Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-09 00:00:00

[PERSON] міжрайонний прокурор звернувся в суд з позовом в інтересах держави в особі Державного підприємства "[PERSON] лісове господарство" до [PERSON] управління Держземагенства у Хмельницькій області, [PERSON], [PERSON] про визнання незаконними та скасування наказів [PERSON] управління Держземагенства у Хмельницькій №ХМ /6823984000:03:011/ 00000094 від 18 липня 2013 року «Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою» та №22-1421/14-14-сг від 20 червня 2014 року «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність», визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки від 23 жовтня 2014 року №1386, зобов»язання реєстраційної служби Славутського міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області скасувати державну реєстрацію речового права на земельну ділянку за кадастровим номером 6823984000:03:011:0011, здійснену 23 жовтня 2014 року, витребування земельної ділянки за кадастровим номером 6823984000:03:011:0011 у [PERSON] та повернення її в розпорядження держави. В обґрунтування позовних вимог прокурор посилався на те, що наказом [PERSON] управління Держземагенства у Хмельницькій області №ХМ /6823984000:03:011/00000094 від 18 липня 2013 року «Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою» [PERSON] надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, площею 2 га, розташованої за межами населених пунктів Крупецької сільської ради. Наказом [PERSON] управління Держземагенства у Хмельницькій області №22-1421/14-14-сг від 20 червня 2014 року «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність» затверджено проект землеустрою та надано у власність [PERSON] земельну ділянку площею 2 га (кадастровий номер 6823984000:03:011:0011 для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення державної власності, яка розташована за межами населених пунктів Крупецької сільської ради. На підставі вказаних наказів [PERSON] оформлено право власності на вказану земельну ділянку та проведено її державну реєстрацію. 23 жовтня 2014 року приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу проведено державну реєстрацію права власності [PERSON] на вищевказану земельну ділянку на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу від 23 жовтня 2014 року за №1386. Однак прокурор вважає вказані вище накази [PERSON] управління Держземагенства у Хмельницькій області такими, що прийняті з перевищенням повноважень, у зв»язку із чим вони підлягають визнанню незаконними та скасуванню. Так, встановлено, що запроектована до відведення у власність та в подальшому набута у власність [PERSON], а потім [PERSON] земельна ділянка розташована в межах земель лісогосподарського призначення, які перебувають у постійному користуванні ДП "[PERSON] лісове господарство", квартал 26, виділ (ділянка) 20 Славутського лісництва. Вказана земельна ділянка відноситься до земель лісогосподарського призначення і використовується для потреб лісового господарства, що підтверджується висновком №2/15 земельно-технічного дослідження від 16 лютого 2015 року, проектом організації та розвитку лісового господарства Славутського лісництва ДП "[PERSON] лісове господарство" планом лісонасаджень Славутського лісництва ДП"Славутське лісове господарство" лісовпорядкування 2011 року, проектом лісових культур, промислових плантацій на весну, осінь 2004-2005 років по Славутському лісництву ДП "[PERSON] лісове господарство" та актом обстеження спірної земельної ділянки. [PERSON] районним виробничим відділом Хмельницької регіональної філії Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру проведено роботи по співвставленню планово-картографічних матеріалів лісовпорядкування та матеріалів геодезичної зйомки із каталогами координат на земельну ділянку за кадастровим номером 6823984000:03:011:0011. За результатми проведення вказаних робіт виявлено,що зазначена земельна ділянка за кадастровим номером 6823984000:03:011:0011, загальною площею 2 га, яка надана у приватну власність [PERSON] накладається на землі,що перебувають у постійному користування ДП «[PERSON] лісове господарство». Площа накладення земельної ділянки становить 2 га відповідно до плану-схеми розташування земельних ділянок. Тому [PERSON] управлінням Держземагенства у Хмельницькій області при прийнятті спірних наказів перевищені надані законом повноваження, оскільки повноваження щодо вилучення земельних ділянок державної власності, які перебувають у постійному користуванні, лісів для несільськогосподарських потреб, а також повноваження щодо розпорядження землями лісогосподарського призначення не належать до його компетенції. При цьому рішення про вилучення спірної земельної ділянки за кадастровим номером 6823984000:03:011:0011 в ДП «[PERSON] лісове господарство», як у постійного її землекористувача, не приймалося, ця земельна ділянка із земель державної власності не вилучалася, згода або інші погодження ДП «[PERSON] лісове господарство» на вилучення спірної земельної ділянки не надавалися. Враховуючи, що вищевказані накази є протиправними, то і укладений в подальшому договір купівлі-продажу земельної ділянки, як похідний від набутого [PERSON] речового права на зазначену земельну ділянку та державна реєстрація речового права 23 жовтня 2014 року мають бути визнані недійсним, а спірна земельна ділянка витребувана у добросовісного набувача відповідно до ст.388 ЦК України. Ухвалами Славутського міськрайонного суду від 23 жовтня 2015 року та від 10.11.2015 року замінено відповідача [PERSON] управління Держземагенства у Хмельницькій області на належного відповідача [PERSON] управління Держгеокадастру у Хмельницькій області та третю особу реєстраційну службу Славутського міськрайонного управління юстиції на належну третю особу [PERSON] міськрайонне управління юстиції. Крім того, ухвалою Славутського міськрайонного суду від 10 грудня 2015 року закрито провадження в частині позову Славутського міжрайонного прокурора в інтересах держави про визнання незаконними і скасування наказів [PERSON] управління Держземагенства у Хмельницькій області, визнання недійсним договору купівлі-продажу, скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, витребування і повернення земельної ділянки в особі Державного підприємства "[PERSON] лісове господарство", пред»явленого до [PERSON] в зв»язку із смертю відповідача. В судовому засіданні прокурор Мельник В.В. позов підтримала з підстав, викладених у позовній заяві. Представники ДП «[PERSON] лісове господарство» [PERSON] та [PERSON] підтримали позов прокурора з підстав, викладених у позовній заяві. Представник відповідача [PERSON] управління Держгеокадастру у Хмельницькій області [PERSON] позову не визнав і пояснив, що накази [PERSON] управління Держземагенства у Хмельницькій області №ХМ /6823984000:03:011/ 00000094 від 18 липня 2013 року «Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою» та №22-1421/14-14-сг від 20 червня 2014 року «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність» видані відповідно до вимог діючого законодавства та є законними. Підстав, передбачених законом, для відмови [PERSON] у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою та у затвердженні цієї документації у [PERSON] управління Держземагенства у Хмельницькій області не було. Земельна ділянка, передана у власність [PERSON] не відноситься до земель лісогосподарського призначення. Відповідно до пункту частини 2 ст. 55 ЗК України до земель лісогосподарського призначення не належать землі, зайняті окремими деревами і групами дерев, чагарниками на сільськогосподарських угіддях. Відсутні докази того, що спірна земельна ділянка перебуває в користуванні ДП «[PERSON] лісове господарство». Тому просить відмовити в задволенні позову. Представник відповідача [PERSON], адвокат [PERSON] позову не визнав і пояснив, що відповідно до правової позиції Верховного Суду України до одержання у встановленому порядку державними лісогосподарськими підприємствами державних актів на право постійного користування земельними лісовими ділянками, документами, що підтверджують це право на раніше видані землі, є планово-картографічні матеріали лісовпорядкування. Вказаною правовою позицією не передбачено одночасної дії планово-картографічних матеріалів лісовпорядкування і державних актів, оскільки видача останніх чи реєстрація права користування земельними ділянками у встановленому законом порядку скасовує дію попередніх документів. Крім того, вважає,що протиправного вибуття спірної земельної ділянки від землекористувача не було, оскільки ДП «[PERSON] лісове господарство» після виготовлення технічної документації із землеустрою 30 березня 2015 року прийняло межові знаки на зберігання без будь-яких застережень, претензій щодо меж та конфігурації земельної ділянки не мало. З часу прийняття Хмельницькою облдержадміністрацією розпорядження від 11 червня 2015 року «Про передачу в постійне користування земельних ділянок ДП «[PERSON] лісове господарство», картографічні матеріали втратили свою чинність. З цієї підстави не може братися до уваги посилання прокурора про накладення земельної ділянки площею 2 га, яка є власністю [PERSON] на землі,що перебувають у користуванні ДП «[PERSON] лісове господарство», яке виявилося в результаті співставлення планово-картографічних матеріалів лісовпорядкування та матеріалів геодезичних зйомок. Висновком судової земельно-технічної експертизи від 21 вересня 2015 року чітко підтверджено, що не має місце порушення та накладення земельної ділянки 6823984000:03:011:0011 загальною площею 2 [PERSON], що належить [PERSON] на землі лісогосподарського призначення, що перебувають у постійному користуванні ДП «[PERSON] лісове господарство». Власником земельної ділянки лісового призначення є держава в особі повноважних органів облдержадміністрації чи її структурних підрозділів, тому позов заявлено не в інтересах належної юридичної особи. [PERSON] є добросовісним набувачем земельної ділянки, а тому витребувати від нього майно може лише власник цього майна. ДП «[PERSON] лісове господарство» не є власником спірної земельної ділянки, тому просить відмовити в задволенні позову. Третя особа [PERSON] міськрайонне управління юстиції належним чином повідомлене про день і час розгляду справи, однак представник в судове засідання не з»явився. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши представлені письмові докази, суд вважає,що позов підлягає частковому задоволенню. Так судом об»єктивно встановлено та не оспорюється сторонами, що наказом [PERSON] управління Держземагенства у Хмельницькій області №ХМ /6823984000:03:011/00000094 від 18 липня 2013 року «Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою» [PERSON] надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, площею 2 га, розташованої за межами населених пунктів Крупецької сільської ради (т.1 а.с.20). 22 січня 2014 року [PERSON] помер, що об»єктивно стверджується копією актового запису про його смерть (т.2 а.с.199. Однак незважаючи на смерть [PERSON] наказом [PERSON] управління Держземагенства у Хмельницькій області №22-1421/14-14-сг від 20 червня 2014 року «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність» затверджено проект землеустрою та надано у власність [PERSON] земельну ділянку площею 2 га (кадастровий номер 6823984000:03:011:0011) для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення державної власності, яка розташована за межами населених пунктів Крупецької сільської ради (т.1 а.с.43). Крім того, 07 липня 2014 року державним реєстратором Славутського міськрайонного управління юстиції після смерті [PERSON] проведено державну реєстрацію його права власності на земельну ділянку кадастровий номер 6823984000:03:011:0011 (т.1 а.с.53). 20 жовтня 2014 року [PERSON], діюча від імені [PERSON] за довіреністю від 23 жовтня 2013 року продала [PERSON] земельну ділянку кадастровий номер 6823984000:03:011:0011 , про що того ж дня приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу був нотаріально посвідчений договір купівлі продажу за №1386. Відповідно до п.5 Прикінцевих положень Лісового кодексу України до одержання в установленому порядку державними лісогосподарськими підприємствами державних актів на право постійного користування земельними лісовими ділянками, документами, що підтверджують це право на раніше подані землі, є планово-картографічні матеріали лісовпорядкування. Із висновку №292 судової земельно-технічної експертизи від 21 вересня 2015 року вбачається, що відповідно до матеріалів лісовпорядкування 2011 року (згідно п.5 Прикінцевих положень Лісового кодексу України) має місце порушення та накладення земельної ділянки кадастровий номер 6823984000:03:011:0011 загальною площею 2 га на території Крупецької сільської ради Славутського району Хмельницької області, що належить [PERSON] на землі лісогосподарського призначення, що перебувають у постійному користуванні ДП «[PERSON] лісове господарство», площа накладення становить 2 га. Враховуючи наведене суд приходить до висновку, що під час набуття [PERSON] права власності на земельну ділянку 6823984000:03:011:0011 загальною площею 2 га на території Крупецької сільської ради Славутського району Хмельницької області були чинними матеріали лісовпорядкування 2011 року, відповідно до яких спірна земельна ділянка розташована в межах земель лісогосподарського призначення, які перебувають у постійному користуванні ДП "[PERSON] лісове господарство"(квартал 26, виділ (ділянка) 20 Славутського лісництва) та знаходилася у власності держави. Відповідно до ч.5 ст.116 ЗК України земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом. В судовому засіданні встановлено, що право постійного користування ДП «[PERSON] лісове господарство» спірною земельною ділянкою не припинялося в порядку, визначеному законом. Відповідно до ст.57 ЗК України земельні ділянки лісогосподарського призначення за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування надаються в постійне користування спеціалізованим державним або комунальним лісогосподарським підприємствам, іншим державним і комунальним підприємствам, установам та організаціям, у яких створено спеціалізовані підрозділи, для ведення лісового господарства. Статтею 20 ЗК України передбачено, що віднесення земель до тієї чи іншої категорії здійснюється на підставі рішень органів державної влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень. Зміна цільового призначення земельних ділянок здійснюється за проектами землеустрою щодо їх відведення. Зміна цільового призначення земельних ділянок державної або комунальної власності провадиться Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, які приймають рішення про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок та передачу цих ділянок у власність або надання у користування відповідно до повноважень, визначених\~статтею 122\~цього Кодексу. В судовому засіданні не здобуто доказів про зміну цільового призначення спірної земельної ділянки, яка була надана в постійне користування ДП «[PERSON] лісове господарство» для ведення лісового господарства, а послідуючому передана у приватну власність померлого [PERSON] для цілей, не пов»язаних з веденням лісового господарства. Відповідно до ст.21 ЗК України порушення порядку встановлення та зміни цільового призначення земель є підставою для визнання недійсними рішень органів державної влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування про надання (передачу) земельних ділянок громадянам та юридичним особам. Судом встановлено, що на момент видачі наказу №22-1421/14-14-сг від 20 червня 2014 року «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність» та на час реєстрації права власності на спірну земельну ділянку [PERSON] помер. Діюче земельне законодавства не передбачає передачу земельних ділянок у власність померлим особам. Відповідно до ч.1 ст.155 ЗК України у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи, щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. Відповідно до ст.21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. Суд визнає незаконним та скасовує нормативно-правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. Оскільки набуття [PERSON] у власність спірної земельної ділянки відбулося з порушенням ст.\~20,116 ЗК України та з перевищенням [PERSON] управлінням Держземагенства наданих йому повноважень, тому наявні правові підстави для визнання недійсними та скасування наказів [PERSON] управління Держземагенства у Хмельницькій області №ХМ /6823984000:03:011/ 00000094 від 18 липня 2013 року «Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою» та №22-1421/14-14-сг від 20 червня 2014 року «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність». Відповідно до ст.152 ЗК України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів. Відповідно до п. 4,10\~Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.2009 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», нікчемний правочин є недійсним через невідповідність його вимогам закону та не потребує визнання його таким судом. Не підлягають задоволенню позови власників майна про визнання недійсними наступних правочинів щодо відчуження цього майна, які були вчинені після недійсного правочину. У цьому разі майно може бути витребувано від особи, яка не є стороною недійсного правочину, шляхом подання віндикаційного позову, зокрема від добросовісного набувача - з підстав, передбачених частиною першою статті 388 ЦК України. Статтею 92 ЗК України встановлено, що право постійного користування земельною ділянкою - це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку. Таким чином суд вважає, що ДП « [PERSON] лісове господарство» є законним володільцем спірної земельної ділянки, яка була передана йому у постійне користування державою. Враховуючи, що судом встановлено незаконність передачі спірної земельної ділянки у власність [PERSON] і вибуття її з власності держави та постійного користування ДП «[PERSON] лісове господарство», суд вважає, що вимоги прокурора про визнання недійсним договору купівлі-продажу цієї земельної ділянки від 23 жовтня 2014 року №1386 задоволенню не підлягають, а відчуджена на підставі цього договору земельна ділянка підлягає витребуванню з чужого незаконного володіння від добросовісного набувача [PERSON] відповідно до ст.388 ЦПК України, оскільки вибула з володіння власника (держави) та особи, якій власник передав майно у володіння (ДП «[PERSON] лісове господарство») не з їхньої волі іншим шляхом. На підставі наведеного слід зобов»язати [PERSON] повернути спірну земельну ділянку в розпорядження держави в особі Державного підприємства «[PERSON] лісове господарство», якому вона передана на законних підставах у користування. Відповідно до ч.2 ст.26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. В судовому засіданні встановлено, що рішенням про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 16705922 від 23 жовтня 2014 року зареєстровано право власності [PERSON] на спірну земельну ділянку кадастровий номер 6823984000:03:011:0011. Враховуючи, що означене рішення прийняте на підставі документів, виданих з перевищенням повноважень та порушенням вимог чинного законодавства, суд вважає, що воно підлягає скасуванню. У відповідності до ст.88 ЦПК України з кожного з відповідачів, а саме з [PERSON] управління Держгеокадастру у Хмельницькій області та [PERSON] підлягає стягненню судовий збір в дохід держави по 121 грн. 80 коп.

Outcome: approved