Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-27 00:00:00

Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Житомирській області в особі Андрушівського відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Житомирській області (далі - позивач) звернулось до суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідач) про стягнення незаконно отриманих страхових виплат у розмірі 143 666 гривень 95 копійок, в обґрунтування якого вказує, що в Андрушівському відідленні Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Житомирській області з 15 лютого 2007 року перебував на обліку та отримував страхові виплати потерпілий [PERSON] , номер справи 211. 07 травня 2018 року Андрушівським районним судом Житомирської області винесений вирок, яким встановлено, що достовірно знаючи, що інформація щодо отримання травми на виробництві, викладена в актах форми Н-1, Н-5 недостовірна, [PERSON] подав їх до відділення Фонду страхування від нещасних випадків на виробництві в Андрушівському районі, написавши заяву про призначення йому страхових виплат, до якої додав Акти. На підставі поданих документів відповідачу були призначені відповідні виплати. Вищевказаним вироком, який вступив в законну силу 15 жовтня 2019 року відповідача визнано винним та стягнуто на користь Андрушівського відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Житомирській області 316075 гривень 35 копійок, незаконно отриманих страхових виплат з березня 2007 року по квітень 2017 року включно. Після набрання чинності вироку, Андрушівським відділенням Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Житомирській області 16 грудня 2019 року винесено постанову № 0601/211/211/31 «Про припинення щомісячних страхових виплат з 01 листопада 2019 року». У зв`язку з тим, що з травня 2017 року по жовтень 2019 року відповідач незаконно отримав страхові виплати у сумі 143666 гривень 95 копійок, чим завдав значної шкоди Андрушівському відділенню Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Житомирській області і тому вищезазначені кошти підлягають поверненню позивачу. Оскільки виплата коштів відповідачу здійснена на підставі підроблених документів, безпідставно виплачені кошти [PERSON] в сумі 143666 гривень 95 копійок підлягають поверненню. Станом на день подачі позову до суду заборгованість не погашена. На підставі вищевикладеного, позивач просить, стягнути з [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , проживаючого та зареєстрованого за адресою: [ADDRESS] на користь Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Житомирській області (10014, місто Житомир, майдан Корольова, 2. Код ЄДРПОУ: 41343540) в особі Андрушівського відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Житомирській області (13400, місто Андрушівка, вулиця Воб`яна, 15-а, Житомирської області, МФО: 899998, код ЄДРПОУ: 41431341) - розрахунковий рахунок № UA368999980000355429000106008 в Казначействі України (ЕАП), незаконно отримані страхові виплати в розмірі 143666 (ста сорока трьох тисяч шістсот шістдесяти шести) гривень 95 копійок та судові витрати в розмірі 2155 (двох тисяч ста п`ятдесяти п`яти) гривень. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала просила їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, заперечував проти їх задоволення. 09 червня 2020 року відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити в задоволенні позову за безпідставністю, посилаючись на те, що до позовної заяви не надано розрахунків нарахування виплати коштів, а також доказів та конкретної дати перерахування та доставки, виплати коштів. Рішенням Попільнянського районного суду Житомирської області від 09 червня 2008 року, судом встановлено, що 03 листопада 2006 року внаслідок нещасного випадку на виробництві [PERSON] отримав ушкодження здоров`я, що підтверджується документами, в тому числі актами Н-1, Н-5 від 06 листопада 2006 року. Рішення апеляційного суду Житомирської області від 29 липня 2008 року підтверджено висновок суду першої інстанції, що обставин отримання ним травми на виробництві. Ухвалою Верховного Суду України від 10 жовтня 2008 року рішення суду першої та апеляційної інстанції залишено без змін. Вказані акти оформленні відповідно до законодавства, відображають неспростовану слідством і судом інформацію щодо його травми на виробництві. Про достовірність даних документів свідчить той факт, що на досудовому слідстві відносно членів комісії по розслідуванню нещасного випадку на виробництві слідчим прокуратури винесена постанова від 11 серпня 2011 року про відмову в порушенні кримінальної справи за ч. 2 ст. 190, ч. 2,3 ст. 358 КК України. Відповідно до вироку та ухвали судів у кримінальному провадженні встановлена конкретна сума, яка підлягає стягненню на користь Фонду 316075 гривень 35 копійок. Вказані рішення не містять посилання про припинення виплат або про скасування, визнання недійсними (підробленими) будь -яких документів на підставі яких проводились виплати Фондом. Заслухавши сторони, дослідивши і проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, суд на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилались як на підставу своїх вимог і заперечень, дійшов наступних висновків. Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Принцип захисту судом порушеного права особи будується при встановленні порушення такого права. Так, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч.1 ст. 15 ЦК України). Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до статті 16 ЦК України особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу у визначені цією статтею способи. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення. Законом України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 23.09.1999 року № 1105-ХІV (далі - Закон), визначено, що цей Закон відповідно до Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування визначає правові, фінансові та організаційні засади загальнообов`язкового державного соціального страхування, гарантії працюючих громадян щодо їх соціального захисту у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, вагітністю та пологами, від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, охорони життя та здоров`я. Відповідно до частини 1 статті 4 Закону, фонд соціального страхування України є органом, який здійснює керівництво та управління загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням від нещасного випадку, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та медичним страхуванням, провадить акумуляцію страхових внесків, контроль за використанням коштів, забезпечує фінансування виплат за цими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування та здійснює інші функції згідно із затвердженим статутом. Згідно розділу V-ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону, Фонд соціального страхування України, реорганізується шляхом злиття Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України та Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності. Фонд соціального страхування України та його робочі органи є правонаступниками Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України, його виконавчої дирекції, управлінь виконавчої дирекції цього Фонду в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, відділень у районах і містах обласного значення, а також Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, його виконавчої дирекції, відділень цього Фонду в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі та їх робочих органів. Відповідно до наказу Фонду соціального страхування України виконавчої дирекції від 21 вересня 2017 року № 106-ос, Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Житомирській області є правонаступником робочих органів Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Житомирській області та робочих органів Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності у Житомирській області в тому числі Андрушівського відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Житомирській області ( п. 1.9 Положення про управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Житомирській області) /а.с.7-13/ Вироком Андрушівського районного суду Житомирської області від 07 травня 2018 року/а.с.15-29/, [PERSON] визнано винним у скоєнні злочинів, передбачених ст. ст. 366 ч.1, ст. 190 ч.2, ст. 358 ч.3 (в редакції до внесення змін Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо відповідальності за корупційні правопорушення» від 07.04.2011 року, № 3207-VI ) КК України, та призначено йому покарання: -за ст. 366 ч.1 - штраф у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. з позбавлення права обіймати посади, пов`язані з організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими обов`язками строком на один рік. -На підставі ч.5 ст.74 КК України у зв`язку з закінченням строків давності, передбачених п.2 ч.1 ст.49 КК України [PERSON] звільнено від відбування призначеного покарання. -За ст. 190 ч.2 - штраф у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн. -На підставі ч.5 ст.74 КК України у зв`язку з закінченням строків давності, передбачених п.3 ч.1 ст.49 КК України [PERSON] звільнено від відбування призначеного покарання. - за ст. 358 ч.3 ( в редакції до внесення змін Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо відповідальності за корупційні правопорушення» від 07.04.2011 року, № 3207-VI ) - штраф у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. -На підставі ч.5 ст.74 КК України у зв`язку з закінченням строків давності, передбачених п.2 ч.1 ст.49 КК України [PERSON] звільнено від відбування призначеного покарання. Стягнуто з [PERSON] на користь Андрушівського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Житомирській області - 316075, 35 грн. Стягнуто з [PERSON] на користь Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань в Овруцькому районі Житомирської області - 2181, 35 грн. Як вбачається зі змісту вироку [PERSON] , являючись працівником - директором ДП «Попільнянське лісове господарство», діючи умисно, з метою незаконного заволодіння чужим майном, а саме коштами Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у Андрушівському районі Житомирської області та вступивши в змову із своїм підлеглим - провідним інженером-будівельником ДП «Попільнянське лісове господарство» [PERSON] , який погодився повідомити, що являється очевидцем події, якої в дійсності не було, надав недостовірні відомості комісії з розслідування нещасного випадку, з приводу нещасного випадку, пов`язаного з виробництвом, що стався з [PERSON] 03.11.2006 року о 07.50 год. на майданчику ДП «Попільнянське лісове господарство» внаслідок падіння та удару головою об нижню частину відкритих дверей автомобіля ВАЗ-2123 «Chevrolet», д.н.з. [NUMBER] , внаслідок чого отримав травму лівого ока, достовірно знаючи, що дані тілесні ушкодження отримано ним внаслідок його побиття, що сталося 02.11.2006 року, близько 22.00 год. біля його будинку, які не відносяться до нещасного випадку, пов`язаного з виробництвом. В наступному, комісією з розслідування нещасного випадку, який стався з директором ДП «Попільнянський лісгосп» [PERSON] , які не знали про злочинні наміри останнього, складено та підписано акт про нещасний випадок на виробництві форми Н-1 від 05.11.2006 року та акт (спеціального) розслідування нещасного випадку форми Н-5 від 06.11.2006 року в яких містяться недостовірні відомості про отримання директором ДП «Попільнянське лісове господарство» [PERSON] тілесних ушкоджень лівого ока, як такі, що відносяться до нещасного випадку, пов`язаного з виробництвом, що не відповідає дійсності. В подальшому, [PERSON] , реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на заволодіння чужим майном, а саме коштами Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у Андрушівському районі Житомирської області, з метою введення в оману працівників зазначеного Відділення та реалізуючи його, діючи умисно, з корисливих мотивів склав заяву про призначення йому страхових виплат у зв`язку з нещасним випадком на виробництві, що стався за час роботи на ДП «Попільнянське лісове господарство», яку з пакетом інших недостовірних документів, в т. ч. актом про нещасний випадок на виробництві форми Н-1 від 05.11.2006 року та актом (спеціального) розслідування нещасного випадку форми Н-5 від 06.11.2006 року подав 28 лютого 2007 року до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у Андрушівському районі Житомирської області. Вироком Андрушівського районного суду Житомирської області від 07 травня 2018 року було встановлено, що в подальшому на підставі поданих завідомо недостовірних документів [PERSON] в 2007 році призначено одноразову допомогу в разі стійкої втрати працездатності в сумі 29925 гривень та щомісячну грошову суму в разі часткової втрати професійної працездатності, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку в розмірі 1087, 20 грн. Протягом 2007 року по даний час [PERSON] отримав одноразової виплати та страхових виплат на суму 316075, 73 гривень. Ухвалою Житомирського апеляційного суду від 15 жовтня 2019 року, вирок Андрушівського районного суду Житомирської області від 07 травня 2018 року щодо [PERSON] за ч.1 ст. 366, ч.2 ст. 190, ч.3 ст. 358 КК України в частині задоволення позовних вимог Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань в Овруцькому районі Житомирської області скасовано, а справу в цій частині повернуто на новий судовий розгляд в порядку цивільного судочинства. В решті вирок суду залишено без змін. /а.с.30-49/ Постановою Верховного Суду від 11 грудня 2019 року, в задоволенні клопотання засудженого [PERSON] про зупинення виконання вироку Андрушівського районного суду Житомирської області від 07 травня 2018 року та ухвали Житомирського апеляційного суду від 15 жовтня 2019 року щодо нього в частині стягнення коштів відмовлено. /а.с.50/ В матеріалах справи також містяться постанови Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України ВВД ФССНВ в Андрушівському районі: від 29 березня 2017 року № 0601/211/211/22, про призначення [PERSON] перераховану щомісячну грошову суму в розмірі 3752,82 гривень, які проводити з 01 березня 2017 року по 02 серпня 2018 року включно; від 18 серпня 2017 року № 0601/211/211/23, про продовження [PERSON] раніше призначену щомісячну страхову виплату в розмірі 3752,82 гривень, які проводити з 01 серпня 2017 року по 02 серпня 2018 року включно; від 10 січня 2018 року № 0601/211/211/25, про призначення [PERSON] перераховану щомісячну страхову виплату в розмірі 4329,68 гривень, які проводити з 01 січня 2018 року по 28 лютого 2018 року включно; від 02 березня 2018 року № 0601/211/211/26, про призначення [PERSON] перераховану щомісячну страхову виплату в розмірі 5195,62 гривень, які проводити з 01 березня 2018 року по 02 серпня 2018 року включно; від 04 серпня 2018 року № 0601/211/211/27, про припинення [PERSON] щомісячну страхову виплату в розмірі 5195,62 гривень, з 03 серпня 2018 року; від 20 листопада 2018 року № 0601/211/211/28, про продовження [PERSON] раніше призначену щомісячну страхову виплату в розмірі 5195,62 гривень, які проводити з 09 серпня 2018 року безстрочно, провести донарахування щомісячних виплат за серпень 2018 в розмірі 3854,81 гривень, вересень 2018 року в розмірі 5195,62 гривень, жовтень 2018 року в розмірі 5195,62 гривень; від 18 березня 2019 року № 0601/211/211/29 про призначення [PERSON] перераховану щомісячну страхову виплату в розмірі 5455,40 гривень, які проводити з 01 березня 2019 року безстрочно; від 16 грудня 2019 року № 0601/211/211/31 про припинення [PERSON] щомісячну страхову виплату в розмірі 5455,40 гривень, з 01 листопада 2019 року, провести відрахування щомісячних виплат за листопада 2019 року в розмірі 5455,40 гривень. /а.с.52-53, 55-59,61/ Відповідно до довідки УВД ФССУ у Житомирській області Андрушівського відділення УВД ФССУ у Житомирській області [PERSON] перебуває на обліку з 15 лютого 2007 року, за період з травня 2017 року по жовтень 2019 року отримав страхові виплати на загальну суму 143666 гривень 95 копійок. /а.с.51/ [PERSON] надано суду, рішення Попільнянського районного суду Житомирської області від 09 червня 2008 року, яким вирішено стягнути з відділення виконавчої дирекції фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань в Андрушівському районі Житомирської області на користь [PERSON] 11563 гривні 15 копійок страхових виплат на медичну допомогу потерпілому від нещасного випадку на виробництві. /а.с.128-130/ Рішенням Апеляційного суду Житомирської області від 29 липня 2008 року, вищевказане рішення суду змінено. Виключено з резолютивної частини вказівку про стягнення з відділення виконавчої дирекції фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві в дохід держави судового збору. В решті рішення залишено без змін. /а.с. 131-133/ Ухвалою Верховного Суду України від 10 жовтня 2008 року відмовлено відділенню виконавчої дирекції фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань в Андрушівському районі Житомирської області у відкритті касаційного провадження у справі. /а.с.134-135/ Разом з тим, зі змісту вироку Андрушівського районного суду Житомирської області від 07 травня 2018 року, вбачається, що «із рішення Попільнянського районного суду від 09 червня 2008 року, апеляційного суду Житомирської області у справі за позовом [PERSON] до фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві видно, що предметом судового розгляду були спірні правовідносини щодо виплат страхових коштів на лікування, зокрема компенсації коштів за проведену операцію, а не факт отримання травми на виробництві. При цьому апеляційний суд у своєму рішенні по даній справі зазначає, що із матеріалів справи видно, що травма отримана на виробництві, а не встановлено судом при розгляді даної справи, на що посилається захисник як на доведений судом факт (т11 а.с.299-304)». «Таким чином, достовірно знаючи, що інформація щодо отримання травми на виробництві, викладена в актах форми Н-1, Н-5 недостовірна, [PERSON] подав їх до відділення Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві в Андрушівському районі, написавши заяву про призначення йому страхових виплат, до якої додав акти. На підставі поданих документів [PERSON] були призначені відповідні виплати. (т.14 а.с. 52).» Відповідно до частини 1 статті 46 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування" страхові виплати і надання соціальних послуг припиняються: 1) на весь час проживання потерпілого за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України; 2) на весь час, протягом якого потерпілий перебуває на державному утриманні, за умови, що частка виплати, яка перевищує вартість такого утримання, надається особам, які перебувають на утриманні потерпілого; 3) якщо з`ясувалося, що виплати призначено на підставі документів, які містять неправдиві відомості. Сума витрат на страхові виплати, отримані застрахованим, стягується в судовому порядку; 4) якщо страховий випадок настав внаслідок навмисного наміру заподіяння собі травми; 5) якщо потерпілий ухиляється від медичної чи професійної реабілітації або не виконує правил, пов`язаних з установленням чи переглядом обставин страхового випадку, або порушує правила поведінки та встановлений для нього режим, що перешкоджає одужанню; 6) в інших випадках, передбачених законодавством. Перелік підстав припинення виплати страхових виплат, визначений ч. 1 ст. 46 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування" є вичерпним та передбачає можливість припинення страхових виплат і надання соціальних послуг з інших підстав лише у випадках, передбачених законом. Відповідно до статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. В силу вимог частини 1 статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Зобов`язання з безпідставного набуття (придбання) майна виникають за наявності трьох умов: 1) має місце набуття або збереження майна; 2) вказане набуття або збереження майна здійснено за рахунок іншої особи; 3) має місце відсутність правової підстави для набуття або збереження майна за рахунок іншої особи (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочину або інших підстав, передбачених ст. 11 ЦК України). Відповідно до вимог пункту 1 частини 1 статті 1215 ЦК України не підлягають поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Отже, не може бути повернута сума надмірно перерахована (виплачена) державна соціальна допомога зокрема тоді, якщо позивач не доведе, що виплату здійснив добровільно, але внаслідок рахункової помилки з його боку чи недобросовісності з боку відповідача як набувача державної соціальної допомоги. Така недобросовісність може проявлятися у несумлінному ставленні до виконання власних обов`язків, зловживанні правом у власних інтересах або в інтересах третіх осіб тощо. У правовій позиції, яка була висловлена Верховним Судом України в постанові від 02 липня 2014 року у справі № 6-91цс14, зазначено, що правильність виконаних розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються, отже, зазначене у ст. 1215 ЦК України майно підлягає поверненню у разі наявності цих фактів. Сукупність зібраних у справі доказів та ураховуючи факти, встановлені під час судового розгляду справи, суд дійшов висновку про те, що [PERSON] для отримання державних страхових виплат свідомо надав документи, які містять неправдиві відомості, факт недобросовісності набувача суд вважає доведеним, тобто, відповідач розумів (повинен був розуміти) неправомірність такого перерахунку йому страхових виплат. Вказані дії відповідача є недобросовісними, що відповідно до п. 1 ч. 1ст. 1215 ЦК України є підставою для повернення виплачених коштів позивачу. Наведене також узгоджується з правовою позицією викладеною у постанові Верховного Суду від 19 червня 2019 року у справі № 404/10365/14-ц провадження № 61-21941св18. З огляду на встановлені факти та у відповідності до наведених норм діючого законодавства, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. За правилами статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною першою статті 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч.1 ст.77 ЦПК України). Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 81 цього Кодексу. Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 26 Постанови Пленуму ВСУ N 2 від 12.06.2009 р. "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" - під час судового розгляду, предметом доказування є факти, якими обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення і підлягають встановленню при ухваленні рішення. Також, оцінюючи аргументи позивача, суд, в тому числі, керується прецедентною практикою Європейського суду з прав людини, який зазначив, що хоча п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. (рішення у справі «Руїз Торіха проти Іспанії» (Ruiz Toriya v. Spaine), рішення від 09.12.94 р., N 303-A, параграф 29). Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Згідно зі статтею 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. При ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог. Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» №14 від 18 грудня 2009 року передбачено, що рішення суду як найважливіший акт правосуддя покликане забезпечити захист гарантованих Конституцією України прав і свобод людини та здійснення проголошеного Основним Законом України принципу верховенства права. У зв`язку з цим суди повинні неухильно додержувати вимог про законність і обґрунтованість рішення у цивільній справі (частина перша статті 263 ЦПК). За змістом частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. 35 Постанови Пленуму від 17 жовтня 2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» роз`яснено, що вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати положення статті 141 ЦПК України та керуватися тим, що судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Outcome: approved