Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-24 00:00:00

08.07.2013 р. позивач ПАТ КБ "Приватбанк" звернувся до Березанського районного суду з позовом до [PERSON] про звернення стягнення на нерухоме майно, мотивуючи тим, що відповідно до укладеного договору №NKQWGL0000000001 від 03.06.2008р. відповідачка отримала кредит у розмірі 20412,50 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15,84% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 03.06.2028 року. Згідно умов зазначеного договору погашення заборгованості повинно здійснюватися шляхом надання позивачу грошових коштів (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати. У порушення умов договору відповідачка зобов'язанні за вказаним кредитним договором не виконала, в зв'язку з чим станом на 06.06.2013р. має заборгованість в сумі 48312,99 доларів США, яка складається з наступного: заборгованість за кредитом - 20 257,99 доларів США, заборгованість по процентам за користування кредитом - 9 822,89 доларів США, заборгованість по комісії за користування кредитом - 3 587,92 доларів США, пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором - 12 314,54 доларів США, а також штрафи відповідно до договору: штраф (фіксована частина) - 31,29 долар США, штраф (процентна складова) - 2299,13 доларів США. З метою забезпечення виконання умов кредитного договору з відповідачкою 03.06.2008р. укладено договір іпотеки №NKQWGL00000001, згідно якого відповідачка надала в іпотеку нерухоме майно, а саме: житловий будинок [ADDRESS], загальною площею 69,6 кв.м, житловою площею 30,1 кв.м., який належить відповідачці на праві власності на підставі договору купівлі-продажу. Обумовлена сторонами договору іпотеки ціна предмету іпотеки становить 121300,00грн.. Посилаючись на ст.ст.33,39,35,40 Закону України "Про іпотеку", ст.ст.526,527,530,629,1050,1054 ЦК України, ст.ст.3,6,7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" позивач просить в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №№NKQWGL0000000001 від 03.06.2008р. в розмірі 48312,99 доларів США, що відповідно до курсу НБУ становить 386020,77 грн., звернути стягнення на будинок загальною площею 69,60 кв.м., житловою площею 30,10 кв.м., який розташований за адресою: [ADDRESS], шляхом продажу вказаного предмету іпотеки (на підставі договору іпотеки №NKQWGL00000001 від 03.06.2008р.) позивачем з укладанням від імені відповідачки договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з реєстрацією правочину купівлі-продажу предмету іпотеки у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, з проведенням дій щодо коригування технічної документації відповідно до поточного стану нерухомості, її перепланування та перебудови, з проведенням дій щодо оформлення та отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах та організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з можливістю здійснення позивачем всіх передбачених нормативно-правовими актами держави дій, необхідних для продажу предмету іпотеки; виселити відповідача та інших осіб, які зареєстровані та/або проживають у житловому будинку (предмет іпотеки), розташованому за адресою: [ADDRESS] зі зняттям з реєстраційного обліку у територіальному органі державної міграційної служби України, до повноважень якого входять питання громадянства, міграції та реєстрації фізичних осіб, компетенція якого територіально поширюється на адресу вказаного будинку та стягнути з відповідачки судові витрати. В подальшому до суду надійшла уточнені позовні заяви, в яких відповідачем зазначено також [PERSON] та уточнено номер кредитного договору. Представник позивача в судове засідання не з'явився, але надав заяву про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явились, але надали заяву про розгляд справи в їх відсутність, позовні вимоги підтримали в повному обсязі. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав: Матеріалами справи встановлено, що між позивачем та відповідачкою [PERSON] відповідно до вимог ст.ст.1054,1055 ЦК України 03.06.2008 р. укладено кредитний договір №NKQWGL00000001, згідно якого банк надав відповідачу кредит у вигляді не поновлюваної лінії у розмірі 22662,50 доларів США строком до 03.06.2028р. на наступні цілі: 20000,00 доларів США на ремонт будинку, а також: у розмірі 112,50 доларів США на оплату страхових платежів у випадках і порядку, передбачених п.п.2.1.3, 2.2.7 договору; винагороди за надання фінансового інструмента в розмірі 300,00 доларів США у момент надання кредиту, 2250,00 доларів США на сплату страхових платежів у випадках та порядку, передбачених п.п.2.1.3, 2.2.7 договору зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 1,32% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом та відсотків за дострокове погашення кредиту, винагорода за резервування ресурсів у розмірі 0,48% річних від суми зарезервованих ресурсів й винагороди за проведення додаткового моніторингу згідно п.6.11 договору. Погашення заборгованості здійснюється щомісяця в період сплати коштів (щомісячний платіж) у сумі 292,39 долара США для погашення заборгованості за кредитом, що складається із заборгованості по кредиту, відсоткам, винагороди за резервування коштів (а.с.12-14). З метою забезпечення виконання боржником своїх обов'язків за кредитним договором перед банком, відповідно до ст.575 ЦК України, 03.06.2008 р. між ЗАТ КБ „ПриватБанк" та [PERSON] укладено договір іпотеки, згідно якого відповідачка [PERSON] надала в іпотеку нерухоме майно, а саме: житловий будинок загальною площею 69,6 кв.м., житлова площа 30,1 кв.м., який належить їй на праві власності на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку, посвідченого приватним нотаріусом Березанського районного нотаріального округу Миколаївської області [PERSON] 09.10.2003 року по реєстру №587, право власності на який зареєстровано Березанською філією ММБТІ 09.10.2003 року за реєстраційним № 2908622, номер запису 268 в реєстровій книзі №2. Предмет іпотеки оцінено сторонами в сумі 121300,00 грн. (а.с.13-18). Відповідно до вимог ст.ст.525,526,530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в строк встановлений в договорі, одностороння відмова від зобов'язання, якщо інше не встановлено договором, не допускається. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст.611 ЦК України). Відповідно до вимог ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Наслідки порушення договору позики врегульовані нормами ст.ст.1050, 1048, 625 ЦК України. Стаття 1048 ЦК України передбачає обов'язок позичальника повернути позикодавцеві крім позики проценти від суми позики, розмір і порядок одержання яких встановлено договором. Ст.625 ЦК відносно розміру процентів є відсилочною, в залежності від розміру процентів встановлених договором або законом. Виходячи зі змісту ст.ст.546, 548, 549 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися відповідно до закону або умов договору, зокрема неустойкою, яку боржник повинен сплатити у разі порушення зобов'язання. Крім того, відповідно до вимог ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ст.549 ЦК) У відповідності до ст.12 Закону України "Про іпотеку" право звернення стягнення на предмет іпотеки до строку погашення кредиту у випадках порушення зобов'язань по кредитному договору виникає у іпотекодержателя в момент настання терміну виконання зобов'язань по кредитному договору. Відповідно до ст.7 Закону України "Про іпотеку", за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату відсотків, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання. Відповідно до ч.1 ст.575 ЦК України та ст.1 Закону України "Про іпотеку" в силу іпотеки іпотекодержатель має право у разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки. З пункту 42 Постанови № 5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" вбачається, що одночасне звернення стягнення на предмет іпотеки та стягнення суми заборгованості за кредитним договором лише в тому випадку, коли особа позичальника є відмінною від особи іпотекодавця з урахуванням положення ст.11 Закону України "Про іпотеку". Відповідно до зазначеної статті майновий поручитель несе відповідальність перед іпотекодержателем за невиконання боржником основного зобов'язання виключно в межах вартості предмета іпотеки. Враховуючи, що відповідачкою [PERSON] прострочено повернення позики, то відповідно до ч.2 ст.1054, ч.2 ст.1050 ЦК України позивач має право вимагати дострокового повернення позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. Тому вимоги позивача, щодо дострокового повернення всієї суми кредиту та заборгованості по процентам за користування кредитом, підлягають задоволенню. Згідно п.7.4 умов надання кредиту, при порушенні зобов'язань по погашенню кредиту позичальник сплачує банку пеню в розмірі 0,15% від суми простроченої заборгованості за кредитом за кожний календарний день прострочення, але не менше 1 грн. (а.с.14). Відповідно до розрахунку заборгованості станом на 06.06.2013р. сплаті підлягає загальна заборгованість за кредитом в сумі 20257,22 доларів США, в т.ч.: прострочене тіло кредиту - 760,72 доларів США, заборгованість за відсотками в сумі 9822,89 доларів США, в т.ч. прострочені відсотки - 9546,99 доларів США, заборгованість з комісії - 3587,92 доларів США, в т.ч. прострочена комісія - 3493,36 доларів США, погашено пені, в т.ч. списано - 70,63 доларів США, заборгованість з пені - 12314,54 доларів США, всього заборгованість за кредитом - 45982,57 доларів США, а також штрафи відповідно до договору: штраф (фіксована частина) - 31,29 доларів США, штраф (процентна складова) - 2299,13 доларів США. (а.с.5-7,38-42). Оскільки [PERSON] є одночасно особою-позичальником та іпотекодавцем, то позовні вимоги в частині звернення стягнення на предмет іпотеки підлягають задоволенню. Позовні вимоги в частині виселення [PERSON] та [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав: Із довідки від 23.12.2013 року, виданої виконкомом Березанської селищної ради вбачається, що в будинку [ADDRESS], який є предметом іпотеки ніхто не зареєстрований, але відповідачі в суді не заперечували, що вони проживають в даному будинку Згідно п. 43 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ №5 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду тільки за певних умов: якщо мешканці добровільно не звільнили житловий будинок чи житлове приміщення, на яке звернуто стягнення як на предмет іпотеки, протягом одного місяця з дня отримання письмової вимоги іпотекодержателя або нового власника або в інший погоджений сторонами строк. Оскільки відповідачі на даний час проживають в будинку, на який звертається стягнення, то вони підлягають виселенню з цього будинку. Відповідно до ч.1 ст.40 Закону України « Про іпотеку» звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться у порядку, встановленому законом. Зі змісту ч.2 ст.40 вищезазначеного Закону випливає, що після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканці зобов»язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільняють житловий будинок або житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. Не підлягають задоволенню вимоги позивача в частині проведення ним дій щодо коригування технічної документації відповідно до поточного стану нерухомості, її перепланування та перебудови, оскільки звернення стягнення на переданий в іпотеку житловий будинок має бути проведено в тому стані в якому він знаходиться на день виконання рішення суду. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідачки [PERSON] на користь позивача судовий збір в сумі 3441,00 грн. та в солідарному порядку підлягає стягненню на користь позивача судовий збір з [PERSON] та [PERSON] в сумі 114,70 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial