Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-20 00:00:00

12.05.2020 року на адресу Кагарлицького районного суду Київської області надійшла позовна заява [PERSON] до Комунального підприємства Київської обласної ради «Кагарликтепломережа» про стягнення заборгованості по заробітній платі та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, в прохальній частині якої позивачка просить суд винести рішення, на підставі якого: - стягнути з Комунального підприємства Київської обласної ради «Кагарликтепломережа» (09201, Київська область, м. Кагарлик, вул. Миру, 16, код ЄДРПОУ: 20622074) на користь [PERSON] (рнокпп [NUMBER] ) заборгованість по заробітній платі в розмірі 62871 (шістдесят дві тисячі вісімсот сімдесят одна) грн. 25 коп., яка підлягає виплаті, після відрахувань ПДФО (18%), військового збору (1,5%), та профспілкового внеску (1%). - стягнути з Комунального підприємства Київської обласної ради «Кагарликтепломережа» (09201, Київська область, м. Кагарлик, вул. Миру, 16, код ЄДРПОУ: 20622074) на користь [PERSON] (рнокпп [NUMBER] ) середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні працівника, який підлягаєж виплаті (після відрахувань ПДФО (18) та військового збору (1,5%)), за період з 01.09.2019 р. по день винесення судом рішення, виходячи з середньоденного розміру 671,97 грн. - вирішити питання про судові витрати. Свої позовні вимоги позивачка обгрунтовує наступними обставинами справи: [PERSON] (далі - Позивач), згідно наказу № 129-к від 14.11.2016 р. (так в трудовій книзі), була прийнята на роботу до Комунального підприємства Київської обласної ради "Кагарликтепломережа" (далі - Відповідач", або КП КОР Кагарликтепломережа'") на посаду головного бухгалтера. Згідно наказу Відповідача від 30.08.2019 року № 101-К та запису в трудовій книжці, Позивача було звільнено із займаної посади на підставі п. 1 ст. 36 Кодексу законів про працю (КЗпП) за згодою сторін. Відповідно до ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Однак, після звільнення, з Позивачем не було здійснено розрахунок належних йому до виплати сум заробітної платі та нарахованих відпускних. Згідно довідки Відповідача № 7 від 10.04.2020 року, заборгованість нарахованої та невиплаченої заробітної плати Відповідача перед Позивачем складає 62871,25 грн. з урахуванням ПДФО (18%), військового збору (1,5%) та профспілкового внеску (1%) та складається з: 13759,94 грн. - нараховані відпускні; 14715,87 грн. - заробітна плата за серпень 2019 р.; 14850,99 грн. - заробітна плата за липень 2019 р.; 14668,25 грн. - заробітна плата за червень 2019 р.; 5694,38 грн. - заробітна плата за травень 2019 р. Згідно зі ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Згідно з ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У відповідності зі ст. ст. 12,13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, поданих учасниками справи. Відповідно до ст. 43 Конституції України, держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю, гарантує рівні можливості у виборі професії та роду трудової діяльності, реалізовує програми професійно-технічного навчання, підготовки і перепідготовки кадрів відповідно до суспільних потреб. Згідно із ст. 7 Міжнародного пакту про економічні, соціальні і культурні права, ратифікованого Указом Президії Верховної Ради Української PCP № 2148-VIII від 19.10.1973 року, держави, які беруть участь у цьому Пакті, визнають право кожного на справедливі і сприятливі умови праці. Відповідно до ст. 115 КЗпП України, заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Статтею 233 КЗпП України встановлено, що у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком. Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. В розумінні Європейського Суду з прав людини мирне володіння своїм майном включає не тільки "класичне" право власності, яке розглядається в Україні, а й, до прикладу, виплати за трудовим договором та інші виплати. Таким чином Відповідачем порушено трудові права Позивача, які підлягають захисту шляхом стягнення в Відповідача заборгованості по заробітній платі у розмірі 62871,25 грн. Відповідно до приписів ст. 163.1.1 Податкового кодексу України компенсація за затримку розрахунку при звільнені є базою для оподаткування податком з доходу фізичних осіб. Згідно ст. 18 ПК України особа, яка нараховує та виплачує доходи на користь фізичної особи називається податковим агентом, тобто відповідач є відповідальним за нарахування та сплату до бюджету податку з доходів фізичних осіб, який утримується з нарахованої виплати. Стаття 9 ПК України визначає, що до загальнодержавних податків належить податок на доходи фізичних осіб (ПДФО), платником якого є фізична особа - резидент, яка отримує доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи (п.п.162.1.1. п.162.1 ст. 162. ПК України). Згідно 167.1. ст. 167 ГІК України, ставка податку становить 18 відсотків бази оподаткування щодо доходів, нарахованих (виплачених, наданих) (крім випадків, визначених у пунктах 167.2-167.5 цієї статті) у тому числі, але не виключно у формі: заробітної плати, інших заохочувальних та компенсаційних виплат або інших виплат і винагород, які нараховуються (виплачуються, надаються) платнику у зв`язку з трудовими відносинами та за цивільно-правовими договорами. Також згідно ст. 16 - 1 ПК України, тимчасово, до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України, встановлюється військовий збір. Згідно п.п. 1.1. п.161 підрозділу 10 розділу XX ПК України, платниками збору є особи, визначені п. 162.1 ст. 162 ПКУ, тобто фізичні особи - резиденти, які отримують доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи; Ставка військового збору складає у всіх випадках 1,5% від об`єкту оподаткування. Отже, зважаючи на наведене, зазначена вище сума, повинна бути виплачена Позивачу, після утримання необхідних податків і зборів, а саме ПДФО (18%) та військового збору (1,5%). Питання виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні працівника. Згідно ст. 117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Відповідно до п.21 постанови Пленуму Верховного суду України "Про практику застосування судами законодавства про оплату праці" №13 від 24.12.1999 р., при визначенні середньої заробітної плати слід виходити з такого, що в усіх випадках, коли за чинним законодавством вона зберігається за працівником, це слід робити відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою КМУ № 100 від 08.02.1995 року. Постановою КМУ від 8 лютого 1995 р. № 100, було затверджено Порядок обчислення середньої заробітної плати (далі - Порядок). Відповідно до абз.з п. 2 Порядку 100, середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата. Відповідно до п. 8 Порядку нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати. Нарахування виплат, що провадиться обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. Сума заробітної плати, що була нарахована Позивачу складає 29 566,86 грн. = (липень 19р. - 14 850,99 грн. + серпень 19р. - 14 718,87 грн.). Кількість робочих днів у липні 2019р. - 23. Кількість робочих днів у серпні 2019р. - 21. З цього: 29566,86 грн. (нарахована заробітна плата за липень 19р. та серпень 19р.) : 44 (кількість робочих дні за липень 19р. та серпень 19р.) = 671,97 грн. (середня заробітна плата в день) Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи (ч. 4 ст. 19 ЦПК України). Згідно ч. 1 ст. 28 ЦПК України, позови про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, про визнання батьківства відповідача, позови, що виникають з трудових правовідносин, можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача, Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 5 ЗУ "Про судовий збір", від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються, позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі. 12.05.2020 року автоматизованою системою документообігу суду на підставі п. 15.4) Перехідних Положень ЦПК України для розгляду даної справи по суті був визначений суддя Кагарлицького районного суду Закаблук О.В. 04.06.2020 року Кагарлицьким районним судом на підставі ст.ст. 175, 177, 185, 187, 258, 260 ЦПК України винесено ухвалу про відкриття провадження у справі та призначено справу до слухання в загальному позовному порядку, призначено підготовче судове засідання на 12 год. 00 хв. 06.07.2020 року. 06.07.2020 року в підготовчому судовому засіданні оголошено перерву до 14 год. 00 хв. 30.07.2020 року в зв`язку з клопотанням представника позивача. В підготовче судове засідання, яке відбулося 30.07.2020 року, представник відповідача, - Комунального підприємства Київської обласної ради «Кагарликтепломережа», - не з`явився, хоча повідомлявся судом про день, час та місце слухання справи. 30.07.2020 року проведення підготовчого судового засідання відкладено на 09 год. 00 хв. 28.09.2020 року в зв`язку з неявкою сторін по справі. 28.09.2020 року проведення підготовчого судового засідання відкладено на 09 год. 00 хв. 02.11.2020 року в зв`язку з неявкою представника відповідача. 02.11.2020 року проведення підготовчого судового засідання відкладено на 09 год. 25.11.2020 року в зв`язку з неявкою представника відповідача. В підготовчому судовому засіданні, яке відбулося 25.11.2020 року, представник позивачки[PERSON] , - адвокат Матюшенков Д.В.позов підтримав, просив суд призначити справу до основного слухання, категорично заперечував проти відкладення проведення підготовчого судового засідання в зв`язку з неявкою представника відповідача, та просив визнати неявку представника відповідача в підготовче судове засідання, яке відбулося 25.11.2020 року, - неповажною, та наполягав на проведенні підготовчого судового засідання у відсутності представника відповідача, інших заяв і клопотань до суду, - не подавав. В підготовче судове засідання, яке відбулося 25.11.2020 року, представник відповідача, - Комунального підприємства Київської обласної ради «Кагарликтепломережа» не з`явився, хоча повідомлявся судом про день, час та місце слухання справи. Відповідач не надіслав на адресу Кагарлицького районного суду відзив на позовну заяву в строки, які вказані в резолютивній частині ухвали про відкриття провадження, не надіслав на адресу суд заяв про відкладення проведення підготовчого судового засідання, про слухання справи у його відсутність. Відповідно, неявку представника відповідача, - Комунального підприємства Київської обласної ради «Кагарликтепломережа» в підготовче судове засідання, яке відбулося 25.11.2020 року, - суд визнає неповажною, та, відповідно, - такою, яка не перешкоджала проведенню підготовчого судового засідання. 25.11.2020 року Кагарлицьким районним судом проведено підготовче судове засідання без участі відповідача, по результатам проведеного підготовчого судового засідання судом на підставі п. 3 ч. 2 ст. 200 ЦПК України винесено процесуальну (без видалення до нарадчої кімнати) ухвалу, на підставі якої закрито підготовче провадження, та призначено справу до судового розгляду по суті на 11 год. 00 хв. 21.12.2020 року. 10.11.2020 року проведення судового засідання відкладено на 09 год. 00 хв. 08.12.2020 року в зв`язку з неявкою сторін. В судовому засіданні, яке відбулося 21.12.2020 року, представник позивачки [PERSON] , - адвокат Матюшенков Д.В. позов підтримав, подав розрахунок середнього заробітку за час затримання розрахунку при звільненні позивача, обгрунтовував свою правову позицію обставинами та нормами права, які викладені в мотивувальній частині позовної заяви, не заперечував проти винесення заочного рішення, _ в зв`язку з черговою неявкою представника відповідача. В судове засідання, яке відбулося 21.12.2020 року, представник відповідач а Комунального підприємства Київської обласної ради «Кагарликтепломережа» не з`явився, хоча повідомлявся судом про день, час та місце слухання справи, не надіслав на адресу суду письмової заяви про відкладення слухання справи, чи про слухання справи у його відсутність. Суд, вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку щодо задоволення позову, - шляхом винесення заочного рішення, обгрунтовуючи своє рішення наступним. Що стосується винесення заочного рішення, то, відповідно, враховуючи вищевикладені обставини судом винесено ухвалу про проведення заочного розгляду справи на підставі Глави 11 ЦПК - «Заочний розгляд справи». Згідно ст. 280 ЦПК України, - умови заочного розгляду справи: 1 Суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: - відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового за\-сідання; - відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без пові\-домлення причин; - відповідач не подав відзив; - позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів. У разі зміни позивачем предмета або підстави позову, зміни розміру позов\-них вимог суд відкладає судовий розгляд для повідомлення про це відповідача. В судовому засіданні представник позивачки [PERSON] , - адвокат Матюшенков Д.В. не заперечував проти заочного розгляду справи, та, відповідно, винесення заочного рішення. Представник відповідача, - Комунального підприємства Київської обласної ради «Кагарликтепломережа», хоча повідомлявся судом про день, час та місце слухання справи, проте, в судове засідання не з`явився 6 (шість) раз поспіль. Відповідач (представник відповідача) не надіслав на адресу суду письмову заяву про неможливість прибуття в судове засідання, не повідомив про причини своєї неявки, не подав відзив на позовну заяву, в строки, які вказані в резолютивній частині ухвали суду про відкриття провадження, не надіслав заяви про слухання справи у його відсутність, відповідно, його неявку представника відповідача в судове засідання суд визнає як таку, яка є неповажною, та такою, яка не перешкоджає розгляду справи по суті без участі представника відповідача, та, відповідно, - такою, яка дає змогу винести заочне рішення. Згідно ст. 281 ЦПК України, - порядок заочного розгляду справи: 1. Про заочний розгляд справи суд постановляє ухвалу. 2. Розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією гла\-вою. Згідно ст. 282 ЦПК України, - форма і зміст заочного рішення: 1. За формою і змістом заочне рішення повинно відповідати вимогам, встанов\-леним статтями 263 і 265 цього Кодексу, і, крім цього, у ньому має бути зазначено строк і порядок подання заяви про його перегляд. Згідно ст. 283 ЦПК України, - повідомлення про заочне рішення: 1. Відповідачам, які не з`явилися в судове засідання, направляється копія заоч\-ного рішення в порядку, передбаченому статтею 272 цього Кодексу. Згідно ч. 5 ст. 272 ЦПК України, вручення судового рішення: - учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складання у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня. Підсудність. Згідно ч. 2 ст. 27 ЦПК України позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань. Як вбачається з матеріалів справи, зокрема, - з витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, відповідач по справі, - Комунальне підприємство Київської обласної ради «Кагарликтепломережа» має юридичну адресу: (09201, Київська область, м. Кагарлик, вул. Миру, 16, код ЄДРПОУ: 20622074). Відповідно, враховуючи місце реєстрації відповідача - юридичної особи та враховуючи положення ч. 2 ст. 27 ЦПК України, дана справа підсудна Кагарлицькому районному суду Київської області, - як суду першої інстанції загальної юрисдикції. Фактичні обставини справи, встановлені судом в судовому засіданні, та застосування до них норм права. Позивач [PERSON] згідно наказу № 129-к від 14.11.2016 р. була прийнята на роботу до Комунального підприємства Київської обласної ради "Кагарликтепломережа" (далі - Відповідач", або КП КОР Кагарликтепломережа'") на посаду головного бухгалтера. Згідно наказу Відповідача від 30.08.2019 року № 101-К та запису в трудовій книжці, Позивача було звільнено із займаної посади на підставі п. 1 ст. 36 Кодексу законів про працю (КЗпП) за згодою сторін. Вищевказані обставини підтверджені належним та допустимим доказом, - трудовою книжкою серії АФ № 003034, яка видана 21 липня 2005 року на ім`я [PERSON] . Відповідно до ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Однак, після звільнення, з Позивачем не було здійснено розрахунок належних йому до виплати сум заробітної платі та нарахованих відпускних. Згідно довідки Відповідача № 7 від 10.04.2020 року, заборгованість нарахованої та невиплаченої заробітної плати Відповідача перед Позивачем складає 62871,25 грн. з урахуванням ПДФО (18%), військового збору (1,5%) та профспілкового внеску (1%) та складається з: 13759,94 грн. - нараховані відпускні; 14715,87 грн. - заробітна плата за серпень 2019 р.; 14850,99 грн. - заробітна плата за липень 2019 р.; 14668,25 грн. - заробітна плата за червень 2019 р.; 5694,38 грн. - заробітна плата за травень 2019 р. Згідно зі ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Згідно з ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У відповідності зі ст. ст. 12,13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, поданих учасниками справи. Відповідно до ст. 43 Конституції України, держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю, гарантує рівні можливості у виборі професії та роду трудової діяльності, реалізовує програми професійно-технічного навчання, підготовки і перепідготовки кадрів відповідно до суспільних потреб. Відповідно до ст. 115 КЗпП України, заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Статтею 233 КЗпП України встановлено, що у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком. Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. В розумінні Європейського Суду з прав людини мирне володіння своїм майном включає не тільки "класичне" право власності, яке розглядається в Україні, а й, до прикладу, виплати за трудовим договором та інші виплати. Таким чином Відповідачем порушено трудові права Позивача, які підлягають захисту шляхом стягнення в Відповідача, зокрема, - заборгованості по заробітній платі у розмірі 62871,25 грн. Відповідно до приписів ст. 163.1.1 Податкового кодексу України компенсація за затримку розрахунку при звільнені є базою для оподаткування податком з доходу фізичних осіб. Згідно ст. 18 ПК України особа, яка нараховує та виплачує доходи на користь фізичної особи називається податковим агентом, тобто відповідач є відповідальним за нарахування та сплату до бюджету податку з доходів фізичних осіб, який утримується з нарахованої виплати. Стаття 9 ПК України визначає, що до загальнодержавних податків належить податок на доходи фізичних осіб (ПДФО), платником якого є фізична особа - резидент, яка отримує доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи (п.п.162.1.1. п.162.1 ст. 162. ПК України). Згідно 167.1. ст. 167 ГІК України, ставка податку становить 18 відсотків бази оподаткування щодо доходів, нарахованих (виплачених, наданих) (крім випадків, визначених у пунктах 167.2-167.5 цієї статті) у тому числі, але не виключно у формі: заробітної плати, інших заохочувальних та компенсаційних виплат або інших виплат і винагород, які нараховуються (виплачуються, надаються) платнику у зв`язку з трудовими відносинами та за цивільно-правовими договорами. Також згідно ст. 16 - 1 ПК України, тимчасово, до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України, встановлюється військовий збір. Згідно п.п. 1.1. п.161 підрозділу 10 розділу XX ПК України, платниками збору є особи, визначені п. 162.1 ст. 162 ПКУ, тобто фізичні особи - резиденти, які отримують доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи; Ставка військового збору складає у всіх випадках 1,5% від об`єкту оподаткування. Отже, зважаючи на наведене, зазначена вище сума, повинна бути виплачена Позивачу, після утримання необхідних податків і зборів, а саме ПДФО (18%) та військового збору (1,5%). Питання виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні працівника. Згідно ст. 117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Відповідно до п.21 постанови Пленуму Верховного суду України "Про практику застосування судами законодавства про оплату праці" №13 від 24.12.1999 р., при визначенні середньої заробітної плати слід виходити з такого, що в усіх випадках, коли за чинним законодавством вона зберігається за працівником, це слід робити відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою КМУ № 100 від 08.02.1995 року. Постановою КМУ від 8 лютого 1995 р. № 100, було затверджено Порядок обчислення середньої заробітної плати (далі - Порядок). Відповідно до абз.з п. 2 Порядку 100, середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата. Відповідно до п. 8 Порядку нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати. Нарахування виплат, що провадиться обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. Сума заробітної плати, що була нарахована Позивачу складає 29 566,86 грн. = (липень 19р. - 14 850,99 грн. + серпень 19р. - 14 718,87 грн.). Кількість робочих днів у липні 2019р. - 23. Кількість робочих днів у серпні 2019р. - 21. З цього: 29566,86 грн. (нарахована заробітна плата за липень 19р. та серпень 19р.) : 44 (кількість робочих дні за липень 19р. та серпень 19р.) = 671,97 грн. (середня заробітна плата в день). З цього заборгованість Відповідача перед Позивачем стосовно затримки розрахунку при звільненні Позивача за період з 01.09.2019 року по 21.12.2020 року складатиме - 221078,13 грн., (329 - кількість робочих днів х 671,97 грн.), що складається з наступного: - кількість робочих днів у вересні 19р. - 21; кількість робочих днів у жовтні 19р. - 22; кількість робочих днів у листопаді 19р. - 21; кількість робочих днів у грудні 19р. - 21; кількість робочих днів у січні 20р. - 21; кількість робочих днів у лютому 20р. - 20; кількість робочих днів у березні 20р. - 21; кількість робочих днів у квітні 20р. - 21; кількість робочих днів у травні 20р. - 19; кількість робочих днів у червня 20р. - 20; кількість робочих днів у липні 20р. - 23; кількість робочих днів у серпні 20р. - 20; кількість робочих днів у вересні 20р. - 22; кількість робочих днів у жовтні 20р. - 2і; кількість робочих днів у листопаді 20р. - 21; кількість робочих днів станом на 21 грудня 20р. - 15. Окрім того, суд приходить до висновку щодо допуску до негайного виконання даного судового рішення в частині, в порядку та на умовах, які передбачені п. 2 ч. 1 ст. 430 ЦПК України. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання судових рішень у справах про присудження працівникові виплати заробітної плати, але не бульше ніж за один місяць. Відповідно, суд з урахуванням вищевикладеного та вимог ст. 264 ЦПК України приходить до наступного висновку: - обставини, якими обґрунтовувала позовну заяву позивач [PERSON] , - мали місце; - із встановлених обставин випливають трудові правовідносини, - які, зокрема, регулюються нормами КЗпПУ; - до встановлених правовідносин підлягають до застосування, зокрема, наступні норми права, - ст. 43 Конституції України, Ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, п. 21 постанови Пленуму Верховного суду України "Про практику застосування судами законодавства про оплату праці" №13 від 24.12.1999 р., Постанова КМУ від 8 лютого 1995 р. № 100 «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати», ст.ст. 115, 116, 117, 233 КЗпПУ, ст. 15 ЦК України, ст.ст. 4, 12, 13, п. 2 ч. 1 ст. 258, 259, 263 - 265, 267, 268, 280 - 283, п. 2 ч. 1 ст. 430 ЦПК України; - зважаючи на встановлені фактичні обставини справи, позов підлягає до задоволення в повному обсязі; - судові витрати слід стягнути з відповідача, - Комунального підприємства Київської обласної ради «Кагарликтепломережа» на користь держави, так як позивачка [PERSON] була звільнена від сплати судового збору на підставі п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір»; - дане судове рішення слід допустити до негайного виконання в частині, в порядку, та на умовах, які передбачені п. 2 ч. 1 ст. 430 ЦПК України; - заходи забезпечення позову в даному цивільному провадженні не застосовувалися. Судові витрати. Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Згідно ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову, - на відповідача. Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судо\-вих витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх поне\-сли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина ком\-пенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсу\-ються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Так як позивачка по справі, - [PERSON] звільнена від сплати судового збору на підставі п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», судові витрати у виді судового збору в розмірі 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп. слід покласти на відповідача по справі, - Комунального підприємства Київської обласної ради «Кагарликтепломережа», стягнувши їх на користь держави. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved