Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-16 00:00:00

[INFO] помер [PERSON] (батько позивача). Після його смерті відкрилась спадщина за законом, оскільки особистого розпорядження на випадок своєї смерті він не зробив. До складу спадщини увійшла частка в домоволодіння за адресою: [ADDRESS], яке відносилось до суспільної групи колгоспний двір, головою якого був [PERSON] Спадщину за законом як спадкоємець першої черги прийняла його дружина - [PERSON], яка померла [INFO]. За життя [PERSON] не оформила спадщину отриману після смерті чоловіка. 18.02.1992 року на випадок своєї смерті [PERSON] склала особисте розпорядження (заповіт), яким заповіла позивачу, [PERSON] та [PERSON], домоволодіння за адресою: [ADDRESS]. Позивач як і інші спадкоємці за заповітом, спадщину прийняла, проте не в змозі її оформити, оскільки частка спадкодавця в домоволодінні не визначена, що стало приводом для її звернення до суду з зазначеним позовом. У зв'язку з цим позивач просить суд визнати за нею в порядку спадкування за заповітом після померлої [INFO] [PERSON], права власності на 1/3 частки домоволодіння. До суду позивач подала заяву про розгляд справи у її відсутність. Відповідачі подали до суду заяву про визнання позову, справу просили розглянути у їх відсутність. Оскільки особи, які беруть участь у розгляді справи скористалися правом на розгляд справи у їх відсутність, суд ухвалює рішення на підставі наявних у справі даних, при цьому фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, суд встановив, що [INFO] помер [PERSON] (а.с. 4). Після його смерті відкрилась спадщина за законом, оскільки особистого розпорядження на випадок своєї смерті він не зробив. 21.02.1989 року на підставі рішення виконкому Липовецької районної Ради народних депутатів № 131 від 30.05.1985 року, рішення виконкому Щасливської сільської Ради народних депутатів № 28 від 21.07.1985 року, на ім'я [PERSON] видано Свідоцтво про право особистої власності на домоволодіння (а.с. 8, далі - Свідоцтво) за адресою: [ADDRESS]. Згідно Свідоцтва, житловий будинок за адресою: [ADDRESS] мав статус - "господарство колгоспника", головою якого був [PERSON]. В разі смерті члена колгоспного двору спадкоємство в майні двору не відкривається (ч.1 ст. 563 ЦК УРСР). З зазначеного слідує, що після смерті [PERSON] спадкоємство в майні двору не відкривалося. Станом на 15.04.1991 року (момент набрання чинності Законом України "Про власність") членом колгоспного двору ([ADDRESS]) була лише [PERSON] (а.с. 11). Відповідно до статті 120 ЦК УРСР майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних (ст. 123 ЦК УРСР). Таким чином суд вважає, що після смерті [PERSON], його дружина - [PERSON], будучи головою господарства колгоспника, за відсутності інших членів двору, мала право на все майно колгоспного двору, тобто була єдиним його власником. [INFO] померла [PERSON], яка на випадок своєї смерті 18.02.1992 року склала особисте розпорядження (заповіт, а.с. 5), яким заповіла позивачу, [PERSON] та [PERSON], домоволодіння за адресою: [ADDRESS]. Згідно рішення 4 сесії 7 скликання Щасливської сільської ради Липовецького району Вінницької області від 17.03.2016 року "Про перейменування вулиць в с. Щаслива", поштову адресу житлового будинку по [ADDRESS] змінено на [ADDRESS]. З матеріалів Спадкової справи № 349/2001 слідує, що після смерті [PERSON] спадщину за заповітом в порядку, визначеному ст. 549 ч.1 п.1 ЦК УРСР, прийняли позивач, [PERSON] та [PERSON] Інших спадкоємців, які прийняли спадщину, судом не встановлено. Таким чином, після смерті [PERSON], позивач успадкувала 1/3 частки домоволодіння. Для оформлення спадщини позивач звернулася до нотаріуса, який відмовив у видачі нотаріального акту, оскільки частка спадкодавця в домоволодінні не визначена. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження (пункт 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування"). За змістом частини четвертої статті 174 ЦПК у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом (п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року № 14 "Про судове рішення у цивільній справі"). Оскільки належність домоволодіння спадкодавцю доведена належними та допустимими доказами, а також враховуючи те, що визнання відповідачами позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси третіх осіб, суд приймає визнання відповідачем позову та виносить рішення про його задоволення.

Outcome: approved