Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-09 00:00:00

В грудні 2015 року позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про надання дозволу на виїзд дітей за кордон та оформлення документів. Посилалась на те, що з 28 жовтня 2007 року вона перебувала в шлюбі з відповідачем [PERSON], який було розірвано рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівців від 24 липня 2015 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Чернівецької області від 17 вересня 2015 року. Під час шлюбу у них народились дві доньки: [PERSON] [ADDRESS] року та [PERSON] 22 вересня 2013 року, які після розірвання шлюбу проживають з нею в квартирі [ADDRESS], відповідач не бере участі у їх вихованні та догляді, не займається їх фізичним, духовним та моральним розвитком, також не надає матеріальної допомоги на їх утримання. Вона є уродженкою м. Ліпкани Бріченського району Республіки Молдови, в якому до даного часу зареєстрована та постійно проживає її мати [PERSON]. З метою повноцінного розвитку дітей та забезпечення можливості їх у спілкуванні з рідною бабусею вона має намір хоча б один раз в рік вивозити своїх доньок до бабусі. З 01 червня по 31 серпня 2016 року у її старшої доньки [PERSON] канікули в школі, тому вона має намір повезти її разом з сестрою до бабусі на відпочинок, однак відповідач без будь-яких пояснень та причин не дає на це дозвіл, у зв'язку з чим діти позбавлені можливості спілкування з бабусею, за якою вони дуже сумують. Відповідно до ст.7 ч.7 СК України дитині має бути забезпечена можливість здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Згідно вимог ст.ст.150 ч.2, 155 ч.ч.1 та 2 СК України батьки зобов'язані піклуватись про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Вимогами ст.4 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" встановлено, що оформлення проїзного документа дитини провадиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників батьків чи дітей у разі потреби самостійного виїзду неповнолітнього за кордон. За відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду. Правилами перетинання державного кордону громадянами України, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України № 57 від 27 січня 1995 року, встановлено, що перетинання державного кордону для виїзду за межі України громадянами, які не досягли 16-річного віку, здійснюються лише за згодою обох батьків (усиновлювачів) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку. Згідно пунктів 17, 18 Правил оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документу дитини, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 380 від 24 березня 2004 року, проїзний документ дитини, за наявності заперечень одного з батьків, може бути оформлений на підставі рішення суду. Вона не може оформити документи і поїхати з дітьми в Молдову до їх бабусі, оскільки відповідач категорично відмовляється дати на це дозвіл, тому вимушена звернутись з даним позовом до суду. Просить надати дозвіл на виїзд за межі України малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], в місто Ліпкани Бріченського району Республіки Молдови без дозволу (згоди) та супроводу батька [PERSON] в період з 01 червня по 28 серпня 2016 року та надати дозвіл без згоди батька [PERSON] оформлювати документи для виїзду малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] за межі України в м. Ліпкани Бріченського району Республіки Молдови в період часу з 01 червня по 28 серпня 2016 року. В судовому засіданні позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] позовні вимоги підтримали повністю, просять надати дозвіл на виїзд за межі України малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], в місто Ліпкани Бріченського району Республіки Молдови без дозволу (згоди) та супроводу батька [PERSON] в період з 01 червня по 28 серпня 2016 року та надати дозвіл без згоди батька [PERSON] оформлювати документи для виїзду малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] за межі України в м. Ліпкани Бріченського району Республіки Молдови в період часу з 01 червня по 28 серпня 2016 року з підстав, вказаних в позовній заяві, повністю підтвердивши викладені в ній обставини. Доповнили, що в м. Ліпкани є всі належні умови для проживання і оздоровлення дітей, її мати [PERSON] проживає в окремому особняку, де є три житлові кімнати та комунальні зручності, двір, де діти можуть перебувати постійно. Відповідачу відомо про це, оскільки в період шлюбу вони неодноразово відвідували її матір разом з дітьми, проживали в її будинку. Представник третьої особи органу опіки та піклування Чернівецької міської ради [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог не заперечувала, вважає їх обґрунтованими, оскільки це в інтересах дітей, спілкування з бабусею сприятиме повноцінному їх розвитку. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнали, пояснили, що дійсно після розірвання шлюбу доньки [PERSON] та [PERSON] проживають з позивачкою, яка перешкоджає йому приймати участь у їх вихованні, бачитись з ними. Він заперечує проти виїзду дітей разом з позивачкою в м. Ліпкани Республіки Молдови в літній період, оскільки там немає належних умов для їх проживання, тим більше для оздоровлення. Позивачкою не надано доказів того, де проживає її мати і чи дійсно у неї є житловий будинок з належними умовами для проживання дітей. Ще в період шлюбу вони їздили з дітьми до матері позивачки, однак там не було місця для нормального проживання у зв'язку з тим, що в будинку проживало багато осіб, тому вони не затримувались там на тривалий час. Оскільки не надано доказів щодо умов проживання дітей в Республіці Молдова, просять в задоволенні позовних вимог відмовити за безпідставністю. Заслухавши пояснення позивачки та її представника, представника третьої особи, відповідача та його представника, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають до задоволення. Судом встановлено, що з 28 жовтня 2007 року позивачка [PERSON] перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON], який було розірвано рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівців від 24 липня 2015 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Чернівецької області від 17 вересня 2015 року (а.с.9-12). Під час шлюбу у сторін народились дві доньки: [PERSON] [ADDRESS] року та [PERSON] 22 вересня 2013 року, що підтверджується копіями свідоцтв про їх народження (а.с.13-14), які після розірвання шлюбу проживають з позивачкою в квартирі [ADDRESS] Позивачка [PERSON] є уродженкою м. Ліпкани Бріченського району Республіки Молдови, що підтверджується копією свідоцтва про народження та копією паспорта громадянина України (а.с.7,15). Мати позивачки [PERSON] зареєстрована та постійно проживає в м. Ліпкани Бріченського району Республіки Молдови, що підтверджується посвідченням особи (а.с.21), та працює білетним контролером у філії ДП «Автовокзали і автостанції» в м. Брічень, що підтверджується довідкою № 666 від 11 серпня 2015 року (а.с.16). Відповідно до ст.7 ч.7 СК України дитині має бути забезпечена можливість здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Згідно вимог ст.ст.150 ч.2, 155 ч.ч.1 та 2 СК України батьки зобов'язані піклуватись про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Частиною 3 статті 313 ЦК України передбачено, що фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. Правилами перетинання державного кордону громадянами України, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України № 57 від 27 січня 1995 року, встановлено, що перетинання державного кордону для виїзду за межі України громадянами, які не досягли 16-річного віку, здійснюються лише за згодою обох батьків (усиновлювачів) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку. Відповідно до пункту 4 цих Правил виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, у супроводі одного з батьків або у супроводі осіб, які уповноважені одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється за нотаріально посвідченою згодою другого з батьків із зазначенням держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі, якщо другий з батьків не перебуває у пункті пропуску через державний кордон. Статтею 4 частиною 2 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" встановлено, що оформлення проїзного документа дитини провадиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників батьків чи дітей у разі потреби самостійного виїзду неповнолітнього за кордон. За відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду. Згідно пункту 18 Правил оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документу дитини, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 380 від 24 березня 2004 року, оформлення паспорта/проїзного документа здійснюється на підставі заяви батьків (законних представників батьків чи дітей), а у разі, коли батьки не перебувають у шлюбі між собою, - того з них, з ким проживає дитина, справжність підпису яких засвідчено нотаріально. За наявності заперечень одного з батьків документ може бути оформлений на підставі рішення суду. Відносно цих вимог закону судом встановлено, що з 01 червня по 31 серпня 2016 року у старшої доньки сторін [PERSON], яка навчається в школі, літні канікули, тому позивачка [PERSON] з метою повноцінного розвитку дітей має намір повезти її та молодшу доньку [PERSON] до їх бабусі в м. Ліпкани Республіки Молдови в цей період на відпочинок, однак відповідач [PERSON] як батько добровільно не дає нотаріально посвідчену згоду на їх виїзд за кордон, що визнав в судовому засіданні, а позивачка не має змоги це зробити без його згоди, у зв'язку з чим позбавляє їх можливості відпочити та спілкуватись з рідною бабусею [PERSON], що порушує права дітей і суперечить їх інтересам. Таким чином, суд вважає, що належить надати тимчасовий дозвіл на виїзд за межі України в м. Ліпкани Бріченського району Республіки Молдови малолітнім дітям [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], без дозволу (згоди) та супроводу батька [PERSON] в період з 01 червня по 28 серпня 2016 року, а також надати дозвіл позивачці [PERSON] оформлювати документи для цього виїзду дітей, задовольнивши позовні вимоги, оскільки це буде в інтересах дітей, сприятиме їх всебічному розвитку, відпочинку, спілкуванню з рідними людьми. При цьому суд не приймає як доказ для відмови в задоволенні позовних вимог посилання відповідача та його представника в судовому засіданні на те, що у матері позивачки в м. Ліпкани немає належних умов для проживання дітей, оскільки ним суду не надано доказів цього. Крім того, в судовому засіданні він не заперечував ту обставину, що мати позивачки [PERSON] проживає в м. Ліпкани в окремому будинку, в якому є три жилих кімнати, в цьому будинку ще під час шлюбу він разом з позивачкою та дітьми неодноразово гостювали і проживали. На підставі викладеного, ст.ст.15-16, 313 ЦК України, ст.ст.6, 7, 141, 150, 155 СК України, ст.ст.1, 2, 4, 6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України", Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 57 від 27 січня 1995 року, п.18 Правил оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документу дитини, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 380 від 24 березня 2004 року, та

Outcome: approved