Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-04 00:00:00

За поданим до суду позовом позивач просить суд зняти арешт та виключити з акту опису та арешту майно, передане [PERSON] у заставу Публічному акціонерному товариству "МетаБанк", на яке державним виконавцем Шевченківського відділу Державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції накладено обтяження згідно постанови про відкриття виконавчого провадження ВП № 26103709 від 19.04.2011р., а саме, автомобіль: легковий універсал, реєстраційний номер [NUMBER], марки KIA модель Sportage, 2008року випуску, об'єм двигуна 1991куб.см. (D) [NUMBER], чорного кольору, який належить [PERSON] на праві власності. На обґрунтування таких позовних вимог позивач посилається на те, що між Акціонерним банком "Металург", правонаступником якого за всіма правами та обов'язками є позивач, та [PERSON] було укладено кредитний договір, в забезпечення виконання зобов'язань за яким 27.05.2008 року було укладено договір застави вказаного автомобіля. В судове засідання сторони не явилися, представник позивача просив справу слухати без його участі. В порядку ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд ухвалив розглянути справу заочно. Всебічно з'ясувавши обставини справи, вивчивши її матеріали, дослідивши надані у справі докази у сукупності, суд дійшов до висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що 27.05.2008р. року між Акціонерним банком "Металург", правонаступником якого за всіма правами та обов'язками є Публічне акціонерне товариство "МетаБанк", та [PERSON] було укладено кредитний договір № 636200965949А, за яким позичальник отримала від банка кредит у сумі 113585 грн. строком до 27.05.2013 р. на придбання транспортних засобів зі сплатою відсотків відповідно до умов кредитного договору. На забезпечення виконання зобов'язань за вказаним кредитним договором також між сторонами було укладено договір застави № 9362009659401 від 27.05.2008р. Відповідно до п. 1.2. (у редакції договору № 1 від 19.06.2008р. про внесення змін до договору застави № 9362009659401) предметом застави за договором є автомобіль [PERSON]: легковий універсал, реєстраційний номер [NUMBER], марки KIA модель Sportage, 2008року випуску, об'єм двигуна 1991куб.см. (D) [NUMBER], чорного кольору. При цьому у [PERSON] існує заборгованість перед ПАТ "МетаБанк" за вказаним кредитом у розмірі 156268 грн. 65 коп., про що слідує з рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 12.05.2011 року. Відповідно до ст.572 ЦК України, «в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави)». Також і вимогами ст. 1 Закону України "Про заставу" встановлено, що в силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) забезпеченого заставою зобов'язання одержати задоволення з вартості заставленого майна переважно перед іншими кредиторами. Нормою ж ст. 17 Закону України "Про заставу" передбачено, що заставодавець може відчужувати заставлене майно тільки за згодою заставодержателя. Зазначена норма закону обмежує право власності або володіння заставленим майном заставодавця, передавши частину функцій щодо володіння цим майном заставодержателю - згода заставодержателя на відчуження заставодавцем майна. За своєю правовою природою права заставодержателя, закріплені нормами матеріального права, також включають право на звернення до суду з позовом про звільнення майна з-під арешту, як одного з похідних прав заставодержателя. Зазначені обставини зумовили необхідність звернення до суду за захистом порушення прав позивача-банка, як заставодержателя спірного рухомого майна з метою збереження предмету застави як існуючого забезпечення. Натомість, 19.04.2011 року старшим державним виконавцем Шевченківського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції Харченко О.Г. була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження ВП № 26103709, якою був накладений арешт на все рухоме майно [PERSON] Вказане достовірно вбачається із витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна № 45160055 від 17.09.2014р., а саме запису № 2 від 26.04.2011р. (реєстровий № 11112445). Відповідно до ст. 16 ЗУ «Про заставу» право застави виникає з моменту укладання договору застави. В даному випадку, право застави у позивача виникло, як зазначено вище, 27.05.2008 року, а постанова про арешт майна була винесена у 2011 році, тобто пізніше ніж було укладено договір застави. Крім того, згідно ст. 14 ЗУ «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» пріоритет зареєстрованих обтяжень визначається у черговості їх реєстрації. Обтяжувач з вищим пріоритетом має переважне право на звернення стягнення на предмет обтяження. І таким правом, виходячи із даних витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна № 45160055 від 17.09.2014 р., наділений саме позивач, який має вищий пріоритет. Згідно ст. 60 ЗУ «Про виконавче провадження», особа яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права на майно і про звільнення з - під арешту. Статтею 54 ЗУ «Про виконавче провадження» передбачено право заставодержателя звернутися до суду про звільнення заставленого майно з - під арешту. Відповідно п. 4 Постанови Пленуму Верховного суду України від 27.08.76 року №6 «Про судову практику в справах про виключення майна з опису» за правилами, встановленими для розгляду позовів про виключення майна з опису, розглядаються вимоги громадян і організацій, що ґрунтуються як на праві власності на описане майно, так і на праві володіння ним, і відповідачами в справі суд притягує боржника, особу, в інтересах якої накладено арешт на майно. Наявність оспорюваного арешту на рухоме майно, яке є предметом застави, порушує права та законні інтереси позивача, як заставодержателя, оскільки ускладнює звернення стягнення на предмет застави для задоволення вимог заставодержателя. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved