Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-06 00:00:00

[PERSON] звернувся до Комінтернівського районного суду м. Харкова з позовом до НАСК "Оранта", [PERSON], в якому з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог просить: - стягнути з НАСК "Оранта" на користь позивача матеріальну шкоду у сумі 12 116, 87 грн., моральну шкоду у сумі 3 000, 00 грн. та пеню у сумі 2 049, 67 грн., - стягнути з [PERSON] на користь позивача моральну шкоду у розмірі 3000грн. та франшизу в сумі 510грн. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 04.09.2012 року о 07:30 год. на перехресті вул. Плеханівська та вул. Кірова в м. Харкові сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля AUDI 80, державний номер [NUMBER], під керуванням позивача, та автомобіля DAEWOO LANOS, державний номерний знак [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіль AUDI 80, державний номер [NUMBER], був пошкоджений, а позивачу завдано матеріальну шкоду, яка згідно складає 12116,87грн. Дорожньо-транспортна пригода сталась з вини водія [PERSON], цивільно-правова відповідальність якого застрахована ВАТ НАСК "Оранта". Позивач звернувся до ВАТ НАСК "Оранта" за виплатою страхового відшкодування. Страхова компанія визнала випадок страховим, однак до теперішнього часу страхове відшкодування не виплатила. Крім того, внаслідок несвоєчасної виплати страхового відшкодування зазначає, що позивачеві заподіяно моральну шкоду, яку оцінено у 3000грн., та пеню у розмірі 2049,67грн. Відносно позовних вимог до [PERSON] позивач зазначає, що відповідачем повинна бути сплачена франшиза у розмірі 510грн. Крім того, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди позивачеві заподіяно моральну шкоду, яку оцінено у 3000грн. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просить їх задовольнити. НАСК "Оранта" надано заперечення на позовну заяву, в яких відповідач просить в задоволенні позову відмовити. Доводи своїх заперечень обґрунтовує тим, що позивач не звертався до страхової компанії за виплатою страхового відшкодування, страховий акт складено на [PERSON], а тому [PERSON] не є належним позивачем у справі. Моральна шкода може бути відшкодована лише тоді, коли це встановлено договором або законом. Відносно пред'явлення до стягнення пені зазначає, про пропуск позивачем строку скороченої позовної давності терміном в 1 рік. У судовому засіданні представник НАСК "Оранта" [PERSON] вимоги заперечень підтримала. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, пояснень по суті спору не надав, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку. Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 16.09.2014 року до участі у справі у якості третіх осіб залучено [PERSON], [PERSON], [PERSON]. У судове засідання треті особи не з'явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, вислухавши пояснення представників сторін, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, 04.09.2012 року о 07:30 год. на перехресті вул. Плеханівська та вул. Кірова в м. Харкові сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля AUDI 80, державний номер [NUMBER], під керуванням позивача, та автомобіля DAEWOO LANOS, державний номерний знак [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] Згідно ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи, щодо якої встановлено ці обставини. Постановою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 18.10.2012року встановлено, що дорожньо-транспортна пригода сталась з вини [PERSON], який порушив вимоги п.п. 8.4, 16.11 Правил дорожнього руху України. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілю AUDI 80, державний номер [NUMBER], завдані механічні пошкодження. Згідно дослідження № АХ4294АК_дод-16.10/2 від 16.10.2012 року вартість матеріального збитку, завданого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, власнику автомобіля AUDI 80, державний номер [NUMBER], складає 12078,17грн. Розмір матеріального збитку сторони не оспорюють. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] застрахована НАСК "Оранта", про що свідчить Поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АВ/4107069. Згідно п. 22.1 ст. 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів"при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Відповідно до ст. 29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів"у зв'язку з пошкодженням, транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з НАСК "Оранта" на користь позивача матеріальної шкоди у розмірі 12078,17грн. При цьому посилання НАСК "Оранта" про те, що [PERSON] не є належним позивачем по справі, не можуть бути прийняті судом до уваги з огляду на наступне. Відповідно ст. 6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого. Згідно із ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Відповідно до ст. 35 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 10 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (ТДВ чи МСК) заяву про страхове відшкодування. Зазначені реквізити заяви, та перелік документів, що до неї додаються. Відповідно до ст. 36.4. ст. 35 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» виплата страхового відшкодування здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна. Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується сторонами, автомобіль AUDI 80, державний номер [NUMBER], яким керував позивач під час дорожньо-транспортної пригоди, належить на праві власності [PERSON] Правовою підставою керування позивачем автомобілем AUDI 80, державний номер [NUMBER], є нотаріально посвідчена довіреність, видана [PERSON] 17.02.2008 року [PERSON] (строк дії довіреності до 17.02.2014 року), та нотаріально посвідчена довіреність (в порядку передоручення), видана [PERSON] 06.10.2011 року позивачеві [PERSON] та третій особі [PERSON] (строк дії довіреності до 17.02.2014 року). Частиною 1 ст. 237 ЦК України визначено, що представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов'язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє. Представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства. Статтею 244 ЦК України встановлено, що представництво, яке ґрунтується на договорі, може здійснюватися за довіреністю. Довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Довіреність на вчинення правочину представником може бути надана особою, яку представляють (довірителем), безпосередньо третій особі. З зазначених довіреностей вбачається, що [PERSON] уповноважено експлуатувати та розпоряджатися транспортним засобом AUDI 80, державний номер [NUMBER]. Довіреність видана з правом: поїздок за кордон, за умовою оформлення та одержання реєстраційного свідоцтва в органах ДАІ, огляду на митницях, проходження техогляду, обміну, здачі в оренду, одержання грошей по договору оренди цього транспортного засобу, продажу, з правом застави, укладати договори обов'язкового страхування цивільної відповідальності власника ТЗ, отримати поліс обов'язкового страхування цивільної відповідальності, у випадках спричинення пошкодження іншими особами в результаті дорожньо-транспортної пригоди чи заподіяння шкоди повіреною особою іншим транспортним засобам під час управління автомобілем як джерелом підвищеної небезпеки, укладати, якщо в тому буде необхідність, угоди про відшкодування заподіяної шкоди, одержувати та сплачувати за такими угодами грошові суми в розмірах згідно калькуляції, актами, експертними висновками, сплачувати податки та збори, отримати в разі втрати або знищення дублікат свідоцтва про реєстрацію ТЗ, заміни та установки номерних агрегатів. Додатково 18.01.2013 року [PERSON] видана довіреність безпосередньо позивачеві [PERSON], згідно якої позивач уповноважений управляти та розпоряджатися з правом зняття з обліку у ДАІ, продавати, обмінювати, страхувати, віддавати в оренду, одержувати гроші від продажу та страхові виплати та бути представником [PERSON] перед органами ДАІ та іншими органами з питань експлуатації автомобіля. Як вбачається з матеріалів справи, позивач [PERSON] 31.10.2012 року подав до НАСК "Оранта" заяву про страхове відшкодування (зареєстрована в НАСК "Оранта" під № 1241), в якій виклав обставини дорожньо-транспортної пригоди та просив прийняти рішення про виплату йому страхового відшкодування, вказавши рахунок для перерахування грошової суми. Додатково до зазначеної заяви 31.10.2012 року позивачем від свого імені заповнений бланк "Заява про страхове відшкодування" (зареєстрована в НАСК "Оранта" під № 1265). Незважаючи на узгодження розміру страхового відшкодування (дослідження від 16.10.2012 року), подання необхідних документів, до теперішнього часу страхове відшкодування [PERSON] страховою компанією не перераховано. У судовому засіданні сторони також пояснили, що безпосередньо [PERSON] з заявою про страхове відшкодування не звертався. З урахуванням системного аналізу матеріалів справи та норм чинного законодавства, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення суми матеріальної шкоди саме на користь позивача [PERSON] Крім того, згідно ч. 2 ст. 36 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. З пояснень сторін у судовому засіданні встановлено, що до теперішнього часу виплата страхового відшкодування не здійснена. У відповідності до ч. 5 ст. 36 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" за кожен день прострочення страхового відшкодування з вини страховика особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки НБУ, яка діє у період, за який нараховується пеня. За період прострочення виплати страхового відшкодування з 01.02.2013 року по 28.04.2014 року позивачем нарахована пеня у розмірі 2049,67грн. При цьому, з матеріалів справи вбачається, що представник НАСК "Оранта" [PERSON] просить застосувати до вимог про стягнення пені строк позовної давності. Відповідно до вимог ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки, а згідно приписам п.4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Враховуючи, що з даним позовом до суду [PERSON] звернувся 22.05.2014 року, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги про стягнення пені за період до 22.05.2013 р. задоволенню не підлягають, оскільки позивачем не доведено поважність причин пропуску позовної давності. Приймаючи до уваги, що НАСК "Оранта" не виплатило до теперішнього часу страхове відшкодування, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з НАСК "Оранта" на користь позивача в межах строку позовної давності за період з 22.05.2013 року по 28.04.2014 року пені у розмірі 1514,56 грн. Відносно наявності підстав для стягнення з НАСК "Оранта" моральної шкоди, заподіяної позивачеві внаслідок невиплати протягом тривалого часу страхового відшкодування, суд зазначає, що Законом України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" відшкодування страховиком моральної шкоди передбачено тільки у випадку заподіяння шкоди здоров'ю та життю. З огляду на викладене, позовні вимоги про стягнення з НАСК "Оранта" 3000грн. моральної шкоди задоволенню не підлягають. Щодо позовних вимог до [PERSON] суд зазначає наступне. Згідно п. 12.1 ст. 12 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи. У відповідності до ч. 6 ст. 36 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування. Враховуючи, що Полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АВ/4107069 не передбачена франшиза, суд дійшов висновку про відсутність підстав для її стягнення з відповідача. В частині позовних вимог про стягнення з [PERSON] моральної шкоди, суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених ч. 2 цієї статті. Пунктом 22.3 ст. 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" визначено, що якщо судом встановлено відшкодувати потерпілому моральну шкоду, передбачену п.п. 3,4 ч. 2 ст. 23 ЦК України, таке відшкодування у розмірі, визначеному судом, здійснює особа, яку визнано винною у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди. При визначенні розміру моральної шкоди, спричиненої позивачеві, суд виходить із вимог ч. 1 ст. 1167 ЦК України, характеру правопорушення та вимог розумності і справедливості і вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача на відшкодування моральної шкоди 1000 грн. Враховуючи викладене, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Питання про відшкодування судових витрат суд вирішує у відповідності до ст. 88 ЦПК України пропорційно задоволеним позовним вимогам.

Outcome: partial