Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-23 00:00:00

09 жовтня 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, у якому просить стягувати з [PERSON] на її користь аліменти на двох їхніх малолітніх дочок: [PERSON] та [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частки його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дітьми повноліття. В обґрунтування позову зазначала, що з 17 серпня 2001 року вона перебуває у шлюбі із [PERSON] Від шлюбу мають двох дочок [PERSON] та [PERSON], які народилися [INFO]. 01 жовтня 2015 року відповідач, прибувши до будинку за місцем їхнього постійного проживання за адресою: [ADDRESS], примусив її разом із дітьми залишити даний будинок та вивіз деякі особисті речі до її (позивача) матері. Того ж дня [PERSON] подав до суду позов про розірвання їхнього шлюбу. Вказані дії відповідача змушують її звернутися до суду за захистом прав та інтересів малолітніх дітей та стягнення з [PERSON] аліментів на дітей, який, будучи засновником багатьох компаній в Україні, отримує великий дохід, тому може надавати їй допомогу на утримання їхніх двох дітей, які потребують нормального харчування, одягу та догляду. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] у суді позов підтримали, просили задовольнити позовні вимоги повністю. Проти ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів не заперечували. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON], будучи належним чином повідомленими про час і місце розгляду справи, у судове засідання не з'явилися, про причини неявки суд не повідомили, заява про розгляд справи за їхньої відсутності до суду не надходила. Останній подав до суду письмові пояснення на позовну заяву [PERSON], у яких вказував, що відповідач [PERSON] не заперечує проти свого батьківського обов'язку утримувати дітей та не ухиляється від нього. Враховуючи, що у [PERSON] на утриманні знаходяться двоє непрацездатних батьків, які потребують постійного медичного догляду та додаткової матеріальної допомоги, вважає, що розмір аліментів на двох дітей має становити не більше ? частки заробітку (доходу) відповідача. Відповідно до ч. 4 ст. 169, ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Оскільки від відповідача [PERSON] заява про розгляд справи за його відсутності до суду не надходила, суд постановив провести заочний розгляд справи за позовом [PERSON] про стягнення аліментів на двох дітей та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши думку сторони позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків. 17 серпня 2001 року відповідач [PERSON] і позивач [PERSON] уклали шлюб, який зареєстрований Відділом реєстрації актів громадянського стану Броварського міського управління юстиції Київської області, актовий запис № 325. Від шлюбу сторони мають двох малолітніх дочок: [PERSON] та [PERSON], які народилися [INFO]. Відповідно до вимог ст. 51 Конституції України, ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із ч. 2 ст. 181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Судом встановлено, що на даний час малолітні діти сторін проживають разом із матір'ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS], та знаходяться на повному утриманні позивача. Відповідач [PERSON] проживає окремо від них за адресою: [ADDRESS]. Доказів надання постійної матеріальної допомоги двом малолітнім дочкам суду відповідачем не надано. Домовленості щодо утримання дітей батьком [PERSON] сторонами не досягнуто. У ч. 3 ст. 181 СК України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. За змістом ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно із ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. У ч. 2 ст. 183 СК України встановлено, що якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Пленум Верховного Суду України у п. 17 постанови № 3 від 15 травня 2006 року " Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" роз'яснив, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК України) і виплачуються щомісячно. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен враховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Максимальний розмір аліментів, які стягуються з боржника, не повинен перевищувати 50 % заробітної плати цієї особи. За змістом норми ч. 1 ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ч. 3 ст. 10, ч. ч. 1, 2 ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] про стягнення з [PERSON] аліментів на двох дітей у розмірі 1/3 частки заробітку (доходу) відповідача ґрунтуються на вимогах закону та підлягають задоволенню. Надані [PERSON] документи не свідчать про те, що його непрацездатні батьки потребують матеріальної допомоги чи знаходяться на утриманні відповідача. Будь-яких доказів матеріальної допомоги непрацездатним батькам, [PERSON] суду не надано. Висновків суду про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на двох дітей у вказаному вище розмірі вони не спростовують. Згідно із ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. У ч. 3 ст. 88 ЦПК України встановлено, що якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. За змістом п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" позивачі звільняються від сплати судового збору у справах про стягнення аліментів. Виходячи з наведеного, відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" із відповідача [PERSON] у дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 487 грн. 20 коп. Згідно із ч. 1 ст. 367 ЦПК України у справах про стягнення аліментів суд допускає негайне виконання рішень у межах суми платежу за один місяць (п. 1). На підставі викладеного,

Outcome: approved