INFO] , не приймає. Відповідно до ч.4 ст.19 Сімейного кодексу України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Відповідно до ч. 5 ст. 19 СК України орган опіки та піклування має подавати до суду письмовий висновок щодо розв`язання спору. Як вбачається з висновку виконавчого комітету Лиманської міської ради Донецької області від 26 грудня 2019 року № 39, орган опіки та піклування Лиманської міської ради вважає можливим позбавити [PERSON] батьківських прав відносно її малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , оскільки вона повністю відсторонилися від виховання та матеріального утримання дитини (а.с. 13-14). В судовому засіданні з достовірністю встановлено, що відповідачка [PERSON] усунулися від виховання сина, не піклується про стан його здоров"я, не цікавиться його успіхами, не приймає участі у його вихованні, не надає матеріальної допомоги на його утримання. Відповідно ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Стаття 150 Сімейного Кодексу України встановлює обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини та передбачає, що батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя. Згідно пункту 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя (не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти). Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Разом з тим, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківські обов`язки, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей (п. 15 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав»). Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного Кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Ухилення від виконання обов`язків по вихованню дитини знайшло повне відображення в поведінці відповідачки, яка покинула дитину на позивачку, тривалий час не піклується ані про фізичний, ані про духовний розвиток дитини. Таким чином, відповідач свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками, які покладені на неї Конституцією України та сімейним законодавством, бо має змогу їх виконувати. При цьому судом не встановлено, що відповідачці будь-хто чи щось перешкоджало належним чином виконувати свої батьківські обов`язки. Отже, приймаючи до уваги той факт, що відповідачка фактично не приймає участі у вихованні дитини, не надає допомоги на її утримання, суд приходить до висновку про ухилення їх від виконання батьківських обов`язків, що є підставою для позбавлення батьківських прав. При цьому суд виходить з вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України, відповідно до яких цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості, і кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідачі в судове засідання не з`явилися, не скористалися своїми процесуальними правами сторони в процесі і не надали належних доказів, які спростовують доводи позивача. Отже, позовні вимоги [PERSON] щодо позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно малолітнього [PERSON] , [INFO] , підлягають задоволенню в повному обсязі. Стосовно позовних вимог позивачки в частині стягнення з відповідачів аліментів на утримання дитини суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 2 ст. 166 Сімейного кодексу України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Так, згідно з ч. 3 ст. 166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. При визначенні розміру аліментів, відповідно до ст. 182 СК України, суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини та платників аліментів, наявність чи відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, інші обставини. При цьому, відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з ч. 3 ст. 193 СК України за рішенням суду аліменти можуть перераховуватися на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України. Відтак, суд дійшов висновку про те, що відповідачка має можливість сплачувати аліменти на утримання їх неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менш 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 29 грудня 2020 року та до досягнення дитиною повноліття. Щодо розподілу судових витрат суд зазначає наступне. Згідно зі ст. 133 ЦПК України судовий збір включено до складу судових витрат. Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ N 10 від 17.10.2014 р. "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах", подані до суду позовні заяви можуть містити кілька самостійних вимог, кожна з яких є об`єктом справляння судового збору. Так, згідно з положеннями ст. 6 Закону України "Про судовий збір", судовий збір сплачується окремо за кожну позовну вимогу майнового характеру, за кожну позовну вимогу немайнового характеру та окремо за вимогу майнового та немайнового характеру. Якщо пред`явлено позов з кількома майновими або немайновими вимогами, то судовий збір сплачується з кожну вимогу окремо. Позовна заява [PERSON] містить вимоги немайнового (позбавлення батьківських прав) та майнового (стягнення аліментів) характеру. Позивачкою при зверненні до суду сплачений судовий збір за вимогу немайнового характеру (позбавлення батьківських прав) в розмірі 840,80 грн., (а.с. 5). Згідно з приписами Закону України "Про судовий збір", позивач звільнений від сплати судового збору за вимогу щодо стягнення аліментів. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір у разі задоволення позову, покладається на відповідача. Враховуючи викладене, а також те, що судом позовні вимоги задоволені в повному обсязі, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідачки слід стягнути судовий збір на користь держави в розмірі 840,80 грн за вимогу щодо стягнення аліментів та на користь позивачки [PERSON] в розмірі 840,80 грн за вимогу щодо позбавлення батьківських прав. Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. На підставі викладеного,

Outcome: approved