Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-19 00:00:00

Акціонерне товариство "Державний ощадний банк України" в особі філії Житомирське обласне управління АТ "Ощадбанк" (далі - АТ "Ощадбанк", позивач) звернулось до суду із позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на користь Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії Житомирське обласне управління АТ "Ощадбанк" заборгованість за заявою на встановлення (збільшення) відновлювальної кредитної лінії (кредиту) відповідно до умов договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, укладеного між банком та клієнтом в сумі 46 460,48 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 13.11.2015 між сторонами була укладена Заява про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки), відповідно до умов якої банк, на умовах тарифного плану "Зарплатний" та для його користування, оформив та видав відповідачу банківську платіжну картку. Відповідно до заяви на встановлення відновлювальної кредитної лінії (Кредиту) на строк 24 місяців, з можливим подовженням на той самий строк, банк встановив відповідачу кредит у сумі 11 000,00 грн. під 30,00% річних за користування кредитними коштами. В подальшому позивач здійснював обслуговування вищевказаної платіжної картки відповідно до встановлених тарифів на загальних умовах. Вказує, що внаслідок невиконання [PERSON] узятих на себе зобов`язань, у нього утворилась заборгованість, що станом на 15.12.2020 становить 46 460,48 грн та складається із наступного: заборгованість за основним боргом (кредитом) - 39 969,31 грн; заборгованість по сплаті прострочених процентів та комісії за користування крежитом - 6 199,53 грн; комісія за касове обслуговування - 10,98 грн; загальна сума 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) - 204,57 грн; загальна сума 3% річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 55,90 грн; втрати від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) - 14,93 грн; втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 5,26 грн. Ухвалою судді Корольовського районного суду м. Житомира від 14 січня 2021 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження із повідомленням сторін. В судове засідання, призначене на 20 квітня 2021 року, сторони не прибули. Представник позивача подав клопотання, відповідно до змісту якого АТ "Ощадбанк" позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує проти розгляду справи за відсутності представника позивача та винесення заочного рішення судом. Відповідач відзив на позовну заяву не подавав. Ухвала про відкриття провадження у справі разом з позовною заявою та доданими до неї матеріалами, направлялися на адресу відповідача за його зареєстрованим місцем проживання, у відповідності до приписів ЦПК України. Про дату, час та місце проведення судового розгляду повідомлявся у встановленому законом порядку засобами поштового зв`язку та шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на офіційному веб-порталі судової влади України. Згідно з ч.1 ст.174 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. Відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України, у разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Статтею 280 ЦПК України передбачено, що суд може ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи неявку відповідача в судове засідання без поважних причин, відсутність відзиву на позов, а також наявну згоду позивача, суд вирішив проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів. Згідно з ч.5 ст.268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі факти, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків. 13 листопада 2015 року між ПАТ "Державний ощадний банк України" та [PERSON] була укладена заява про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки), в зв`язку із чим банком був відкритий поточний рахунок на умовах тарифного пакету "Зарплатний" та для його користування оформлено та видано клієнту банківську платіжну картку. 06 червня 2019 року за погодженням сторін укладена заява про встановлення (збільшення) кредитної лінії відповідно до умов договору, згідно якої відповідачу був виданий кредит на споживчі потреби в національній валюті шляхом встановлення відновлюваної кредитної лінії у розмірі 40 000, 00 грн. Відповідно до блоку 3 заяви від 06.06.2019 "Умови кредитування" процентна ставка за кредитом є фіксованою і складає 0,001% річних за користування кредитними коштами. При цьому, п.3.4 заяви передбачено, що клієнт повинен щомісячно здійснювати часткове повернення коштів в розмірі обов`язкового щомісячного платежу, що складає 5,00% від суми заборгованості за кредитом (сплата якої не прострочена), визначеної за звітний період на дату сплати обов`язкового платежу, в порядку та на умовах, передбачених договором. У зв`язку із неналежним виконанням відповідачем зобов`язання за вказаним кредитним договором, у нього утворилась заборгованість, яка станом на 15.12.2020 становить 46 460,48 грн та складається із наступного: заборгованість за основним боргом (кредитом) - 39 969,31 грн; заборгованість по сплаті прострочених процентів та комісії за користування кредитом - 6 199,53 грн; комісія за касове обслуговування - 10,98 грн; загальна сума 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) - 204,57 грн; загальна сума 3% річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 55,90 грн; втрати від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) - 14,93 грн; втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 5,26 грн. Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори. В частинах першій, другій статті 207 ЦК України визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до приписів до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. За змістом статей 626, 628, 629 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 629 ЦК договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно з частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У статтях 525, 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов забороняється. Згідно зі ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Частинами першою, другою статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Суд звертає увагу, що у відповідності до статтей 633, 634, 1054, 1055 ЦК України, між позивачем та відповідачем у письмовій формі укладений кредитний договір. Наявні в матеріалах справи копії заяви про приєднання, заяви на встановлення кредитної лінії, заяви на встановлення (збільшення) відновлювальної кредитної лінії, кредитної заяви, повідомлення про умови кредитування, таблиці визначення сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки свідчать про те, що відповідач отримав та ознайомився з інформацією про умови кредитування, зокрема, щодо процентної ставки, що застосовується в разі невиконання зобов`язання щодо повернення кредиту, що в свою чергу свідчить про те, що між позивачем та відповідачем досягнуто згоди щодо розміру і порядку нарахування вказаного зобов`язання. Відповідно до ст.12 ЦПК України, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Положеннями статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. На підтвердження розміру заборгованості позивач надав суду розрахунок заборгованості за договором №7622963, зі змісту якого вбачається, що заборгованість [PERSON] перед АТ "Ощадбанк" станом 15.12.2020 становить 46 460,48 грн та складається із наступного: заборгованість за основним боргом (кредитом) - 39 969,31 грн; заборгованість по сплаті прострочених процентів та комісії за користування кредитом - 6 199,53 грн; комісія за касове обслуговування - 10,98 грн; загальна сума 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) - 204,57 грн; загальна сума 3% річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 55,90 грн; втрати від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) - 14,93 грн; втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 5,26 грн. Вказаний розрахунок не спростований відповідачем в установленому законом порядку та грунтується на наведених судом приписах Цивільного кодексу України. Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про стягнення з [PERSON] заборгованості в сумі 46 460,48 грн та задоволення позову. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд зазначає наступне. Згідно з ч.1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України та зв`язку із задоволенням позову з відповідача на користь позивача підлягають стягнення судовий збір пропорційно до задоволених позовних вимог в сумі 2 102,00 грн.

Outcome: approved