Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-19 00:00:00

[PERSON] звернувся до Рівненського міського суду з позовом до ПАТ "Українська страхова компанія "Гарант-Авто", вимоги за яким були уточнені заявою від 27.02.2017 р., про стягнення заборгованості із заробітної плати, матеріальної шкоди та звільнення з роботи, стягнення моральної шкоди, зобов'язання вчинити дію. Свої вимоги обгрунтовує тим, що він тривалий час працював Директором Рівненської філії ПАТ «Українська страхова компанія «Гарант-Авто», але 22 жовтня 2014 року згідно [PERSON]О Голови Правління ПАТ «УСК «Гарант-Авто» було прийнято рішення про ліквідацію Рівненської філії. А 03 листопада 2014 року його було прийнято на посаду Директора Рівненської Дирекції з посадовим окладом згідно штатного розкладу за переведенням з Рівненської філії згідно [PERSON] №708-кго від 03.11.2014 року. Згідно Положення про Рівненську Дирекцію ПАТ «УСК «Гарант-Авто» є без балансовим відділенням, тобто не веде окремого бухгалтерського обліку, не уповноважена нараховувати та сплачувати податки, збори та інші платежі та підпорядкована у своїй діяльності Компанії. За штатним розкладом Рівненської дирекції його щомісячна заробітна плата становила 3600 гривень, яка нараховувалась і виплачувалась йому до 31 грудня 2015 року в неповному обсязі. Останній раз йому було виплачено заробітну плату за грудень 2015 року, яку отримав на свій банківській рахунок у ПАТ «[PERSON] [PERSON]» 26 січня 2016 року. Проте згідно Довідки Компанії за вих. №824 від 31.12.2015 року заборгованість компанії по заробітній платі станом на кінець 2015 року становила 12\~286 грн.80 коп. З 01 січня 2016 року заборгованість із заробітної плати продовжувала зростати і на даний час він не отримав її за жоден місяць 2016 року, проте згідно Положення про Рівненську Дирекцію продовжує виконувати свої обовязки Директора. Про причини затримки у виплаті йому заробітної плати Компанія нічого не повідомляє. Заборгованість Відповідача перед ним по заробітній платі зросла: до заборгованості по заробітній платі, що була станом на 31 грудня 2015 року в сумі 12\~286, 80 гривень і була визнана Відповідачем, додалась заборгованість в сумі 43200 гривень за 2016 рік, та заборгованість за січень і лютий 2017 року в розмірі 6\~685,71 гривень, що станом на 24 лютого 2017 року разом становить 62172,51 гривень. Також за період роботи на посаді Директора Рівненської дирекції жодного разу йому не надавалась щорічна відпустка, згідно п. 2.2.6 Колективного Договору та Додатку №2 до нього відпустка складає 31 календарний день. Заборгованість по компенсації за невикористану відпустку становить за період роботи з 03.11.2014 року по 24.02.2017 року 69 днів, і відповідно становить 8477, 81 гривень (43200/12/29.3*69=8477,81). Окрім того, за період з лютого 2015 по жовтень 2015 року в Рівненській Дирекції Компанії Виконавчою службою Рівненського міського управління юстиції було проведено стягнення страхового відшкодування на користь страхувальника, внаслідок чого було стягнуто з Рівненської Дирекції 28\~366,52 гривні страхового відшкодування, судових витрат та витрат на проведення виконавчих дій, окрім того, 5\~926,89 гривень страхового відшкодування були сплачені ним особисто із власних коштів (оскільки власних коштів дирекції невистачило), з метою зняття арешту з майна Дирекції, що було здійснено згідно [PERSON] опису та арешту майна від 16.03.2015 року, що перешкоджало роботі всієї Дирекції. Вказані обставини підтверджуються Розпорядженням 46096516/15, банківською квитанцією про сплату 5926,89 грн. на користь страхувальника, Витягом про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна від 27.03.2015 року. Про здійснення вказаних витрат особисто повідомив заступника в.о. Голови компанії та йому було обіцяно повернення його коштів найближчим часом. Згідно ст.1160 ЦК України, він має право вимагати від Компанії відшкодування фактично зроблених ним витрат в інтересах Компанії по відшкодуванню шкоди третім особам. Оскільки вищезазначені кошти у сумі 5926,89 грн. Компанія йому не відшкодувала, змушений стягувати через суд суму сплаченого ним відшкодування шкоди. На підставі ст. 44 КЗпП, внаслідок порушення власником або уповноваженим органом законодавства про працю колективного договору працівникові при звільненні виплачується вихідна допомога у розмірі тримісячного середнього заробітку, що в його випадку становить 10800 гривень. Оскільки відповідач вчасно не виплачував йому заробітну плату, не надавав щорічну відпустку та не компенсував інші витрати, вказаними діями ним було нанесено йому величезні моральні страждання, оскільки відсутність коштів на повноцінне життя та харчування призвело до напружених стосунків у сімї, до відсутності необхідного відпочинку та щорічного оздоровлення, оскільки є особою, що постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, що призвело до важкого психологічного стану та необхідності шукати додаткові заробітки після робочого дня в дирекції. Розмір нанесеної йому моральної шкоди оцінює у 15000 гривень. Внаслідок невиконання Компанією законодавства про працю, Положення про Рівненську Дирекцію, умов Колективного Договору, а також повного ігнорування його звернень до Керівництва компанії, він змушений звертатись до суду за захистом своїх порушених прав. Просить суд Стягнути з ПАТ «УКРАЇНСЬКА СТРАХОВА КОМПАНІЯ «ГАРАНТ_АВТО» (код 16467237), що знаходиться у м. Києві, провулок Новопечерський 19/3 на користь Позивача [PERSON]: заборговану плату за період роботи з 03 листопада 2014 року по 24 лютого 2017 року в сумі 62 172, 51 грн. (шістдесят дві тисячі сто сімдесят дві гривні 51 коп.); компенсацію за невикористану відпустку в сумі 8\~477,81 грн. (вісім тисяч чотириста сімдесіт сім гривень 81 коп.); витрати по відшкодуванню майнової шкоди в сумі 5 926, 89 грн. (пять тисяч девятсот двадцять шість гривень 89 коп.); моральну шкоду в розмірі 15 000 грн. (пятнадцять тисяч гривень 00 коп.). Розірвати Трудову Угоду від 03.11. 2014 року, що була укладена при прийомі на посаду між ВідповідачемПАТ «Українська Страхова Компанія «Гарант-Авто» та [PERSON], укладену на невизначений строк, з ініціативи працівника, за ч.3 ст.38 КЗпП України, зобов`язати Відповідача видати позивачу відповідний наказ про звільнення та здійснити відповідні записи у трудовій книжці Позивача. Стягнути з ПАТ «УСК «Гарант-Авто» вихідну допомогу в розмірі тримісячного середнього заробітку, а саме 10800 грн. (десять тисяч вісімсот гривень 00 коп.). Зобовязати Відповідача прийняти протягом 7 днів з дня набрання законної сили Рішення суду всі матеріальні цінності Дирекції. Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення заробітної плати, але не більше ніж за один місяць. Представник позивача- адвокат [PERSON] подала до суду клопотання, в якому просила розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити, не заперечує проти постановлення заочного рішення по справі. Представник відповідача в судове засідання не з'явився повторно, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином судовою повісткою надісланою рекомендованою кореспонденцією. З заявою про розгляд справи в його відсутність до суду не звертався, заперечень на позов не подав. Суд прийшов до висновку, що відповідач не зявився до суду без поважних причин. З письмової згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи відповідно до ст.ст.224-228 ЦПК України. Судове\~ доручення\~\~\~ про вручення\~ документів та допит представника відповідача ПАТ "Українська страхова компанія "Гарант-Авто" \~ повернуто\~ з Печерського районного суду\~ м.Києва без виконання. Як вбачається з протоколів судових засідань від 11.05.2017р., 10.04.2017р. , на виклики до суду представник відповідача не зявлявся. Дослідивши письмові матеріали справи та оцінивши докази і їх сукупності, суд прийшов до наступних висновків. Судом встановлено, що [PERSON] перебуває у трудових відносинах з Рівненською філією ПАТ «Українська страхова компанія «Гарант-Авто» на посаді директора згідно [PERSON] №708-кго від 03.11.2014 року., з посадовим окладом згідно Штатного розкладу - 3600 гривень. 22 жовтня 2014 року згідно [PERSON] в.о Голови Правління ПАТ «УСК «Гарант-Авто» було прийнято рішення про ліквідацію Рівненської філії. З оглянутого судом Положення про Рівненську Дирекцію ПАТ «УСК «Гарант-Авто» вбачається, що Дирекція є без балансовим відділенням, не веде окремого бухгалтерського обліку, не уповноважена нараховувати та сплачувати податки, збори та інші платежі та підпорядкована у своїй діяльності Компанії. Згідно Довідки " УСК "Гарант- Авто" за вих. №824 від 31.12.2015 року заборгованість компанії по заробітній платі перед [PERSON] станом на 31.12.2015 року становила 12\~286 грн.80 коп. Невиплата заробітної плати позивачу за 2016 рік підтверджується випискою з зарплатного банківського рахунку «[PERSON] [PERSON]» [PERSON]. Згідно п. 2.2.6 Колективного Договору ПАТ «УСК «Гарант-Авто» та Додатку №2 до нього відпустка [PERSON] складає 31 календарний день. Судом встановлено, що за період з лютого 2015 по жовтень 2015 року в Рівненській Дирекції Компанії Виконавчою службою Рівненського міського управління юстиції було проведено стягнення страхового відшкодування на користь страхувальника, внаслідок чого було стягнуто з Рівненської Дирекції ПАТ «УСК «Гарант-Авто» 28\~366,52 гривні страхового відшкодування, судових витрат та витрат на проведення виконавчих дій. 5\~926,89 гривень страхового відшкодування були сплачені [PERSON] особисто із власних коштів з метою зняття арешту з майна Дирекції, що було здійснено згідно [PERSON] опису та арешту майна від 16.03.2015 року, що перешкоджало роботі всієї Дирекції, що підтверджується Розпорядженням 46096516/15, банківською квитанцією про сплату 5926,89 грн. на користь страхувальника, Витягом про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна від 27.03.2015 року. З оглянутої судом відповіді Головного Управління Держпраці у Київській області № 2/44-0-2970 від 04.11.2016 на звернення [PERSON] щодо можливого порушення законодавства про працю посадовими особами ПАТ "Українська страхова компанія "Гарант-Авто" вбачається, що у ході здійснення організаціних заходів щодо проведення перевірки встановлено, що за адресою реєстрації ПАТ "УСК "Гарант-Авто": м.Київ, провулок Новопечерський, буд.19/3 та адресою здійснення господарської діяльності: м.Київ, пр-т. Перемоги, 57 посадові особи Товариства відсутні. У звязку з чим здійснити перевірку у ПАТ "УСК "Гарант-Авто" за зверненням позивача не можливо. У відповідності до ст. 115 КЗпП України та ст. 24 Закону України "Про оплату праці" заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Згідно п.2.3.1. Колективного договору ПАТ «УСК «Гарант-Авто» - щомісячно сплачується заробітна плата відповідно до Положень про оплату праці, затверджених правлінням компанії. Таким чином, заборгованість по заробітній платі відповідача перед [PERSON] разом становить 62172,51 гривень. (12286,80 грн. -станом на 31.12.2015 р. + 43200 за 2016 рік + 6685,71 грн. за січень і лютий 2017 року). Також встановлено, що за період роботи на посаді Директора Рівненської дирекції [PERSON] не надавалась щорічна відпустка, яка згідно п. 2.2.6 Колективного Договору та Додатку №2 до нього складає 31 календарний день, що становить за період роботи з 03.11.2014 року по 24.02.2017 року 69 днів, і відповідно становить 8477, 81 гривень (43200/12/29.3*69=8477,81). Відповідно до ч. 1 ст. 1160 ЦК України особа, яка вчинила дії в майнових інтересах іншої особи без її доручення, має право вимагати від цієї особи відшкодування фактично зроблених витрат, якщо вони були виправдані обставинами, за яких були вчинені дії. Як було встановлено судом кошти у сумі 5926,89 грн. [PERSON] були сплачені особисто, з метою зняття арешту з майна Дирекції, а тому підлягають до стягнення з відповідача на користь позивача. [PERSON] прийнято рішення звільнитися із займаної посади на підставі ст. 38 КЗпП за власним бажанням, в звязку із невиконанням роботодавцем законодавства про працю та умов колективного та трудового договору. Оскільки у інший спосіб, як судовий [PERSON] позбавлений можливості розірвати трудові відносини з відповідачем. Суд прийшов до висновку, що вимога в частині розірвання трудової угоди з ПАТ «Страхова Компанія «Гарант-Авто» підлягає до задоволення з зобовязанням відповідача видати відповідний наказ про звільнення та здійснення відповідних записів в трудовій книжці. На підставі ст. 44 КЗпП, внаслідок порушення власником або уповноваженим органом законодавства про працю колективного договору працівникові при звільненні виплачується вихідна допомога у розмірі тримісячного середнього заробітку, що становить 10800 гривень. Відповідно до ст.237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих звязків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Судом беззаперечно встановлено, що мало місце неправомірне порушення права позивача на своєчасне отримання заробітньої плати в повному обсязі, на отримання щорічної відпустки та на компенсацію інших витрат, в звязку з чим він поніс моральні страждання. Виходячи з засад розумності, виваженості і справедливості, суд вважає, що розмір відшкодування моральної шкоди слід стягнути в розмірі 15000 грн., що на думку суду буде відповідати тому характеру, обсягу моральних страждань, яких зазнав позивач неправомірними діями відповідача. У відповідності \~ст.88 \~ЦПК України підлягає до стягнення з відповідача судовий збір в сумі 2756 ,00 грн. (551,20 грн. х 5) в прибуток держави України. На підставі викладеного\~\~ ст. ст.44, 115, 237-1 КЗпП України ,

Outcome: approved