Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-16 00:00:00

До суду з вказаним позовом звернулася [PERSON], посилаючись на те, що 22 лютого 2005 року померла [PERSON], а 22.12.2008 року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвами про смерть виданими виконкомом [PERSON] сільської ради 22.02.2005 року та 24.12.2008 року. Вказані особи за життя були рідними брат та сестра, що підтверджується їхніми свідо\-цтвами про народження. Згідно погосподарських книг та довідки [PERSON] сільської ради 1983-2008 роки житловий будинок № 94 по вулиці Чапаєва в селі Журавлиха Ставищенського району Київської області відносився до майна колгоспного двору. На час припинення колгоспного двору, а саме 15 квітня 1991 року в ньому проживали та були членами колгоспного двору [PERSON] (голова двору) та її брат [PERSON], а тому вважаємо, що згідно діючих на той час ст. ст. 120, 123 ЦК УРСР (1963 р.) та Закону України "Про власність" всі члени двору набули права власності на вказа\-ний будинок, як на майно колгоспного двору в рівних частках по 1/2 частині. Також у відповідності до ч. 1 ст. 120 ЦК України (1963 р.) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. У відповідності до пункту 3 ст. 1268 спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо про\-тягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Вважаю, що враховуючи вищевказану норму закону [PERSON] прийн\-яв спадщину на ? частину вищевказаного житлового будинку після померлої 22.02.2005 року (сестри) [PERSON]. Прийняття спадщини [PERSON] після померлої сестри [PERSON] також підтверджується Свідоцтвом про право на спадщину за законом від 01.08.2007 року виданого державним нотаріусом Ставищенської районної державної нотаріаль\-ної контори. За життя, а саме 18 грудня 2008 року [PERSON] склав заповіт (який посвідчений та зареєстрований в реєстрі №112 секретарем виконавчого комітету Іванівської сільської ради народних депутатів Ставищенського району Київської області) у відповідності до якого він здійснив заповітне розпорядження з якого слідує, що все його майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що належало б йому на день смерті заповідав [PERSON]. Спадщина на земельну ділянку після померлого [PERSON] позивачкою прийнята, що під\-тверджується Свідоцтвами про право на спадщину за заповітом. Оформити спадщину на вказаний вище житловий будинок після померлого дядька че\-рез Ставищенську державну нотаріальну контору немає можливості так як на будинок відсутні правовстановлюючі документи, що підтверджується довідкою Комунального підприємства Ки\-ївської обласної ради Південне бюро технічної інвентаризації № 2246 від 05.10.2015 року. Вважаю, що [PERSON] за життя набув право власності на житловий будинок № 94 по вул. Чапаєва с. Журавлиха Ставищанського району Київської області і тому вказаний житло\-вий будинок має належати до складу його спадщини. Вартість вищевказаного будинку становить відповідно до технічного паспорта 35275,00 грн. Земельна ділянка на якій розташований житловий будинок не приватизована Відсутність правовстановлюючого документу на вказаний будинок та витягу з реєстру у прав власності на нерухоме майно не дає змоги оформити позивачці право власності на вказаний бу\-динок, як спадкоємця за заповітом. Враховуючи вищевикладене вважаю, що померлий дядько [PERSON] за життя набув право власності вищевказаний житловий будинок відповідно до ст. ст. 120, 123 ЦК УРСР (1963 р.), а я після його смерті набула право на спадщину за заповітом у відповідності до ст. ст. 1220,1222, 1223,1269, 1270 ЦК України Позивач просить суд визнати за нею право на спадщину за заповітом після смерті 22 грудня 2008 року [PERSON] на житловий будинок № 94 по вулиці Чапаєва в селі Журавлиха Ставищенського району Київської області, загальною площею 50,0 кв. метри, житловою площею 29.30 кв. метри, вартістю 35275 (тридцять пять тисяч двісті сімдесят пять) гривень. В судове засідання позивач не прибув, направив до суду заяву в якій позовні вимоги підтримав, просить справу розглядати без його участі. Представник відповідача в судове засідання не прибув, [PERSON] сільська рада направила до суду лист, в якому позовні вимоги визнає, просить справу розглядати без участі її представника. Суд, розглянувши матеріали справи, письмову заяву про визнання позову відповідачем, та перевіривши матеріали справи, вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що відповідно до погосподарських книг Журавлмської сільської ради за 1983-2008 роки житловий будинок № 94 по вул. Чапаєва в с. Журавлиха Ставищенського району Київської області, відносився до майна колгоспного двору, на час припинення якого в ньому проживали [PERSON] М, та її брат [PERSON] М, які набули права власності на житловий будинок як майно колгоспного двору. (а.с.9-18). 22 лютого 2005 року [PERSON] померла що підтверджується свідоцтвом про смерть( а. с. 7) Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом [PERSON] прийняв спадщину [PERSON] після її смерті ( а. с. 20). 22 грудня 2008 року [PERSON] помер, спадщину після смерті якого прийняла [PERSON], спадкоємець за заповітом, посвідченим 18 грудня 2008 року секретарем Брилівської сільської ради [PERSON] М, отримавши в Ставищенській районній державній нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину за заповітом (а.с. 8, 22, 23). Відповідно до технічного паспорта житловий будинок загальною площею 50,0 м2, житловою площею 29,30 м2, вартістю 35275,00 гривень. Земельна ділянка, на якій розташований вказаний житловий будинок, не приватизована.(а.с.26-31). Відповідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або проголошення її померлою. Згідно ч.1, 3 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 120 ЦК України (1963 р.) майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності. Згідно п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 року №20 "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, які до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Відповідно до ч. 4 ст. 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень" право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою. Відповідно до пункту 6.1. Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно (затвердженого наказом Мінюсту України №7/5 від 07.02.2002 року) оформлення права власності на об'єкти нерухомого майна провадиться з видачею свідоцтва про право власності місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування. Згідно абзацу 4 пункту 216 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України (затвердженої наказом Мінюсту від 03.03.2004 року №20/5), при видачі свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно нотаріус вимагає, крім правовстановлюючого документа, витяг з реєстру прав власності. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна, може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що [PERSON]. за життя набув права власності на житловий будинок № 94 по вул. Чапаєва в с. Журавлиха, а позивач [PERSON] набула право на спадщину за заповітом після смерті, 22 грудня 2008 року, дядька [PERSON] на вищевказаний житловий будинок і оскільки відповідачем позов визнається, то він підлягає задоволенню. Оскільки відповідач [PERSON] сільська рада до предявлення позову про визнання права на спадщину на житловий будинок і в судовому засіданні не оспорювала цього права, відповідно до змісту ст. 88 ЦПК України на неї не може бути покладений обовязок по відшкодуванню судових витрат.

Outcome: approved