Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-19 00:00:00

28.04.2015 року Публічне акціонерне товариство "Дельта Банк" (далі ПАТ "Дельта Банк", Позивач) звернувся до суду з позовом до [PERSON] (далі Відповідач), про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 26.07.2010 року між ПАТ "Дельта Банк" (правонаступник товариства з обмеженою відповідальністю «Комерційний банк «Дельта») та Відповідачем укладений кредитний договір №002-03116-260710, відповідно до якого для Відповідача була відкрита відновлювальна відклична кредитна лінія на загальну суму 30 000 грн., з лімітом кредитування 500 грн. та відкрито картковий рахунок з наданням платіжної картки та ПІН - коду до неї. У зв'язку з невиконанням Відповідачем взятих на себе зобов'язань за вказаним кредитним договором утворилась заборгованість, яка станом на 06.04.2015 року становить 4 983,75 грн., з яких: тіло кредиту - 1 921,97 грн., прострочене тіло кредиту - 1 024,98 грн., заборгованість за відсотками - 2 036,80 грн. В судове засідання, представник позивача не з'явився, одночасно з поданням позовної заяви просив розглядати справу за його відсутності. Відповідач надав заяву про розгляд справи за його відсутності, одночасно зазначив про визнання позову в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 526, 530, 599 Цивільного Кодексу України (далі ЦК України) зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним . Виходячи з положень статей 626, 638 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Суд зазначає, що відповідно до ст. 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства, що відповідає положенням ст. 628 ЦК України. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виник спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Також враховується диспозиція ст.ст. 58, 59 ЦПК України про належність та допустимість доказів. Відповідно до ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню, а також обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказуванню. Судом встановлено, та не заперечується сторонами, що 26.07.2010 року між Банком та Відповідачем укладений договір №002-03116-260710, згідно яким для Відповідача була відкрита відновлювальна відклична кредитна лінія на загальну суму 30 000 грн., з лімітом кредитування 500 грн. та відкрито картковий рахунок з наданням платіжної картки та ПІН - коду до неї. Відповідач визнав наявність та розмір заборгованості по кредиту, а тому дані факти доказуванню не підлягають, відповідно до ст. 61 ЦПК України. З огляду на викладене, враховуючи визнання позову, позов підлягає задоволенню. Розподіл судових витрат здійснити відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, а саме стягнути з Відповідача на користь Державного бюджету України судові витрати по сплаті судового збору, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору на підставі ч.9 ст. 110 ЦПК України.

Outcome: approved