Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу по аліментах за період з 01.02.2019 року по 29.02.2020 року в сумі 14875,97грн. та пені по аліментах за той же період в сумі 14875,97грн. Свій позов мотивує тим, що відповідач неналежним чином виконує рішення суду про стягнення з нього аліментів на утримання сина [PERSON] , внаслідок чого утворилася заборгованість по сплаті аліментів, крім того підлягає стягненню з відповідача пеня за несвоєчасне стягнення аліментів. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі, пославшись на обставини, якими позивач обґрунтовує свій позов, просили стягнути з відповідача борг по аліментах та пеню за ухилення від сплати аліментів. Стверджували, що відповідач умисно ухиляється від сплати аліментів, внаслідок чого виник борг. Відповідач та його представник в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили, заперечень проти позову не надали. Представник Світловодського міськрайонного ВДВС - державний виконавець Астахова О.С. надала до суду заяву про розгляд справи за позовом [PERSON] про стягнення боргу по аліментах, без участі представника Світловодського МВДВС. Крім того від державного виконавця до суду надійшов лист з якого вбачається, що після перерахунку нарахованих сум аліментів, починаючи з 01.07.2017 року, нараховано заборгованість у розмірі 32793,29 гривень, яку сплачено божником згідно квитанції від 28.02.2020 року. 10 березня 2020 року виконавче провадження завершено на підставі п.7 ч.1 ст.39 ЗУ "Про виконавче провадження" в зв`язку із закінченням передбаченого законом строку для даного виду стягнення. З`ясувавши обставини справи, перевіривши докази суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного: Заочним рішенням Світловодського міськрайонного суду від 17 серпня 2020 року задоволено позовні вимоги [PERSON] та стягнуто з [PERSON] борг по аліментах за період з 01 лютого 2019 року по 29 лютого 2020 року в сумі 14875,97 гривень та пеню по аліментах за той же період в сумі14875,97 гривень. Ухвалою Світловодського міськрайонного суду від 22 вересня 2020 року заочне рішення Світловодського міськрайонного суду від 17 серпня 2020 року скасоване та призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження. Підставою для скасування вказаного рішення було те, що до суду відповідачем були надані докази того, що державним виконавцем помилково нараховувалися до сплати суми аліментів, а саме в розмірі 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно свідоцтва про народження [PERSON] вбачається, що його батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с.5). Позивачем до суду наданий розрахунок заборгованості [PERSON] по аліментах, з якого вбачається, що [PERSON] має борг по сплаті аліментів починаючи з лютого 2019 року по березень 2020 року у розмірі 14875, 97 грн., пеня за несвоєчасну сплату аліментів становить 14875, 97 грн. Згідно ст.196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Із розрахунку про виплату аліментів [PERSON] за виконавчим листом №401/3330/14-ц від 02.09.2014 року, який був наданий до суду державним виконавцем, вбачається, що борг по аліментах відсутній, останній платіж в сумі 32800 гривень проведено у березні 2020 року(а.с.6). 10 березня 2020 року виконавче провадження з приводу примусового виконання рішення суду про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] закінчене на підставі п.7 ст.39 ЗУ "Про виконавче провадження", про що державним виконавцем Астаховою О.С. винесено відповідну постанову. Із двосторонньої угоди(розписки) укладеної 02 березня 2020 року між [PERSON] та [PERSON] вбачається, що сторони домовились про добровільне перерахування коштів [PERSON] на утримання сина [PERSON] в сумі 32800 гривень, з певним їх призначенням, а саме: аліменти за березень, квітень, травень і червень 2020 року - 5000грн.; подарунок на день народження сина - 1000грн.; кошти призначені на 14 місяців навчання сина в майбутньому, починаючи з моменту навчання - 26800 грн.(а.с.7). З огляду на викладене, державним виконавцем помилково були зараховані кошти в сумі 32800 грн. як погашення боргу по аліментах, оскільки боржник та стягувач чітко домовились про розподіл вказаних коштів, про що свідчить вищевказана двостороння угода. Така ситуація склалася тому, що державному виконавцю боржником була надана лише квитанція про переказ коштів від 28.02.2020 року на суму 32800 гривень, без роз`яснення про призначення коштів. Оскільки в судовому засіданні чітко встановлено, що вимоги позивача стосовно стягнення з [PERSON] боргу по аліментах за період з 01.02.2019 року по 29.02.2020 року в сумі 14875,97грн., підтверджені належними та допустимими доказами, то суд приходить до висновку, що позов у цій частині підлягає безумовному задоволенню. Разом з тим суд не знаходить підстав для задоволення позовних вимог в частині стягнення пені по аліментах за період з 01.02.2019 року по 29.02.2020 року в сумі 14875,97грн., оскільки як визначено у ст.196 СК України, що у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти стягувач має право на право на стягнення неустойки (пені). Як встановлено в судовому засіданні заборгованість [PERSON] по аліментах виникла не з його вини, а в зв`язку з тим, що державним виконавцем помилково нараховувалися щомісячно до сплати аліменти у розмірі 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, замість частини від доходу [PERSON] як приватного підприємця, що підтверджується листами Світловодського МВДВС №15084 від 10.03.2020 року та №31775 від 02.11.2020 року(а.с.49). Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" (позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення), то судові витрати в сумі 420.40 грн. підлягають стягненню з відповідача в дохід держави, тобто пропорційно до частини задоволених позовних вимог. На підставі ст.196, 197 СК України,

Outcome: approved