Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-15 00:00:00

До Великоновосілківського районного суду Донецької області, надійшла заява Територіальної громади с. Зелене Поле в особі Зеленопільської сільської ради Великоновосілківського району Донецької області про визнання спадщини відумерлою. За заявою було відкрито провадження у справі та справа була призначена до розгляду. В судове засідання представник заявника не з`явився, подав заяву про розгляд справи без її участі, на своїх вимогах наполягала. При даних обставинах, суд вважає за можливе розглянути справу без участі заявника за наявними документами. Розглянувши матеріали справи, судом встановлено: 21 березня 2006 року в с. Зелене Поле Великоновосілківського району Донецької області померла [PERSON] що підтверджується довідкою Великоновосілківського районного відділу Державної реєстрації актів цивільного стану, актовим записом про смерть №9 від 22 березня 2006 року (а.с.6) [PERSON] була власником земельної ділянки площею 1 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, з кадастровим номером [NUMBER] , що знаходиться на території Зеленопільської сільської ради Донецької області та належала померлій [PERSON] на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] , виданого Великоновосілківською районною державною адміністрацією Донецької області 14 листопада 2005 року, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 01.01.149-100836 (а.с.4). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої входить зазначена земельна ділянка площею 1 га, яка розташована на території Зеленопільської сільської ради. З Витягу із Спадкового реєстру за № 55118302 від 13 лютого 2019 року року вбачається, що спадкові справи за заявами спадкоємців після смерті [PERSON] не заводилися та свідоцтва про право на спадщину відповідно не видавалися (а.с.16). Із довідки, виданої виконавчим комітетом Зеленопільської сільської ради №96 від 26 лютого 2019 року вбачається, що [PERSON] на день смерті, яка сталася [INFO] , проживала зі співмешканцем [PERSON] [INFO] . Відомості про встановлення факту спільного проживання суду не надані. 29 жовтня 2016 року Зеленопільською сільською радою зроблено оголошення в місцевому друкованому виданні суспільно-політичній газеті "Сільський край" про визнання спадщини відумерлою. З дати публікації оголошення спадкоємці для прийняття спадщини не звертались. Смерть власника та відсутність спідкоємця, від-так особи, яка має право вільно володіти, користуватись та розпоряджатись майном, роблять неможливим використання земельної ділянки за призначенням та стали підставою для звернення органу місцевого самоврядування із відповідною заявою. З`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються доводи заявника, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, суд прийшов до висновку про наявність підстав для задоволення позову з огляду на таке. Відповідно до п.8 ч.2 ст.293 ЦПК України, справи про визнання спадщини відумерлою розглядаються у порядку окремого провадження. Згідно із ст. 294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Відповідно до ч.ч. 1, 2\~ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошена померлою. Згідно із ч. 1\~ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1\~ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку встановленого\~статтею 1270 ЦК України\~не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За приписами\~ст. 1277 ЦК України, у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття, орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, а якщо до складу спадщини входить нерухоме майно\~за його місцезнаходженням зобовязаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. Заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади, а нерухоме майно\~за його місцезнаходженням. Згідно з положеннями\~ст.334 ЦПК України\~заява про визнання спадщини відумерлою у випадках, встановлених\~Цивільним кодексом України, подається до суду за місцем відкриття спадщини. Відповідно до\~ст. 338 ЦПК України, суд, встановивши, що спадкоємці за заповітом і за законом відсутні або спадкоємці не прийняли спадщину чи відмовилися від її прийняття, ухвалює рішення про визнання спадщини відумерлою та про передачу її територіальній громаді відповідно до закону. Таким чином,\~виходячи з\~аналізу цивільного\~та цивільного\~процесуального законодавства,\~а також\~досліджених доказів,\~суд приходить\~до висновку,\~що вимоги\~заявника про\~визнання відумерлою\~спадщини після\~померлої [INFO] \~року [PERSON] , яка була власником земельної ділянки площею 1 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, з кадастровим номером [NUMBER] , що знаходиться на території Зеленопільської сільської ради Донецької області та належала померлій [PERSON] на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] , виданого Великоновосілківською районною державною адміністрацією Донецької області 14 листопада 2005 року, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 01.01.149-100836 є обґрунтованими та підлягають задоволенню, оскільки їх доведено належними, допустимими та достатніми доказами. При цьому, до вказаного висновку суд прийшов, виходячи не тільки із вимог національного законодавства України, а і з висновків Європейського Суду з прав людини, викладених у рішенні у справі "Бочаров проти України" від\~17.03.2011 року (остаточне\~17.06.2011 року), в пункті 45 якого зазначено, що "Суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом" (див. рішення від 18.01.1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства"). Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих\~презумпцій\~щодо фактів (див. рішення у справі "Салман проти Туреччини")". \~ \~ \~ \~На підставі наведеного,

Outcome: approved