Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-17 00:00:00

2 вересня 2015 року позивач звернулась із вказаним вище позовом до Кагарлицького районного суду Київської області, посилаючись на те, що вона разом зі своєю сім'єю в складі 5 осіб проживає за адресою: [INFO]. Зазначене житло було видане на підставі рішення [PERSON] міської ради № 153 від 28 грудня 2000 року "Про розподіл житла в новозбудованому житловому будинку по вул. Молодіжна, 14-А" на ім'я [PERSON], чоловіка позивача. Проте, своїм правом на поліпшення житлових умов як учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС І категорії позивач не скористалась, тому зняття її з черги було неправомірним. Згідно п. 10 ст. 20 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» позивач має право на позачергове забезпечення житлом, а саме: покращення житлових умов протягом року з дня подачі заяви на поліпшення житлових умов. Рішенням [PERSON] міської ради №62 від 13 квітня 2010 року вона була прийнята на квартирний облік на чергу забезпеченням житлом у першочерговому порядку, оскільки є інвалідом війни II групи. Проте, на її думку не було враховано те, що вона має право на постановку на облік на позачергову чергу, а не першочергову. Також, не враховано, що на момент прийняття на облік в черзі відбулись зміни. Згідно п. 18 ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» позачергове забезпечення житлом осіб, які потребують поліпшення житлових умов, у тому числі за рахунок жилої площі що передається міністерствами, іншими центральними органами державної виконавчої влади, підприємствами та організаціями у розпорядження місцевих Рад та державних адміністрацій. Особи, зазначені в цій статті, забезпечуються жилою площею протягом двох років з дня взяття на квартирний облік, а інваліди І групи з числа учасників бойових дій на території інших країн - протягом року. Вважала, що відповідно до законодавства України вона має право на позачергове забезпечення житлом, а саме, поліпшення житлових умов як інвалід війни II групи. У зв'язку із чим не погоджується із тими умовами, на яких [PERSON] міська рада прийняла її на квартирний облік не позачергово, як зазначено в законодавстві, оскільки вона має право на позачергове забезпечення житлом, як така, що потребує поліпшення житлових умов. Оскільки загальна площа зазначеної квартири 66,5 кв.м., житлова площа 40,6 кв.м., а житлова площа інвалідам-чорнобильцям надається згідно ст. 47 Житлового кодексу України складає 13,65 м.кв. на одну особу, то позивач вважає, що потребує поліпшення житлових умов. Згідно із п. З Порядку надання додаткової жилої площі особам, які внаслідок Чорнобильської катастрофи перенесли променеву хворобу будь-якого ступеня або стали інвалідами, дітям-інвалідам, які потребують особливого догляду, та сім'ям, що втратили годувальника з числа осіб, віднесених до категорії І, затвердженого Постановою КМУ № 1589 від 31 грудня 1996 року (далі - Порядок) особам, віднесеним до категорії І, які перенесли променеву хворобу будь-якого ступеня або стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи, та дітям, які стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи і потребують особливого догляду, -у вигляді окремої кімнати. Пільгою щодо забезпечення житлом на пільгових умовах особа може скористатись лише один раз, а оскільки [PERSON] не скористалась наданим їй правом на поліпшення житлових умов, тому [PERSON] міська рада повинна прийняти її на квартирний облік у позачерговому порядку з урахуванням змін, які відбулися в черзі з 28 грудня 2000 р. Посилаючись на вимоги п. 3 Порядку, ст. 20 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", ст. 13 Закону України "Про статус веретанів війни, гарантії їх соціального захисту", позивач просила суд ухвалити рішення, яким зобов'язати [PERSON] міську раду прийняти [PERSON] на квартирний облік на забезпеченням житлом позачергову чергу; відновити [PERSON] в черзі забезпечення житлом з урахуванням змін, що відбулися в черзі з 28.12.2000 р. Стягнути з [PERSON] міської ради судові втрати. Ухвалою судді Кагарлицького районного суду Київської області від 23 грудня 2015 року справу передано до Ржищівського міського суду Київської області, з підстав передбачених ч. 3 ст. 25 ЦПК України, ст. 116 ЦПК України внаслідок задоволення відводів (самовідводів) усіма суддями Кагарлицького районного суду Київської області. 23 лютого 2016 року Ржищівським міським судом Київської області було прийнято до свого провадження зазначену вище цивільну справу. Ухвалою Ржищівського міського суду Київської області від 6 квітня 2016 року до участі у справі залучено виконавчий комітет [PERSON] міської ради Київської області. У судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили їх задовольнити. Указували на те, що позивач була поставлена на облік у першочергову чергу забезпечення житлом, однак, це порушення ст. 20 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", її повинні були поставити на облік у позачергову чергу. Вказували, що рішення [PERSON] міської ради від 13 квітня 2010 року є незаконним, тому що квартиру отримав її чоловік, скориставшись своєю пільгою, а [PERSON] також має право скористатись своєю пільгою на отримання квартири як ліквідатор наслідків аварії ЧАЕС І категорії. та інвалід ІІ групи. Про рішення від 13 квітня 2010 року дізналась тільки після прийому в [PERSON] міській раді, копію якого надали у серпні 2015 року за її заявою. На даний час вона проживає у квартирі з чоловіком, дочкою та онуками 13 та 14 років, які є дітьми різного полу, а тому потребує поліпшення житла. Позивач вважає, що є всі підстави для задоволення позову. Крім того, позивач у судовому засіданні вказувала, що про порушення своїх прав вона дізналась із рішення виконавчого комітету [PERSON] міської ради від 28 грудня 2000 року №125, оскільки вважає незаконним її зняття цим рішенням з квартирного обліку, їх забезпечено житлом менше норми за ст. 47 ЖК України 13,65 на одну особу. Вважали, що її право на постановлення до позачергової черги порушено починаючи з 2000 року. Крім того, у судовому засіданні 18 квітня 2016 року представником позивача подано заяву про визнання поважними причин пропуску строку позовної давності та повновлення вказаного строку. [PERSON] особисто або через правозахисні організації починаючи з 2000 року постійно зверталась до різних органів державної влади щодо порушення її прав, у 2015 році їй у черговий раз було відмовлено, після чого вона звернулася до суду із даним позовом. Представники відповідачів у судове задання не з'явились, у своїх письмових запереченнях просили розглядати справу без участі їх представників. У запереченнях позовні вимоги не визнали повністю і просили суд у їх задоволенні відмовити та зазначали, що позовні вимоги [PERSON] є безпідставними, необгрунтованими та такими, що не відповідають вимогам Закону, не підтверджені належними та допустимими доказами, а тому не можуть бути задоволені судом. 28 грудня 2000 року сім'я [PERSON] була забезпечена трикімнатною квартирою, житлова площа якої 44,1 кв.м, а не 40,6 кв.м., як було вказано позивачем, загальна -73,7 кв.м., що відповідає санітарним вимогам по максимальним розмірам забезпечення жилої площі відповідно до ст. 48 ЖК Української PCP. На той час сім'я була повністю забезпечена житлом, оскільки кожен з її членів отримав окрему кімнату відповідно до вимог постанови КМУ від 31 грудня 1996 р № 1596. На підставі Постанови виконавчого комітету обласної Ради народних депутатів і президії обласної ради професійних спілок від 8 липня 1991 р. «Про внесення змін та доповнень до постанови виконкому обласної Ради народних депутатів і президії обласної ради професійних спілок від 7 січня 85 № 4 «Про запровадження в області Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській PCP» визначено рівень середньої забезпеченості громадян області жилою площею 9 квадратних метрів на одну особу. Пільгою щодо забезпечення житлом особи, сім'ї, потерпілі від наслідків Чорнобильської катастрофи, можуть скористатися один раз, у зв'язку з цим можна прийти до висновку, що позивача було забезпечено житлом, а зняття його з черги є правомірним. У зв'язку зі збільшенням членів сім'ї (народженням двох внуків 2002 та 2003 р.н.) у позивача виникло право на забезпечення житлом у першочерговому порядку. Рішенням виконавчого комітету № 62 від 13 квітня 2010 р. «Про прийняття на квартирний облік» було прийнято позивача з сім'єю у складі 5 чоловік на квартирний облік за місцем проживання на чергу забезпечення житлом у першочерговому порядку. У відповідності до ст. 256 ЦК України - позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно ст. 257 ЦК України - загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Таким чином, на протязі саме цього строку особа, чиї права порушені, має право звернутись до суду. Відповідно до ч. 1. ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Оскільки рішення виконавчого комітету про прийняття Позивача на квартирний облік було прийнято 13 квітня 2010 р., тому позивач знала про нього та пропустида строк, під час якого могла звернутися до суду із заявою про відновлення порушеного права. Отже,

Outcome: dismissed