Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-11 00:00:00

Представник ПАТ «Альфа-Банк» звернувся до суду з позовом [PERSON], [PERSON],[PERSON], [PERSON], третя особа служба у справах дітей Галицької РДА яка в подальшому була замінена на службу у справах дітей Бурштинської міської ради про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення з житлового приміщення. Сторони по справі в судове засідання не з'явилися, представник позивача, та представник третьої особи надіслали на адресу суду заяви про розгляд справи без їх участі. Дослідивши здобуті докази, з'ясувавши фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, що 17.12.2012 року між ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та ПАТ «Альфа Банк» укладено Договір відступлення прав вимоги. Згідно п. 2.1. цього Договору, ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» передає (відступає), а ПАТ «Альфа Банк» приймає Кредитний Портфель та зобов'язується сплатити за нього ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» грошову винагороду (Ціну Продажу) на умовах, визначених цим Договором. Внаслідок передачі (відступлення) Кредитного Портфеля за цим Договором, Новий Кредитор набуває усіх Прав Вимоги Первісного Кредитора за Кредитними Договорами та Договорами Забезпечення, включно з правом вимагати від Позичальників належного виконання всіх грошових та інших зобов'язань, правом на звернення стягнення за зобов'язаннями Позичальників на заставлене майно, та іншими Правами Вимоги за Кредитними Договорами та Договорами Забезпечення. Також, 17.12.2012 року між ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та ПАТ «Альфа Банк» укладено Договір про передачу прав за договорами забезпечення. Згідно умов цього Договору Цедент зобов'язується передати Цесіонарію Договори забезпечення, а Цесіонарій приймає та набуває Права, що передаються, та зобов'язується прийняти Договори забезпечення. Права за Договорами забезпечення переходять до Цесіонарія виключно в силу положень законодавства. Отже, внаслідок укладення вказаних договорів відбулася заміна кредитора, а саме ПАТ «Альфа Банк» набуло статусу нового кредитора/стягувача за договором від 11 травня 2006 року № 574 позичальником згідно якого є [PERSON]. Відповідно до ст. 514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. 11 травня 2006 року ПАТ «АК ПІБ» (надалі за текстом - Банк) та [PERSON] (надалі за текстом - Відповідач ), уклали Кредитний договір №574 з подальшим внесенням змін та доповнень (надалі за текстом - Кредитний договір). Відповідно до умов вищевказаного Кредитного договору, Банк зобов'язується надати Боржнику (за Кредитним договором - Позичальникові) кредит у сумі 14 000,00 дол. США, а Відповідач зобов'язується повернути наданий кредит і сплатити проценти за користування в сумі, строки та на умовах, що передбачені Кредитним договором. Банк (кредитор) свої зобов'язання за Кредитним договором виконав в повному обсязі, надавши Відповідачу кредит у сумі, передбаченій умовами Кредитного договору. В свою чергу, Відповідач , неналежно виконує взяті на себе зобов'язання, чим грубо порушує умови Кредитного договору, в результаті чого станом на 21.02.2018 року має прострочену заборгованість, а саме: за кредитом - 7678,90 дол.США. за відсотками - 4736,57 дол США, що підтверджується розрахунком заборгованості (додається). З метою забезпечення належного виконання зобов'язання за Кредитним договором, 11.05.2006 року ПАТ «АК Промінвестбанк» та [PERSON], уклали Іпотечний договір (надалі за текстом - Іпотечний договір), відповідно до якого остання передала Банку в іпотеку наступне майно, а саме: житловий будинок з цегли, жилою пл. 44,2 кв.м., загальною площею 94,6 кв.м., зазначеного в плані під літ "А", стайні "Б", вбиральні"Г", погрібу "Г", ворота 1, огорожа 2,3, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] Ринкова вартість квартири, згідно Звіту про експертну оцінку ринкової вартості житлової нерухомості від 03 березня 2018 року, виконаний ТОВ «Консалтинговою Компанією «Бі.Еф.Сі», складає 289 241,00 гривень. У порушення умов Договору, Відповідач 1, свої зобов'язання належним чином не виконував, в результаті чого Банк прийняв рішення звернути стягнення на заставне майно. Згідно довідки про реєстрацію та склад сім'ї №701 від 21.02.2018 року в житловому будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] зареєстровані: -[PERSON], [INFO], -[PERSON], [INFO], -[PERSON], [INFO], -[PERSON], [INFO] Відповідно до Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 за № 512/5 забороняється передавати на прилюдні торги об'єкти нерухомості з зареєстрованими неповнолітніми особами. Таким чином, подальша реєстрація [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] в будинку, що є предметом іпотеки, унеможливлює її реалізацію, внаслідок чого порушуються законні права та інтереси Іпотекодержателя. Відповідно до частини третьої статті 47 Конституції України позбавити громадянина житла можна лише на підставі закону за рішенням суду. Згідно п.1 ч.2 ст.11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, в яких одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 ЦК України. Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Відповідно до умов Іпотечного договору, Іпотекодержатель набуває право звернення стягнення на предмет іпотеки та його реалізацію у наступних випадках: - якщо у момент настання строку виконання Іпотекодавцем зобов'язань за Договором про іпотечний кредит вони не будуть виконані у повному обсязі, зокрема: при повному або частковому неповерненні у встановлені відповідно до Договору про іпотечний кредит строки суми кредиту; та/або при несплаті або частковій несплаті у передбачені Кредитним договором строки сум відсотків та/або при несплаті або частковій несплаті в строк сум неустойки (пені, штрафу), що передбачені Договором про іпотечний кредит; - незалежно від настання терміну виконання Іпотекодавцем будь-яких зобов'язань за Кредитним договором - при виникненні підстав, вказаних у п.п. 3.1.5, 3.1.6, 3.1.8 Іпотечного договору. На виконання умов Кредитного договору та Іпотечного договору, Відповідачам (Боржнику) було направлено вимогу про усунення порушень, але станом на дату подання позовної заяви вимога залишена ними без задоволення. Відповідно до ст. 3 ЗУ «Про іпотеку» Іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду. До іпотеки, яка виникає на підставі закону або рішення суду, застосовуються правила щодо іпотеки, яка виникає на підставі договору, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ч.6 ст. 3 ЗУ «Про іпотеку», у разі порушення Боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержателя лише у разі його/її виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки. Відповідно до ст. 12 ЗУ «Про іпотеку» у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до ст. 33 ЗУ «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 ЗУ «Про іпотеку». Відповідно до ст. 39 ЗУ «Про іпотеку» одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд за заявою іпотекодержателя вправі винести рішення про виселення мешканців, якщо предметом іпотеки є житловий будинок або житлове приміщення. Відповідно до статті 109 Житлового кодексу виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом. Виселення проводиться добровільно або в судовому порядку. Допускається виселення в адміністративному порядку з санкції прокурора лише осіб, які самоправно зайняли жиле приміщення або проживають у будинках, що загрожують обвалом. Громадянам, яких виселяють з жилих приміщень, одночасно надається інше постійне жиле приміщення, за винятком виселення громадян при зверненні стягнення на жилі приміщення, що були придбані ними за рахунок кредиту (позики) банку чи іншої особи, повернення якого забезпечене іпотекою відповідного жилого приміщення. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 40 Закону України «Про іпотеку», звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться у порядку, встановленому законом. Після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільняють житловий будинок або житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. Відповідно до ч. 3 ст. 109 ЖК України, звернення стягнення на передане в іпотеку жиле приміщення є підставою для виселення всіх громадян, що мешкають у ньому. Після прийняття кредитором рішення про звернення стягнення на передане в іпотеку жиле приміщення всі громадяни, що мешкають у ньому, зобов'язані на письмову вимогу кредитора або нового власника цього жилого приміщення добровільно звільнити його протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо громадяни не звільняють жиле приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду.

Outcome: approved