Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-07 00:00:00

27 листопада 2013 року публічне акціонерне товариство комерційний банк "ПРИВАТБАНК"(далі -ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК") звернулося до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області із зазначеним позовом до [PERSON] Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що відповідно до укладеного договору № б/н від 14 травня 2008 року закрите акціонерне товариство комерційний банк "ПРИВАТБАНК" (після перейменування - ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК") надало [PERSON] кредит у сумі 600 грн. у вигляді встановленого карткового ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. [PERSON] свої зобов'язання по договору не виконує. Її заборгованість за зазначеним вище договором станом на 31.10.2013 року складає 23760 грн. 02 коп., з яких: 6422 грн. 83 коп. -заборгованість за кредитом; 12132 грн. 69 коп. - заборгованість з процентів за користування кредитом; заборгованість по комісії - 3596 грн. 88 коп., а також штрафи відповідно до п.8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. -фіксована частина; 1107 грн. 62 коп. - процентна складова. Представник позивача у судове засідання не з'явився, надав заяву в якій просив справу розглянути за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримав, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Суд, на підставі п. 1 ст. 224 ЦПК України, враховуючи згоду позивача і наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим ухвалити заочне рішення. Дослідивши письмові докази, що їх надав позивач, суд дійшов наступного. 14 травня 2008 року між ЗАТ КБ "ПРИВАТБАНК" та [PERSON] укладено кредитний договір, відповідно до якого позивач надав відповідачеві кредит у розмірі 600 грн. у вигляді встановленого карткового ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідно до п. 9.12 Умов та правил надання банківських послуг, договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна з сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий же термін. [PERSON] не виконує своїх зобов'язань відповідно до договору. Її заборгованість за зазначеним вище договором станом на 31.10.2013 року складає 23760 грн. 02 коп., з яких: 6422 грн. 83 коп. -заборгованість за кредитом; 12132 грн. 69 коп. - заборгованість з процентів за користування кредитом; заборгованість по комісії - 3596 грн. 88 коп., а також штрафи відповідно до п.8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. -фіксована частина; 1107 грн. 62 коп. - процентна складова. Ці обставини підтверджуються розрахунком заборгованості за договором б/н від 14.05.2008 року станом на 31.10.2013 року. Відповідно до вимог ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в строк, встановлений в договорі, одностороння відмова від зобов'язання, якщо інше не встановлено договором, не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 66 Закону України "Про банки і банківську діяльність " (в редакції Закону від 20.09.2001р.), державне регулювання діяльності банків здійснюється Національним банком України. В Положенні Національного банку України "Про кредитування " № 246 від 28.09.1995р. зазначено, що кредитні взаємовідносини регламентуються на підставі кредитних договорів, що укладаються між кредитором і позичальником тільки в письмовій формі, які визначають взаємні зобов'язання та відповідальність сторін і не можуть змінюватися в односторонньому порядку без згоди обох сторін. Відповідачка порушила умови договору та не виконала взяті на себе зобов'язання, тобто в односторонньому порядку відмовилася від виконання договірних зобов'язань. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. З положень ст.ст. 509, 549 ЦК України та ч. 1 ст.61 Конституції України вбачається, що стягнення неустойки, зокрема одночасно і пені і штрафу, за неналежне виконання грошового зобов'язання є подвійною цивільно-правовою відповідальністю. Однак, виходячи з заяви та Умов кредитного договору, саме за несвоєчасне погашення заборгованості передбачено стягнення з позичальника пені, сума штрафу з наведених Умов передбачена тільки за порушення строків платежів по будь-якому зобов'язанню, тобто цивільно-правова відповідальність у вигляді сплати пені є значно ширшою і охоплює відповідальність й за порушення строків сплати платежів. За такого, суд приходить до переконання, що не підлягає застосуванню до відповідачки, як вид цивільно-правової відповідальності за порушення зобов'язання по кредитному договору такий вид неустойки як штраф, тоді як підлягає застосуванню пеня. На підставі викладеного, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, а саме: в частині стягнення з відповідачки на користь ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" заборгованості в сумі 23260 грн. 02 коп., з яких: 6422 грн. 83 коп. -заборгованість за кредитом; 12132 грн. 69 коп. - заборгованість з процентів за користування кредитом; заборгованість по комісії - 3596 грн. 88 коп., а також штрафи відповідно до п.8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 1107 грн. 62 коп. - процентна складова. В частині стягнення штрафу у сумі 500 грн слід відмовити. Позивачем сплачено в рахунок судового збору за звернення до суду із цим позовом 237 грн. 60 коп., що підтверджується відповідним платіжним дорученням. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтвердженні судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. На підставі викладеного,

Outcome: partial