Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-06 00:00:00

16 червня 2015 року представник позивача звернувся до суду із позовом до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки. Позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що 30 вересня 2008 року між ПАТ «БАНК ФОРУМ», який є правонаступником Акціонерного комерційного банку "Форум" та [PERSON] укладено кредитний договір № 0298/08/03-ZNv. Згідно договору позивач надав [PERSON] кредит у сумі 15000,00 дол. США строком до 29 вересня 2015 року. [PERSON] свої обовязки по поверненню кредиту, згідно кредитного договору, сплаті процентів за користування кредитом не виконав. В звязку з невиконанням [PERSON] умов кредитного договору та регулярне порушення строків виплат кредиту та процентів за кредитом, позивач надіслав [PERSON] письмову вимогу про виконання зобовязань, таким чином позивач повідомив відповідача про порушення основного зобовязання. У відповідності до кредитного договору забезпеченням повернення кредитних коштів, сплати процентів за користування та можливої неустойки є договір іпотеки на квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS], укладений між позивачем і [PERSON] та договір поруки з [PERSON] Так, 30 вересня 2008 року між ПАТ «БАНК ФОРУМ», який є правонаступником Акціонерного комерційного банку «Форум», та [PERSON] був укладений договір іпотеки № 07-934/08, згідно якого відповідач своїм майном забезпечила виконання [PERSON] його зобовязань за кредитним договором, і позивач набуває права задоволення своїх вимог за рахунок предмету іпотеки у випадках невиконання забовязання за основним договором або порушення порядку його виконання. В звязку з чим, заборгованість по кредитному договору № 0298/08/03-ZNv від 30.09.2008 року станом на 25 травня 2015 року становить 2725,12 дол. США та 11816,81 грн., яка складається з: простроченої заборгованості по поверненню кредитних коштів 1600,51 дол. США, поточна заборгованість по поверненню кредитних коштів - 937,00 дол. США, прострочена заборгованість за нарахованими процентами - 162,23 дол. США, поточна сума заборгованості за нарахованими процентами - 25,38 дол. США, сума пені з розрахунку 0,2 % в день за простроченим кредитом та процентами 567,11 дол. США, загальний розмір заборгованості складає 3292,23 дол. США, що еквівалентно 68599,73 грн. На підставі викладеного, з урахуванням уточненої заяви,\~просить суд звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме: на нерухоме майно квартира №4, що знаходиться у м. Дніпропетровську, вул. Електрична буд. 21, яка належить [PERSON] (і.н. [NUMBER]) на праві власності на підставі договору дарування від 17.09.2001 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим номером 1906, право власності на яку записано 03.12.2001 року Дніпропетровським бюро технічної інвентаризації в реєстрову книгу №155п за реєстровим номером №48-92 реєстраційний №24640638 на користь Публічного акціонерного товариства «БАНК ФОРУМ» (код ЄДРПОУ 21574573) в рахунок погашення заборгованості станом на 25.05.2015р. по кредитному договору № 0298/08/03-ZNv від 30.09.2008 року, укладеному між Публічним акціонерним товариством «БАНК ФОРУМ» та [PERSON] у розмірі 2725,12 доларів США та 11816,81 грн., яка складається з: простроченої заборгованості по поверненню кредитних коштів 1600,51 дол. США, поточна заборгованість по поверненню кредитних коштів - 937,00 дол. США, прострочена заборгованість за нарахованими процентами - 162,23 дол. США, поточна сума заборгованості за нарахованими процентами - 25,38 дол. США, сума пені з розрахунку 0,2 % в день за простроченим кредитом та процентами 567,11 дол. США, шляхом продажу предмету іпотеки на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження за ціною, не нижчою за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій. (а.с. 1-4,71). Представник позивача [PERSON]\~ в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі з підстав викладених у позові та просила задовольнити. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні проти позовних вимог заперечував, з підстав, викладених в письмових запереченнях. Просив застосувати Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів і іноземній валюті». Третя особа [PERSON] в судове засідання не зявився, про дату час та місце розгляду справи судом належним чином повідомлений. Представник третьої особи [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що [PERSON] намагається домовитися з представниками банку та знайти кошти для погашення кредиту. Третя особа [PERSON] в судове засідання не зявилася про дату час та місце розгляду справи судом повідомлялася. Представник третьої особи Орган опіки та піклування Самарської районної в м. Дніпропетровську ради надав заяву з проханням розглянути позов без участі їх представника з урахуванням інтересів дитини (а.с. 92). Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 30 вересня 2008 року між Акціонерним комерційним банком "Форум", правонаступник якого є ПАТ «БАНК ФОРУМ» та [PERSON] укладено кредитний договір № 0298/08/03-ZNv. Відповідно до умов кредитного договору, а саме: п. 1.2 кредитні кошти надаються строком по 29 вересня 2015 року. Пунктом 3.2.2 передбачено, право позивача вимагати дострокового повернення кредитних коштів та сплати процентів за користування кредитними коштами у випадку невиконання чи неналежного виконання відповідачем своїх зобовязань за цим договором, а також, у випадку невиконання чи неналежного виконання позичальником та/або поручителем зобовязань за договорами, які є забезпеченням виконання зобовязань (а.с.7-9, 95-100). Згідно п. 1.1 кредитного договору банк надає позичальнику кредит у сумі 15000,00 дол. США для споживчих цілей. Пунктом 2.1 кредитного договору передбачено, забезпеченням повернення кредитних коштів, сплати процентів за користування та можливої неустойки (штраф, пеня) є договір іпотеки на квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS], укладений між позивачем і [PERSON] та договір поруки, укладений між позивачем та [PERSON]. Відповідно до п. 3.3.7 протягом дії кредитного договору позичальник повинен страхувати предмет застави на користь банку. 30 вересня 2008 року\~ між Акціонерним комерційним банком "Форум", правонаступник якого є ПАТ «БАНК ФОРУМ» та [PERSON] був укладений іпотечний договір №07-934/08, предметом якого згідно п. 1.2 договору є нерухоме майно: квартира №4, що знаходиться у м. Дніпропетровську, вул. Електрична буд. 21, яка належить [PERSON] (ін. [NUMBER]) на праві власності на підставі договору дарування від 17.09.2001 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим номером 1906, право власності на яку записано 03.12.2001 року Дніпропетровським бюро технічної інвентаризації в реєстрову книгу №155п за реєстровим номером №48-92 реєстраційний №24640638 (а.с. 13-15, 101-104). Пунктами 3.1.1 та 3.1.2 іпотечного договору дійсно передбачений обов'язок відповідача на період дії цього договору, застрахувати за власний рахунок предмет іпотеки та вживати заходи, необхідні для забезпечення схоронності предмету іпотеки. 30 вересня 2008 року [PERSON] отримав кредит у сумі 15000,00 дол. США, що підтверджується меморіальним валютним ордером №4353869 (а.с.12, 105). 03 грудня 2014 року [PERSON] направлено вимогу про усунення порушення та про дострокове виконання зобовязань, відповідно до якого боржника повідомлено про наявну заборгованість та повідомлено про реквізити рахунків для погашення заборгованості (а.с.23-25, 108-109). Направлення вимог банку про виконання зобов'язань від 03.12.2014р. [PERSON] підтверджується списком №29904 згрупованих поштових відправлень рекомендованих листів (а.с.26, 110). Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних та фізичних осіб-підприємців станом на 26.03.2015 року ПАТ «БАНК ФОРУМ» знаходиться в стадії припинення (а.с.29-30). 16 червня 2014 року рішенням Виконавчої дирекції фонду гарантування вкладів фізичних осіб вирішено розпочати ліквідацію ПАТ «БАНК ФОРУМ» відповідно до плану врегулювання (а.с.31). Рішенням Виконавчої дирекції фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 19 січня 2015 року № 10 призначено уповноваженою особою Фонду на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Банк Форум" провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків (а.с.33). Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором № 0298/08/03-ZNv від 30.09.2008 року станом на 25 травня 2015 року заборгованість складає 2725,12 доларів США та 11816,81 грн., яка складається з: простроченої заборгованості по поверненню кредитних коштів 1600,51 дол. США, поточна заборгованість по поверненню кредитних коштів - 937,00 дол. США, прострочена заборгованість за нарахованими процентами - 162,23 дол. США, поточна сума заборгованості за нарахованими процентами - 25,38 дол. США, сума пені з розрахунку 0,2 % в день за простроченим кредитом та процентами 567,11 дол. США, загальний розмір заборгованості складає 3292,23 дол. США, що еквівалентно, що в еквіваленті у гривні\~ по курсу НБУ станом на 25.05.2015р. становить 68599,73 грн. (а.с. 5-6). Рішенням Самарського районного суду від 07.04.2015р. позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволені та стягнуто солідарно із [PERSON] та [PERSON] на користь банку заборгованість за кредитним договором №0298/08/03-ZNv від 30 вересня 2008р. заборгованість по кредиту та процентам в сумі 2617 дол. 27 цент. США та пені у розмірі 7026грн. 09коп. (а.с. 44-47). Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 01.07.2015 року рішення Самарського районного суду від 07.04.2015р. залишено без змін (а.с. 50-53). Дані правовідносини регулюються Цивільним кодексом України. Відповідно до ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є договори та інші правочини. В силу ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено законом. Згідно ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася. Та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. У відповідності до ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок переданий ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не всі ановлено договором або законом. За загальними положеннями ст. 572 ЦК України, в силу застави кредитор має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами. Відповідно до ст. 575 ЦК України, іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. Стаття 585 ЦК України передбачає, що право застави виникає з моменту укладання договору застави, а у випадках, коли договір підлягає нотаріальному посвідченню, - з моменту його нотаріального посвідчення. Відповідно до ст. 7 Закону України "Про іпотеку", за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання. Згідно ст. 33 Закону України "Про іпотеку", у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Відповідно до ст. 36 Закону України "Про іпотеку", сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, визначає можливий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Визначений договором спосіб задоволення вимог іпотекодержателя не перешкоджає іпотекодержателю застосувати інші встановлені цим Законом способи звернення стягнення на предмет іпотеки. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками, може передбачати: передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання у порядку, встановленому статтею 37 цього Закону. За змістом ст. 37 Закону України "Про іпотеку", Іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання. Іпотекодержатель набуває предмет іпотеки у власність за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки суб'єктом оціночної діяльності. Відповідно до ст. 35 Закону України "Про іпотеку", у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Положення частини першої цієї статті не є перешкодою для реалізації права іпотекодержателя звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду у встановленому законом порядку. Відповідно до вимог вказаної норми закону, позивачем було направлено письмову вимогу про виконання зобов'язання, попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки, однак відповідач залишила їх поза увагою. Обираючи такий спосіб забезпечення виконання прострочених зобовязань відповідача, як звернення стягнення на предмет іпотеки, є правом позивача, яке передбачено зокрема укладеним з відповідачем кредитним договором, договором іпотеки та Законом України «Про іпотеку». У пункті 9 постанови № 5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 30.03.2012 року "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин", звертається увага на те, що право вибору способу судового захисту, передбаченого законом або договором (дострокове стягнення кредиту, стягнення заборгованості, у тому числі шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки/застави, одночасне заявлення відповідних вимог у разі, якщо позичальник є відмінною від особи іпотекодавця (майновий поручитель), одночасне заявлення вимог про стягнення заборгованості з позичальника з вимогами про стягнення заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет застави/іпотеки, належні іпотекодавцю, який не є позичальником, розірвання кредитного договору, набуття права власності на предмет іпотеки тощо) належить виключно позивачеві (частина перша статті 20 ЦК, статті 3 і 4 ЦПК). Відповідно до п. 39 постанови № 5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 30.03.2012 року "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин", суди мають виходити з того, що не виключається можливість звернення стягнення на предмет іпотеки і набуття іпотекодержателем права власності на нього за рішенням суду. В разі встановлення такого способу звернення стягнення на предмет іпотеки в договорі, іпотекодержатель на підставі частини другої статті 16 ЦК має право вимагати застосування його судом. Таким чином, обраний позивачем спосіб захисту цивільних прав, шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки у спосіб визначений п. 5 договору іпотеки - є обґрунтованими, а позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню у обраний позивачем спосіб. При цьому суд враховує положення п. 42 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30 березня 2012 року "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин", відповідно до яких, резолютивна частина рішення суду в разі задоволення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки має відповідати вимогам як ст. 39 Закону України "Про іпотеку", а так і положенням п. 4 ч. 1 ст. 215 ЦПК України. Щодо заперечень відповідача проти позову слід зазначити, що законодавчо встановлений мораторій на звернення стягнення на нерухоме майнол, яким забезпечено виконання кредитних зобовязань в іноземній валюті, розповсюджується на примусову реалізацію такого майна, і не є забороною ухвалення судових рішень з приводу задоволення позовних вимог. Аналізуючи зміст вказаних вище норм права та розглядаючи позов в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів, у відповідності до вимог ст. 11 ЦПК України, оцінюючи їх в сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. Згідно ч. 2 ст. 59 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Згідно ч.ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 212 ЦПК України, передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Враховуючи вищевикладене, а також беручи до уваги, що відповідач в порушення умов кредитного договору свої зобовязання по поверненню кредитних коштів та сплати відсотків за користування ними не виконав, у звязку з чим у банка виникло право вимагати повернення кредиту та стягнення заборгованості у примусовому порядку з боржника та поручителя, з урахуванням викладеного суд вважає звернення позивача з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за кредитним договором цілком обґрунтоване, та таке, що відповідає характеру та змісту цивільно-правових відносин. Змістом ч. 3 ст. 88 ЦПК України визначено, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі викладеного і

Outcome: approved