Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-25 00:00:00

05 червня 2014 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № б/н від 15 травня 2008 року, мотивуючи свої вимоги тим, що на підставі вказаного договору відповідачка отримала кредит в сумі 5200 грн. у виді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 36% річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідачка свої зобов'язання щодо своєчасного погашення кредитних коштів належним чином не виконує, внаслідок чого станом на 30 квітня 2014 року у неї виникла заборгованість по кредиту в сумі 14334 грн.53 коп., яка складається з наступного: 5177 грн. 47 коп. - заборгованість за кредитом; 6269 грн. 11 коп. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 1967,26 грн. - заборгованість по комісії; 920,69 грн. - штраф, з яких 250 грн. - фіксована частина, 670 грн. 69 коп. - процентна складова. В добровільному порядку [PERSON] не вчиняє дій, спрямованих на повернення кредитних коштів, процентів, комісії та штрафу. Тому позивач звернувся з даним позовом до суду і просить стягнути з відповідачки заборгованість по кредиту та судовий збір в сумі 243,60 грн., сплачений ним при зверненні з позовом до суду. Представник позивача ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" Яворський А.В. в судове засідання не з'явився, направив суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась, причин неявки суду не повідомила, хоча належним чином була сповіщена про день, час та місце розгляду справи. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін за наявними в справі доказами в заочному провадженні та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, повно, об'єктивно та всебічно дослідивши наявні у справі докази та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Публічного акціонерного товариства КБ "ПРИВАТБАНК" підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 15 травня 2008 року [PERSON] звернулась до Закритого акціонерного товариства комерційний банк "Приват Банк", правонаступником якого є ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК", з заявою про оформлення кредитної картки "Універсальна" (а.с.14). Вказана заява фактично є кредитним договором, оскільки спрямована на встановлення цивільних прав та обов'язків сторін та відповідає загальним засадам цивільного законодавства. Своїм підписом у вказаній вище заявці відповідачка підтвердила, що ознайомилась та погодилась з умовами та правилами надання банківських послуг, а також тарифами банку, які були надані їй для ознайомлення у письмовому вигляді. Також вона погодилась з тим, що вказана заява разом з пам'яткою клієнта, умовами та правилами надання банківських послуг, а також тарифами являє між нею та банком договір про надання банківських послуг. Згідно вказаного договору ЗАТ КБ "Приват Банк" зобов'язався надати кредит у сумі 700 грн. у вигляді встановленого ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки (а.с.14-15). Згідно п.3.2, п.3.3 Умов та Правил надання банківських послуг сторони погодили, що Банк самостійно може змінювати розмір ліміту кредиту на картці, при цьому сторони погодили, що у даному випадку додаткова угода не складається. Як вбачається з розрахунку позивача, кредитний ліміт на картці був збільшений до 5200 грн. (а.с.7-12). Згідно п.6.5. Умов та правил надання банківських послуг, які є невід'ємною часткою до договору від 15 травня 2008 року, [PERSON] зобов'язувалась сплачувати заборгованість за кредитним договором, відсотки та комісію за користування кредитом на умовах, визначених договором (а.с.16-27). Згідно п. 9.12 Умов та правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий же термін (а.с.24). Згідно заяви позичальника у разі прострочення строку сплати мінімально необхідного платежу по погашенню кредиту більше ніж на 120 днів, позичальник сплачує банку фіксований штраф у розмірі 250 грн.+ 5% від ціни позову. З наданого Публічним акціонерним товариством КБ "ПРИВАТБАНК" розрахунку вбачається, що станом на 30 квітня 2014 року у [PERSON] є заборгованість по кредиту в сумі 14334 грн.53 коп., яка складається з наступного: 5177 грн. 47 коп. - заборгованість за кредитом; 6269 грн. 11 коп. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 1967,26 грн. - заборгованість по комісії; 920,69 грн. - штраф, з яких 250 грн. - фіксована частина, 670 грн. 69 коп. - процентна складова. (а. с.4-11). Розмір заборгованості за кредитним договором підтверджується умовами договору та розрахунком позивача. Згідно статті 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 599 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Статтею 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення про позику, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ст. ст. 1048, 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) та сплатити відсотки за користування коштами у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч.1 ст. 526 Цивільного Кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч.1 ст. 546 та ст. 549 ЦК України виконання зобов'язання забезпечується, зокрема, неустойкою, яка визначається як пеня та штраф і є грошовою сумою або іншим майном, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Факт порушення відповідачкою [PERSON] взятих на себе зобов'язань щодо несвоєчасної сплати кредитного боргу у строки, передбачені договором №б/н від 15 травня 2008 року, у судовому засіданні знайшов своє підтвердження. Виходячи з викладеного вище, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідачки [PERSON] на користь позивача 14334,53 грн. заборгованості по кредитному договору №б/н від 15 травня 2008 року. Вирішуючи питання про судові витрати в справі, суд керується положеннями ст. 88 ЦПК України, згідно якої стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, стягненню з відповідачки на користь позивача також підлягає сплачений ним при зверненні з позовом до суду судовий збір у сумі 243 грн. 60 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved