Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-01 00:00:00

[PERSON] звернувся до Комінтернівського районного суду м. Харкова з позовом до КП "Харківські теплові мережі", в якому просить списати з [PERSON] заборгованість перед КП "Харківські теплові мережі" за послуги теплопостачання за період з 01.10.2005 року по 30.04.2013 року у сумі 14834,19грн. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що він проживає за адресою: [ADDRESS], та є споживачем послуг КП «Харківські теплові мережі». Відповідач направив на його адресу довідку про нарахування та оплати за послуги теплопостачання за період з січня 2005 року по лютий 2014 року, згідно якої його заборгованість нібито складає 15996,69грн. Однак заборгованість за період з 01.10.2005 року по 30.04.2013 року у сумі 14834,19грн. пред'явлена до нього поза межами строку позовної давності, а тому позивач просить її списати. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просить їх задовольнити. Крім того, зазначив, що у позові допущена описка, оскільки повинна бути списана заборгованість за період з 01.10.2005 року по 30.04.2012 року. Також зазначає, що у спірній квартирі проживає одна особа, а згідно довідки про нарахування та оплати за послуги теплопостачання нарахування здійснюються на трьох осіб, а з вересня 2009 року на двох осіб; КП «Харківські теплові мережі» не уклало з позивачем договір на надання послуг. Представник КП «Харківські теплові мережі» Підлужний М.М. у судовому засіданні просить в задоволенні позову відмовити. Доводи своїх заперечень обґрунтовує тим, що застосування строків позовної давності можливо при розгляді справи про стягнення заборгованості. Крім того, пояснив, що будь-які позовні матеріали про стягнення з [PERSON] заборгованості за надані послуги на даний час відсутні. Нарахування вартості спожитих послуг здійснюється згідно кількості зареєстрованих осіб, будь-яких документів від позивача щодо не проживання не надходило. Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог з огляду на наступне. З матеріалів справи судом встановлено, що [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS], та є споживачем послуг КП «Харківські теплові мережі». Відповідно до ст. ст. 13, 14 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води віднесено до комунальних. Приписами п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" встановлено, що споживач, серед іншого, зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 68 Житлового кодексу України наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Відповідно до п. 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630, споживачі зобов'язані оплачувати комунальні послуги. Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Відповідно до вимог ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки, а згідно приписам п.4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Таким чином, позовна давність - це строк, в межах якого особа має право звернутись до суду з позовом про захист свого права або інтересу, а не період, протягом якого існує заборгованість за надані комунальні послуги. Отже, застосування судом наслідків спливу строку позовної давності можливе в межах розгляду справи про стягнення заборгованості, а не в межах розгляду справи про списання боргу. Крім того, згідно з ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до змісту положень статей 11, 15 ЦК України цивільні права і обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Під способами захисту суб'єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів встановлений статтею 16 ЦК України. Особа, право якої порушено, може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права. Як правило, спосіб захисту порушеного права визначено законом. Зобов'язання КП «Харківські теплові мережі» щодо списання заборгованості за оплату комунальних послуг не передбачено чинним законодавством як спосіб захисту. Крім того, чинним законодавством не встановлено процедури визнання боргу за житлово-комунальні послуги безнадійним та не визначено механізму його списання, а тому така заборгованість зазначається в довідках про стан заборгованості. Відносно доводів представника позивача [PERSON] про те, що у спірній квартирі проживає одна особа, а згідно довідки про нарахування та оплати за послуги теплопостачання нарахування здійснюються на трьох осіб, а з вересня 2009 року на двох осіб, суд зазначає, що статтею 60 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. У відповідності до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. З урахуванням системного аналізу зазначених вище норм та матеріалів справи, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Outcome: dismissed