Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-06 00:00:00

28.05.2021 до суду надійшов вищезазначений позов, який обгрунтований тим, що 19.01.2021 в місті Хмільнику по вулиці Вугринівська сталася дорожньо-транспортна пригода внаслідок якої автомобілем ВАЗ - 210430-20 д.н. [NUMBER] . під керуванням [PERSON] , було скоєно наїзд на опору №9, ПЛ-0,4 , ТП №29, що спричинило її руйнування, обрив проводів та призвело до короткого замикання і знеструмлення цілого ряду споживачів, заживлених від цієї лінії електропередач. По даному факту було складено протокол про адміністративне правопорушення та в подальшому [PERSON] було притягнуто до адміністративної відповідальності . З метою негайного усунення перешкод, спричинених діями [PERSON] , для нормальної роботи мереж та відновлення електропостачання споживачів СО "Хмільницькі електричні мережі" АТ "Вінницяобленерго" були виконання роботи по заміні опори. Вартість робіт та матеріалів склала суму прямих завданих збитків в розмірі 6369,35 грн. Транспортний засіб, що причетний до ДТП застраховано терміном на один рік в ПрАТ СК "Арсенал Страхування" Полісом визначена франшиза у розмірі 1500 грн. та страхова сума за шкоду заподіяну майну 130 000 грн. 19.03.2021 на адресу [PERSON] направлялась вимога про відшкодування завданих збитків, яка останнім проігнорована. Позивач також звернувся до страхової компанії з заявою про виплату страхового відшкодування, в зв"язку з чим відповідачем було відшкодовано лише 773,98 грн. В зв"язку з тим, що відповідачі не відшкодували шкоду завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, тому позивач просить стягнути з них солідарно 5595,37 грн завданої шкоди та судовий збір у розмірі 2270,00 грн. Ухвалою суду від 04.06.2021 відкрито спрощене позовне провадження та надано відповідачам строк для надання відзву на позовну заяву. 22.06.2021 на адресу суду від відповідача ПАТ "Страхова компанія "Арсенал Страхування" надійшов відзив на позовну заяву (а.с. 44-46) в якому відповідач зазначає, про безпідставність вимог позивача щодо солідарного стягнення з відповідачів шкоди, оскільки остання завдана лише діями [PERSON] . Крім того, розмір завданої шкоди, зазначений позивачем є необгрунтованим, оскільки визначений не у встановленому законом порядку. Так, страхова компанія виплатила завдану [PERSON] шкоду в сумі 773,98 грн, яка була розрахована на підставі звіту складеного суб"єктом оціночної діяльності [PERSON] та за виключенням франшизи. Також відповідачем подано заяву про закриття провадження у справі в частині позовних вимог до страхової компанії, оскільки на думку представника, спір підлягає розгляду в порядку господарського судочинства. (а.с. 76-77) 20.07.2021 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву від відповідача [PERSON] (а.с. 85-88), згідно якого останній заперечує щодо задоволення позову вказуючи, що він під час ДТП перебував за кермом службового автомобіля, який належить ПП "Вінастерікс", а тому відповідальність несе саме юридична особа. Крім того вважає, що позовна заява підписана неуповноваженою особою. На думку відповідача, позивачем надано неналежні докази на підтвердження розміру завданих збитків. 02.09.2021 на адресу суду надійшли від позивача пояснення (а.с.94-97), у відповідності до яких останній зазначає про безпідставність посилань відповідача [PERSON] . Так. доказів про перебування його в трудових відносинах з ПП "Вінастерікс" не додано, позовна заява з додатками підписана належними особами у відповідності до вимог ст.ст. 58,62 ЦПК України, а також позивач просить відшкодувати понесені витрати на відновлення пошкодженої опори електропередач. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримує та просить задоволити, посилаючись на обставини зазначені в позовній заяві та поясненнях .Крім того додав, що при оцінці вартості матеріальних збитків суб"єктом оціночної діяльності [PERSON] в розрахунок бралась середня вартість робіт та матеріалів по відновленню електроопори, однак, позивачем здійснювалось усунення пошкоджень шляхом заміни опори та деталей до неї, що зберігались на складі за встановленою вартістю. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, зазначаючи про свою незгоду з наданим позивачем розрахунком. Зокрема пояснив, що дійсно він, керуючи транспортним засобом ВАЗ під час виконання своїх трудових обов"язків пов"язаних з наданням послуг інтернет-зв"язку, не впоравшись з керуванням, здійснив наїзд на опору електропередач. Проте, під час усунення пошкоджень, працівниками було здійснено заміну опору на дерев"яну, а пізніше чомусь її знову було замінено на металеву, що впливає на розмір відшкодування вказаного позивачем. В подальшому позовні вимоги визнав в повному обсязі. Представник відповідача приватного акціонерного товариства Страхова компанія "Арсенал Страхування" в судове засідання в черговий раз не з"явився, причини неявки суду не повідомив, клопотань від нього не надходило. Судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. 19.01.2021 на відповідача [PERSON] складено протокол про адміністративне правопорушення передбачене ст. 124 КУпАП, а саме останнім не було враховано дорожньої обстановки, не вибрано безпечної швидкості руху, як наслідок не впорався з керуванням та скоїв наїзд на електроопору (а.с. 6) 19.02.2021 [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП (а.с. 13) Згідно акту виконаних робіт від 19.01.2021 вартість відновлення електромережі становить 6369,35 грн. (а.с. 7-8) Акти на списання матеріальних цінностей від 29.01.2021 року (а.с. 9,10) на загальну суму 2612,9 грн. Згідно полісу обов"язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (а.с. 14,50) забезпеченим транспортним засобом є ВАЗ 2104, 2007 року випуку, страхувальником якого зазначено [PERSON] . Розмір страхового відшкодування за шкоду заподіяну майну становить 130 000 грн, франшиза - 1500 грн. 22.02.2021 року відповідачем страховою компанією "Арсенал Страхування" перераховано на адресу позивача 773,98 грн страхового відшкодування, визначеного на підставі звіту №12173 про незалежну оцінку вартості матеріальних збитків, що виникли внаслідок ДТП (а.с. 17-19,21, 31-33,51,52-75) 18.03.2021 директор АТ "Вінницяобленерго" звернувся до [PERSON] з вимогою відшкодувати завдані ДТП збитки, з урахуванням виплачених страховою компанією "Арсенал Страхування" 773,98 грн а.с. 15,16). Вирішуючи спір, суд виходить з такого. У відповідності до вимог ст.ст. 58,62 ЦПК України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. Юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника. Повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені такими документами: 1) довіреністю фізичної або юридичної особи. Довіреність від імені юридичної особи видається за підписом (електронним підписом) посадової особи, уповноваженої на це законом, установчими документами. З матеріалів справи убачається, що до суду на підставі довіреності №1-14-0241 від 31.12.2020 року виданої АТ "Вінницяобленерго" звернувся директор структурної одиниці "Хмільницькі електричні мережі" АТ "Вінницяобленерго Петровський Михайло Казимирович , якому надано право від імені АТ "Вінницяобленерго" пред"являти позови (а.с. 23-25). Також в матеріалах справи міститься довіреність від 31.12.2020 року, згідно якої АТ "Вінницяобленерго " уповноважує юристконсульта структурної одиниці "Хмільницькі електричні мережі" АТ "Вінницяобленерго" Коцулиму П.В. представляти інтереси товариства у всіх судових органах України з усіма правами . наданими законодавством стороні у справі (а.с. 80, зворот). Таким чином, посилання відповідача [PERSON] щодо подання та підписання документів неуповноваженими особами спростовано належними доказами. Щодо посилання представника відповідача ПАТ "Страхова компанія "Арсенал страхування" про непідвідомчість справи місцевому суду, оскільки спори, що виникають між юридичними особами підвідомчі господарським судам, то суд зазначає., що в даному випадку головним підходом при визначені юрисдикції спору є предмет спору, а лише після його визначення - суб"єкти спору. Як вбачається з позовних вимог позивача предметом спору є відшкодування шкоди завданої фізичною особою цивільно-правова відповідальність якої застрахована у відповідності до полісу ПАТ "Страхова компанія "Арсенал страхування" на підставі якого і виникли зобов"язання по відшкодуванню завданої шкоди, а тому спір у відповідності до ст. 19 ЦПК України підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства. Спірні правовідносини регулюються нормами ЦК України та Закону України "Про обов"язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів". Частиною 1 статті 1166 ЦК України встановлено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Як слідує із змісту ч. 1 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Згідно з ч. 1 та ч. 2 ст. 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» № 4 від 01.03.2013, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. З огляду на презумпцію вини завдавача шкоди (частина друга статті 1166 ЦК України) відповідач звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду (у тому числі і моральну шкоду), якщо доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (частина п`ята статті 1187 ЦК, пункт 1 частини другої статті 1167 ЦК). Потерпілий подає докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також докази того, що відповідач є завдавачем шкоди або особою, яка відповідно до закону зобов`язана відшкодувати шкоду. Відповідно до частини четвертої статті 61 ЦПК України, вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов`язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди (пункт 2.2 Правил дорожнього руху України). Враховуючи вказані вище положення, а також досліджені матеріали справи, суд вважає, що у даному випадку [PERSON] слід розцінювати як завдавача шкоди АТ "Вінницяобленерго", внаслідок пошкодження майна останнього в результаті дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 19.01.2021 за участю забезпеченого автомобіля під керуванням останнього. Відповідно до ст. 999 ЦК України, законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). Завдання потерпілому шкоди особою, цивільна відповідальність якої застрахована, внаслідок ДТП породжує деліктне зобов`язання, в якому право потерпілого (кредитора) вимагати відшкодування завданої шкоди в повному обсязі кореспондується із відповідним обов`язком боржника - відшкодувати шкоду (особи, яка завдала шкоди, відшкодувати цю шкоду). Водночас, така ДТП слугує підставою для виникнення договірного зобов`язання згідно з договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, в якому потерпілий так само має право вимоги до боржника - в договірному зобов`язанні ним є страховик. До сфери обов`язкового страхування належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом України від 01.07.2004 № 1961-IV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закон № 1961-IV). За змістом ст. 3 Закону № 1961-IV, метою здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності визначає забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок ДТП, а також захист майнових інтересів страхувальників. Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 ЗУ № 1961-IV). Тобто, виходячи із суті такого страхування, закон має на меті захист не лише прав потерпілих на відшкодування шкоди, а й захист інтересів страхувальника - заподіювача шкоди. Згідно зі ст. 6 Закону № 1961-IV, страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. За змістом ст. 9, 22, 31, 35, 36 Закону № 1961-IV, настання страхового випадку (скоєння ДТП) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи, в тому числі й шкода, пов`язана зі смертю потерпілого. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування. Таке відшкодування повинно відповідати розміру оціненої шкоди, але якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою. Згідно п.22.1 ст.22 Закону України № 1961-IV у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно з пунктом 33.1 статті 31 Закону України № 1961-IV розмір шкоди, пов`язаної з пошкодженням чи фізичним знищенням дороги, дорожніх споруд та інших матеріальних цінностей, визначається на підставі аварійного сертифіката, рапорту, звіту, акта чи висновку про оцінку, виконаного аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства. Таким чином, Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», визначає, що належним доказом для страхової компанії на підтвердження розміру заподіяної шкоди має бути документ, складений нейтральною, безсторонньою особою ( аварійним комісаром, оцінювачем або експертом), а не потерпілим чи винуватцем самостійно. У ст. 12 Закону України №1961-IV зазначено, що розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. Сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування має бути компенсована страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки (п. 36.6 ст. 36 Закону №1961-IV). У відповідності до вимог статті 31 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» відповідач ПАТ "Страхова компанія "Арсенал страхування" визначила розмір матеріальних збитків завданих [PERSON] на підставі висновку про оцінку вартості матеріальних збитків, що становить 2273,98 грн та, враховуючи розмір франшизи, виконала своє зобов"язання по відшкодуванню шкоди в межах договірних зобов"язань в сумі 773,98 грн. Враховуючи викладене, позовні вимоги до відповідача ПАТ "Страхова компанія "Арсенал страхування" є безпідставними. Відповідно до ст. 1192 ЦПК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Як вбачається з акту виконаних робіт за січень 2021 року №8 від 19.01.2021 реальна вартість завданої [PERSON] шкоди становить 6369,35 грн. яку він з урахуванням виплачених коштів страховою компанією зобов"язаний сплатити позивачу. Таким чином зі [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню 5595,37 грн завданого збитку (6369,35-773,98). Посилання відповідача [PERSON] на те, що дорожньо-транспортна пригода сталася під час виконання ним трудових обов"язків, пов"язаних з наданням ПП "Вінастерікс" послуг з встановлення (обслуговування) кабельних телекомунікаційних мереж не підтверджується жодними належними доказами. Доказів, що після пошкодження електроопори остання двічі замінювалась, відповідачем не надано. За наведених обставин, суд вважає зпа необхідне позовні вимоги задоволити частково та стягнути з [PERSON] на користь АТ "Вінницяобленерго" в особі структурної одиниці "Хмільницькі електричні мережі" 5595,37 грн завданої шкоди та відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України 2270,00 грн судового збору.

Outcome: approved