Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-11 00:00:00

Позивач 21.06.2018 звернулася до суду з зазначеним позовом. Обґрунтувала його наступним. [INFO] помер [PERSON], після смерті якого залишилось спадкове майно - житловий будинок з господарськими будівлями розташований в [ADDRESS], який належав останньому на підставі свідоцтва про право на спадщину по заповіту від 3 квітня 1995 року, яке фактично прийняла мати померлого [PERSON], так як вступила в управління або володіння спадковим майном. [INFO] [PERSON] померла. Спадкоємцем майна померлої за заповітом, яка вчасно прийняла спадщину шляхом подачі заяви про прийняття спадщини до Глобинської державної нотаріальної контори Полтавської області є позивач. Державний нотаріус відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину так як не подано правовстановлюючий документ який підтверджує право власності померлої на спадкове майно. Посилаючись на викладене, позивач прохала суд визнати за нею в порядку спадкування за заповітом право власності на житловий будинок з господарськими будівлями, за адресою: [ADDRESS] У судове засідання позивач не з'явилася, направила до суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Вказала, що позовні вимоги підтримує. Представник відповідача - Глобинської міської ради у судове засідання не з'явився. Належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи. В заяві, адресованій суду, прохав розглянути справу у його відсутності, заперечень на позов не надав. Відповідно до ч. 1 ст. 198 ЦПК України підготовче судове засідання проводиться за правилами, встановленими главою 6 цього розділу, з урахуванням особливостей підготовчого засідання, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У відповідності до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Представник третьої особи в судове засідання не з'явилася, не повідомивши суд про причину неявки, належним чином повідомлена про дату, час і місце засідання. Відповідно до п.1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України,якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без повідомлення причин неявки. Дослідивши матеріали справи, всебічно, повно, об'єктивно оцінивши надані докази та давши їм належну оцінку, суд встановив наступне. [INFO] року помер [PERSON], що підтверджується копією запису акта про смерть № 46 від 21 лютого 2000 року, виданого Глобинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області 25.06.2018. За життя, [PERSON] був власником домоволодіння, розташованого за адресою: [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право на спадщину по заповіту від 03 квітня 1995 року зареєстровано в реєстрі за № 2-657. Як вбачається з запису акта про народження № 199 від 06 грудня 1961 року [PERSON] народився [INFO] року в м. Глобине Полтавської області його батьками є [PERSON] та [PERSON]. Рішенням Глобинського районного суду Полтавської області від 22.12.2016 встановлено факт проживання та реєстрації [PERSON] за адресою: [ADDRESS] на день її смерті [INFO] року. Встановлено факт, що [PERSON] одна проживала за адресою: [ADDRESS] Відповідно до повідомлення Глобинської державної нотаріальної контори № 319/01-16 від 11 липня 2018 року, після померлого [INFO] року [PERSON] спадкова справа не заводилась. [PERSON] вважається такою, що прийняла спадщину, оскільки фактично вступили в управління та володіння спадковим майном. Правовідносини по спадкуванню нерухомого майна [PERSON] виникли на час дії Цивільного кодексу Української РСР від 18.07.1963 року, із змінами, внесеними до нього. Відповідно до ч.1 ст. 529 названого кодексу при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках діти ( в тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Згідно пунктів 1, 2 ч.1 ст. 549 ЦК УРСР 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем прийняття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій частині дії повинні бути вчиненні протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. [INFO] року померла [PERSON] у віці 71 рік, в м. Глобине Полтавської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Глобинського районного управління юстиції Полтавської області [INFO] року. [PERSON], за життя 15 листопада 2011 року склала заповіт, посвідчений [PERSON], приватним нотаріусом Глобинського районного нотаріального округу за реєстровим № 1925, згідно якого усі її права та обов'язки, які їй належать на момент складання цього заповіту, а також ті права та обов'язки, які можуть належать їй у майбутньому, та усе його майно рухоме і нерухоме, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що буде належать на день смерті і на що він за законом матиме право заповіла [PERSON], [INFO]. Заповіт на день смерті не змінено та не скасовано. Позивач є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON]. Постановою від 26 квітня 2018 року, [PERSON], державний нотаріус Глобинської державної нотаріальної контори Полтавської області, відмовила [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, оскільки не подано правовстановлюючий документ, який підтверджує право власності померлого на спадкове майно. Відповідно до технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок № [ADDRESS] від 12 липня 2013 року житловий будинок літ. "А", площею 64,10 кв. м., погріб з шийкою літ. "Г" площею 15,00 кв. м., прибудова літ. "а", площею 21,80 кв. м., літня кухня-гараж літ. "Б" площею 68,80 кв. м., сарай літ. "В" площею 16,10 кв. м., ворота №1, огорожа №2, огорожа №3, збудовані без істотних порушень діючих будівельних норм і правил. Як вбачається з дослідженої в судовому засіданні копії спадкової справи після померлої [INFO] року [PERSON] у Глобинській державній нотаріальній конторі Полтавської області заведена спадкова справа №156/2012, заяву про прийняття спадщини по заповіту подала [PERSON], інші спадкоємці, які прийняли спадщину відсутні. Нотаріусом визначено коло спадкоємців та встановлено, що єдиною спадкоємицею майна померлого за заповітом є [PERSON] Надаючи правову оцінку викладеним обставинам, суд зазначає наступне. Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні, що закріплено в ст. 321 ЦК України. Статтею 328 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Положеннями ст. 1216 ЦК України встановлено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). У відповідності до ст. ст. 1217, 1218 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною 5 статті 1268 ЦК України визначено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч. 1 ст. 182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Приймаючи до уваги викладене, суд дійшов висновку, що позов є законним та обґрунтованим, а тому підлягає задоволенню.

Outcome: approved