Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-24 00:00:00

\~В квітні 2016 р. [PERSON], [PERSON] звернулись до суду з позовом до [PERSON] з використання і розвитку комунальної власності Миколаївської міської ради про визнання осіб такими, що фактично прийняли спадщину. Свої вимоги мотивували тим, що 28.01.2008 р. померла їх мати \~ - [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина у вигляді 1/3 частки квартири [ADDRESS]. Вказана частка квартири належала померлій на праві приватної власності. Позивачі на час смерті матері були зареєстровані та проживали разом із нею у вищевказаній квартирі, та після її смерті продовжили проживати за вказаною адресою. При цьому до нотаріусу з заявою про прийняття спадщини [PERSON], [PERSON] не звертались. Оскільки на теперішній час позивачі мають намір оформити свої спадкові права, вони звернулись з даним позовом до суду. Посилаючись на вищевикладене [PERSON], [PERSON] просять суд: визнати [PERSON] таким, що прийняв спадщину після смерті матері [PERSON] у розмірі половини від 1/3 частки квартири [ADDRESS]; визнати [PERSON] такою, що прийняла спадщину після смерті матері [PERSON] у розмірі половини від 1/3 частки квартири [ADDRESS] В судовому засіданні представник позивача [PERSON] заявлені вимоги підтримав в повному обсязі. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась, повідомлялась судом про розгляд справи належним чином. Представник відповідача [PERSON] з використання і розвитку комунальної власності Миколаївської міської ради в судове засідання не зявився, від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. Вислухавши пояснення представника позивача , дослідивши надані докази, суд встановив наступне. Згідно Свідоцтв про народження [PERSON] є матір'ю [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] Відповідно до Свідоцтва про право власності на житло, виданого [PERSON] з використання і розвитку комунальної власності Миколаївської міської ради 28.01.2008 р., [PERSON], [PERSON], [PERSON] на праві спільної часткової власності належить квартира [ADDRESS] по 1/3 частині кожному. 08.04.2008 р. [PERSON] померла. Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді належної їй 1/3 частки квартири [ADDRESS]. В обґрунтування своїх вимог позивачі посилаються на те, що на час відкриття спадщини вони проживали та були зареєстровані зі спадкодавицею за місцем її проживання у вказаній квартирі та продовжили там проживати після її смерті. Згідно Довідки Форми 3, виданої ДКП ММР "Південь" за вих. № 1698 від 21.04.2016 р., [PERSON] зареєстрований в [INFO] з 03.08.1985 р. по теперішній час, а [PERSON] - з 13.09.1979 р. по теперішній час. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Згідно зі ст. 1270 ЦК України\~\~для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини, тобто з моменту смерті спадкодавця. Спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого для прийняття спадщини, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до\~ст. 1261 ЦК України\~\~у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 р. "Про судову практику у справах про спадкування" якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до положень ЗУ "Про нотаріат" повноваження щодо оформлення спадкових прав відносяться до органів нотаріату. Між тим позивачі особисто зазначають, що не звертались до нотаріуса з метою оформлення спадкових прав після смерті матері та не вважають за необхідне звертатись через відсутність коштів. За таких обставин відомості про те, що вони не мають можливості оформити свої спадкові права в позасудовому порядку, оскільки будь-ким не визнається факт їх спільного проживання з матір'ю на час її смерті та відповідно факт прийняття спадщини - відсутні. Належними доказами щодо фактів, які необхідно встановити для вирішення спору про право спадкування, є копії документів відповідної спадкової справи, зокрема, поданих заяв про прийняття спадщини, виданих свідоцтв про право на спадщину, довідок житлово-експлуатаційних організацій, сільських, селищних рад за місцем проживання спадкодавця. Слід звернути увагу на наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема, відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. Згідно Інформаційної довідки зі спадкового реєстру від 16.05.2016 р. спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась. Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна має право предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. За змістом норм статей 1268 - 1269\~ЦК\~порядок прийняття спадщини встановлюється залежно від того, чи проживав постійно спадкоємець разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та від особливостей правового статусу спадкоємця як малолітньої, неповнолітньої, недієздатної особи або ж особи, цивільна дієздатність якої обмежена Так, відповідно до частин 3, 4 ст. 1268\~ЦК\~спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК, він не заявив про відмову від неї. Отже зазначені особи вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків їхньої відмови від спадщини. Відповідно до ст. 67\~Закону України "Про нотаріат"\~свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести обставини, на які вона посилається в обґрунтування своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Отже, позивачі [PERSON], [PERSON] у встановленому законом порядку фактично прийняли спадщину після смерті їх матері, через реєстрацію та проживання із нею на час смерті, цей факт ніким не оспорюється та не оскаржується, до нотаріуса з відповідною заявою про оформлення спадкових прав позивачі на звертались, відповідно їм не було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії. Відтак права позивачів не порушено, вони мають можливість в порядку, передбаченому ЗУ "Про нотаріат", оформити спадкові права після смерті матері, отже заявлені вимоги не підлягають задоволенню через їх безпідставність.

Outcome: dismissed