Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-21 00:00:00

В суд звернулося публічне акціонерне товариство "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк"(далі - ПАТ "Промінвестбанк") із позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про звернення стягнення боргу за кредитним договором на предмет іпотеки - квартиру [ADDRESS] (далі -квартира №41). Позовні вимоги обгрунтовуються тим, що 16 травня 2008 року між ЗАТ "Промінвестбанк", правонаступником якого є ПАТ "Промінвестбанк", і ТОВ фірмою «Енерготемп» укладено кредитний договір №112, за умовами якого банк видав позичальнику кредитні кошти в сумі 120000 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом з розрахунку 20% річних, із строком повернення до 16 травня 2010р. Договором про внесення змін та доповнень №10 від 17.05.2010р. до вказаного кредитного договору продовжено строк погашення кредиту у сумі 69000 грн., збільшено процентну ставку за користування кредитом до 25% річних та встановлено новий кінцевий термін для повернення кредиту - не пізніше 13.05.2011р. ПАТ "Промінвестбанк" належним чином виконав зобов'язання по видачі кредиту, однак ТОВ фірма «Енерготемп» порушили умови кредитного договору, не виконувало належним чином своїх зобов'язань щодо своєчасної сплати кредиту та відсотків за користування кредитом. Останній платіж по кредитному договору був здійснений 28.02.2013р. в сумі 4000 грн. Внаслідок порушення відповідачем своїх зобов'язань утворилась заборгованість по кредитному договору в сумі 78132,84 грн., в тому числі: по кредиту -39610,18 грн., по процентах за користування кредитними коштами - 22425,91 грн., пеня за несвоєчасну сплату кредиту - 7495,55 грн., пеня за несвоєчасну сплату відсотків за користування кредитом - 2433,15 грн., інфляційні втрати за несвоєчасну сплату кредиту - 4159,07 грн., інфляційні втрати за несвоєчасну сплату відсотків по кредиту - 2008,98 грн. Для забезпечення виконання зобов'язань позичальника ТОВ фірми «Енерготемп», 16.05.2008р. між банком і [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] було укладено іпотечний договір, згідно якого в іпотеку банку передано нерухоме майно: квартиру №41, що належить на праві власності [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] Позивач просить звернути стягнення на предмет іпотеки - квартиру №41 для погашення боргу позичальника ТОВ фірми «Енерготемп», оскільки [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] є майновими поручителем ТОВ фірми «Енерготемп» і згідно умов договору іпотеки вони відповідають своїм майном, переданим у іпотеку, за виконання зобов'язань по кредитному договору. У судовому засіданні представник позивача повністю підтримав позовні вимоги щодо звернення стягнення на предмет іпотеки для погашення заборгованості по кредиту та їх обгрунтування. З пояснень представника вбачається, що по кредитному договору позичальника ТОВ фірми «Енерготемп» виникла заборгованість у вищезазначених розмірах. Відповідачам та позичальнику надсилалась вимога про погашення боргу перед банком. Просив позов задовольнити. Відповідачі [PERSON], [PERSON] в суді заявили про не визнання позовних вимог, так як вони проти звернення стягнення на квартиру №41. З пояснень [PERSON] вбачається, що дійсно фірмою кредит був отриманий. Потім настало скрутне становище, що унеможливило погашення кредиту. Правильність визначення банком розміру заборгованості вона не оспорює, але покликається на безпідставність нарахування інфляційних втрат, оскільки такі платежі не були передбачені кредитним договором. Іпотечні зобов'язання вони розуміли, але сподівалися, що справи на фірмі будуть іти добре і буде з чого погашати кредит. Вимогу банку про повернення кредиту вони отримували. Відповідач [PERSON] визнав позовні вимоги повністю. [PERSON] визнавала частково, заперечуючи лише проти вимог щодо визначення заборгованості щодо інфляційних втрат. [PERSON], [PERSON] притримувалися позицій подібних до пояснень [PERSON] Відповідач [PERSON] змінила прізвище із [PERSON] при укладенні шлюбу. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, відповідачів, дослідивши та оцінивши у сукупності докази у справі, приходить до висновку про задоволення позову повністю. Судом встановлено, що 16.05.2008р. між ЗАТ "Промінвестбанк" і ТОВ фірмою «Енерготемп» укладено кредитний договір №112, за умовами якого банк видав позичальнику кошти в сумі 120000 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом з розрахунку 20% річних, із строком повернення до 16 травня 2010р. Договором про внесення змін та доповнень №10 від 17.05.2010р. до вказаного кредитного договору продовжено строк погашення кредиту у сумі 69000 грн., збільшено процентну ставку за користування кредитом до 25% річних та встановлено новий кінцевий термін для повернення кредиту - не пізніше 13.05.2011р. В забезпечення виконання позичальником зобов'язань між ЗАТ "Промінвестбанк" і [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] було укладено іпотечний договір від 16.05.2008р., предметом іпотеки по якому є квартира №41. Відповідно до п.5.1 іпотечного договору право звернення стягнення на предмет іпотеки для задоволення своїх вимог виникає у іпотекодержателя в разі, коли зобов'язання не буде виконано у встановлений строк (термін), а також в інших випадках, встановлених відповідно до кредитного договору, цього договору та вимог законодавства. Згідно із ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Статтею 1054 ч.1 ЦК встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч.1 ст.33 Закону України "Про іпотеку" у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Зі змісту ст.ст.546, 572, 575, 589, 590 ЦК України випливає, що виконання зобов'язання може забезпечуватись іпотекою - заставою нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця. У разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель (позивач) набуває право звернення стягнення на предмет застави, яке здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 35 Закону України "Про іпотеку" у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Положення частини першої цієї статті не є перешкодою для реалізації права іпотекодержателя звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду у встановленому законом порядку. Ці вимоги закону позивач виконав, направивши відповідачам та позичальнику письмову вимогу від 06.08.2014р. встановленого змісту про необхідність погашення простроченої заборгованості по кредиту. У ст.39 Закону України "Про іпотеку" зазначено, що у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації. За таких обставин, враховуючи вимоги вказаних Законів та наявність порушення з боку ТОВ фірми «Енергтемп» своїх кредитних зобов'язань, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ПАТ «Промінвестбанк» щодо звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме, квартиру №41, підлягають задоволенню. Відповідно поданих позивачем розрахунків заборгованість позичальника за кредитним договором станом на 23.06.2014р. складає: по кредиту - 39610,18 грн., по процентах за користування кредитними коштами - 22425,91 грн., пеня за несвоєчасну сплату кредиту - 7495,55 грн., пеня за несвоєчасну сплату відсотків за користування кредитом - 2433,15 грн., інфляційні втрати за несвоєчасну сплату кредиту - 4159,07 грн., інфляційні втрати за несвоєчасну сплату відсотків по кредиту - 2008,98 грн. Сторони не оспорюють правильності визначення вказаних сум заборгованості. Суд також констатує безпідставність заперечень відповідачів щодо включення інфляційних втрат в суму боргу, оскільки п.5.2 кредитного договору передбачається сплата позичальником, у разі прострочення ним виконання зобов'язання, суми заборгованості з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення платежу. Стягнути із відповідачів слід також документально підтверджені судові витрати позивача в розмірі 781,32 грн., у рівних частках з кожного. Заява відповідачів про розстрочення виплати заборгованості на підставі норми ст. 373 ЦПК задоволена бути не може, оскільки вирішення таких питань на підстав ст.373 ЦПК можливе в стадії виконання судових рішень, а не у стадії судового розгляду.

Outcome: approved