Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-17 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулися в суд з позовом до комунального підприємства "Здолбунівкомуненергія" про визнання протиправним та часткове скасування свідоцтва про право власності на нерухоме майно . Позов мотивовано тим, що позивачі зареєстровані в гуртожитку КП "Здолбунівкомуненергія". Однак, вказане приміщення гуртожитку безпідставно включено до будівлі центрального теплового пунтку по [ADDRESS] . В судове засідання позивачі не з`явилися, через канцелярію суду подали заяву про розгляд справи за їх відсутності. Позовні вимоги підтримали повністю. Відповідач подав заяву, якою позов визнав і не заперечував проти його задоволення. З`ясувавши обставини справи, вивчивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку про під ставність позовних вимог. Судом встановлено, місце проживання позивачів з 12 січня 1994 року зареєстровано в гуртожитку комунального підприємства "Здолбунівкомуненергія" по [ADDRESS] . Як вбачається із матеріалів справи відповідно до рішенням виконавчого комітету Здолбунівської міської ради народних депутатів від 23листопада 1988 року №257 «Про дозвіл на будівництво дитячого садка, переобладнання службових приміщень теплопункту в гуртожиток для малосімейних» надано дозвіл підприємству «Здолбунівтеплокомуненерго» переобладнати службові приміщення теплопункту по [ADDRESS] в гуртожиток для малосімейних. Рішенням виконавчого комітету Здолбунівської міської ради народних депутатів від 25 липня 1989 року №152 «Про дозвіл на експлуатацію гуртожитку для малосімейних підприємства «Здолбунівтеплокомуненерго» введено в експлуатацію гуртожиток для малосімейних по [ADDRESS] підприємства «Здолбунівтеплокомуненерго». Судом встановлено, що вказане приміщення гуртожитку, площею 118,4 кв.м, при проведенні технічної інвентаризації безпідставно було включено до будівлі центрального теплового пункту, яка розташована за адресою [ADDRESS] та на яку 04 квітня 2007 року було видано свідоцтво про право власності на нежитлове приміщення, що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна. Суду не надано будь-яких рішень органу місцевого самоврядування щодо переобладнання (реконструкцію) гуртожитку по [ADDRESS] в нежитлове приміщення. Право власності на будівлю центрального теплового пункту по [ADDRESS] , до якої безпідставно включено приміщення гуртожитку, було видано виключно на підставі технічного паспорту, інвентаризаційна справа №4574. Порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно станом на 02.11.2006 року був передбачений Наказом Міністерства юстиції України від 28.01.2003 року № 7/5, зареєстрованого Міністерством юстиції України від 28.01.2003 року за № 67/7388. Відповідно до даного пункту 2.1. Наказу, право власності на нерухоме майно реєструється в Реєстрі прав шляхом внесення відповідного запису. Підставою внесення запису до Реєстру прав є заява. Пунктом 2.2. Наказу передбачено, що для здійснення реєстрації права власності на нерухоме майно власник (власники) або належним чином уповноважена особа подає заяву встановленої держателем Реєстру прав форми. Згідно пункту 2.3. Під час подання заяви про реєстрацію прав власності фізична особа повинна подати документ, що посвідчує її особу, а у разі подання заяви представником фізичної чи юридичної особи - документ, що підтверджує повноваження діяти від імені цих осіб, при цьому особа, яка представляє особу - нерезидента України, подає документи, які в разі потреби легалізовані в установленому чинним законодавством України порядку. Пунктом 2.5. Наказу передбачено, документи, що підтверджують виникнення, існування, припинення прав власності на нерухоме майно, що подаються для реєстрації прав, повинні відповідати вимогам, установленим законодавством України. В пунктом 2.7. зазначено, не підлягають прийманню на реєстрацію прав власності ті документи, які мають підчищення або приписки, закреслені слова та інші не обумовлені в них виправлення, документи, заповнені олівцем, а також документи з такими виправленнями та пошкодженнями, що не дають змоги однозначно тлумачити їх зміст. Статтею 21 Цивільного кодексу України визначено, що суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. Відповідно до частини першої статті 393 цього Кодексу правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується. Аналіз положень указаних норм законодавства свідчить про те, що особа, законний інтерес або право якої порушено, може скористатися способом захисту, який прямо передбачено нормою матеріального права. До такого висновку прийшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 30 травня 2018 року у справі № 923/466/17.

Outcome: approved