Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-01 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом, у якому просить визнати недійсним іпотечний договір, укладений 29 серпня 2007 року між [PERSON] і відкритим акціонерним товариством "Банк "Демарк", правонаступником якого є публічне акціонерне товариство "Банк "Демарк", посвідченого приватним нотаріусом Ніжинського міського нотаріального округу Кізуб Т.Є. та зареєстрованого в реєстрі за № 2745, визнати недійсним договір купівлі-продажу житлового будинку [ADDRESS] в місті Ніжині Чернігівської області, укладеного на прилюдних торгах, проведених 16 вересня 2013 року Філією 25 приватного підприємства "Нива-B.III." та оформленого прото\- колом № 2513175/1 проведення прилюдних торгів з реалізаціїї нерухомого май\- на (предмета іпотеки) від 16 вересня 2013 року, актом державного виконавця про реалізацію предмета іпотеки від 30 вересня 2013 року, свідоцтвом, виданим 13 січня 2014 року державним нотаріусом Ніжинської міської державної нотаріаль\- ної контори Чернігівської області Чумак А.В. та зареєстрованого в реєстрі за № 1-1, про придбання [PERSON] майна з прилюдних торгів: визнати недійсними протокол № 2513175/1 проведення прилюдних торгів з ре\- алізаціїї нерухомого майна (предмета іпотеки) від 16 вересня 2013 року, акт дер\- жавного виконавця про реалізацію предмета іпотеки від 30 вересня 2013 року, свідоцтво, видане 13 січня 2014 року державним нотаріусом Ніжинської міської державної нотаріальної контори Чернігівської області Чумак А.В. та зареєстро\- ваного в реєстрі за № 1-1, про придбання [PERSON] майна з прилюдних торгів. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] являються її батьками, шлюб між якими зареєстрований не був. Вона народилася в їх сім'ї 27 квітня 1996 року і на той час, крім неї, членами їх сім'ї також були її старші брати [PERSON] та [PERSON]. Вона проживала в житловому будинку [ADDRESS], в м.Ніжині Чернігівської області, який згодом був проданий і замість нього згідно договору купівлі-продажу житлового будинку незавершеного будівництвом від 11.08.2004 року за реєстровим № 2404 на ім'я [PERSON] був придбаний незавершений бу\- дівництвом житловий будинок [ADDRESS] в м.Ніжині. Вка\- заний будинок мав ступінь готовності 75 відсотків і частина його приміщень бу\- ла вже придатна для проживання, тому їх сім'я відразу вселилася до нього та стала постійно проживати. У 2011 році, будучи неповнолітньою, за згодою її батьків вона вступила на денне відділення коледжу Київського національного університету технологій та дизайну, де навчається з 01.09.2011 року по на даний час і є студенткою 4 курсу групи ДК-9-2. З вересня 2011 року вона проживає в гуртожитку вказа\- ного колледжу по [ADDRESS] в м.Києві, де й зареєст\- роване її місце проживання з 30.09.2011 року. На канікули та вихідні вона завжди приїжджала до батьків у м.Ніжин і про\- живала з ними в будинку [ADDRESS], де знаходилися всі її ре\- чі, крім тих, які були необхідні їй для навчання і які вона взяла з собою до м.Киє\- ва. Починаючи з лютого 2014 року її батьки постійно наполягали на тому, щоб вона на вихідні дні, на які вона стала приїздити не так часто, як раніше, та на канікули їхала до своєї баби - матері [PERSON], яка проживає [ADDRESS]. При цьому, на її запитання, чому вона не може їхати додо\- му, вони пояснювали, що дуже зайняті на роботі, вдома майже не бувають, а то\- му їй краще пожити в баби. Як виявилося пізніше, правду вони їй не гово\- рили. [INFO] року їй виповнилося 18 років і вона відповідно до ст.34 ЦК України набула повної цивільної дієзда\- тності та отримала можливість самостійно, без згоди батьків, захищати і відстоювати свої законні права та інтереси. Коли влітку 2014 року після закінчення навчального року вона приїхала до м.Ніжина і мала намір йти додому, її батько - відповідач [PERSON] розповів їй правду про справжні обставини справи, надав їй всі необхідні документи та можливість зняти з них копії, з яких їй стало відомо, що 23.08.2007 року між відкритим акціонерним товариством "Банк "Демарк", правонаступником якого на даний час є публічне акціонерне товариство "Банк "Демарк", та товариством з обмеженою відповідальністю "Ніжинбуд", засновни\- ком та директором якого була її мати - відповідач [PERSON], яке на да\- ний час припинене згідно запису про державну реєстрацію припинення юри\- дичної особи від 26.11.2014 року № 10631170012001327 за даними ЄДРПОУ, був укладений кредитний договір № 23-054 про одержання позичальником кредиту (кредитної лінії) з максимальним лімітом заборгованості 2 500 000 грн. 00 коп. на строк до 31.12.2008 року. До вказаного кредитного договору були внесені зміни додатковими договорами № 1 від 11.10.2007 року, № 2 від 07.11.2007 року, № 3 від 01.04.2008 року, № 4 від 03.04.2008 року, № 5 від 08.05.2008 року, № 6 від 26.12.2008 року, згідно яких розмір максимального ліміту кредитної лініїї збільшився до 3 112 000 грн. 00 коп., а строк повернення - до 01.04.2009 року. Крім того, на забезпечення зобов'язання TOB "Ніжинбуд", яке виникло в нього перед ВАТ "Банк "Демарк" згідно вищевказаного кредитного договору між цим Банком та [PERSON] був укладений іпотечний договір від 29.08.2007 року, посвідчений приватним нотаріусом Ніжинського міського нотарі\- ального округу Кізуб Т.Є. та зареєстрований в реєстрі за № 2745 зі змінами, внесеними додатковими договорами до нього від 06.11.2007 року за реєстровим № 3668, від 18.07.2008 року за реєстровим № 2214 та від 28.01.2009 року за реєстровим № 81. За умовами цього іпотечного договору [PERSON] передав в іпотеку ВАТ "Банк "Демарк" житловий будинок [ADDRESS] в м.Ні\- жині заставною вартістю 1451875 грн. 00 коп. На даний будинок на той час [PERSON] вже мав свідоцтво про пра\- во власності на нерухоме майно від 20.12.2006 року [NUMBER] як на заверше\- ний будівництвом об'єкт нерухомого майна. У зв'язку з невиконанням TOB "Ніжинбуд" свого зобов'язання рішенням апеляційного суду Чернігівській області у справі № 2-110/2010 було звернуто стягнення на користь ПАТ "Банк "Демарк" за кредитним догово\- ром № 23-054 від 23.08.2007 року в сумі 4529860 грн. 86 коп. на предмет іпотеки в межах його вартості: житловий будинок [ADDRESS] в м.Ніжині. На виконання даного рішення Ніжинським міськрайонним судом 05.07.2010 року був виданий виконавчий лист та пред'явлений Банком для виконання у відділ Державної виконавчої служби Ніжинського міськрайонного управління юстиції. Старшим державним виконавцем вказаного відділу ДВС 15.07.2010 року була винесена відповідна постанова про відкриття виконавчого провадження. На підставі ухвали Ніжинського міськрайонного суду від 03.02.2012 року го\- ловним державним виконавцем відділу ДВС Романченко Ю.В. винесено постанову від 20.04.2012 року про заміну сторони виконавчого провадження, якою замінено сторону виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-110/2010 року, виданого 05.07.2010 року Ніжинським міськрайонним судом Чер\- нігівської області, в частині звернення стягнення заборгованості на ПАТ "Банк "Демарк" за кредитним договором № 23-054 від 23 серпня 2007 року в сумі 4 529 860 грн. 86 коп. на 1/2 частку предмета іпотеки в межах його вартості: житло\- вого будинку [ADDRESS] в м.Ніжині Чернігівської області - [PERSON] на [PERSON], як на власника 1/2 частки предмета іпотеки. У межах процедури виконавчого провадження згідно протоколу № 2513175/1 проведення прилюдних торгів з реалізації нерухомого майна (пред\- мета іпотеки) від 16.09.2013 року відбулися прилюдні торги з реалізації предмета іпотеки - вищевказаного житлового будинку. Учасниками торгів були [PERSON] та [PERSON], яка й стала за умов серйоз\- ної конкуренції переможцем торгів, запропонувавши за лот 493 703 грн. 49 коп., тоб\- то, на 1 грн. більше, ніж його стартова ціна та ціна, яку запропонував [PERSON], і підписала вказаний протокол. [PERSON] отрима\- ла свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів, яке було видане 13.01.2014 року державним нотаріусом Ніжинської міської державної нотаріальної контори Чернігівської області Чумак А.В. та зареєстроване в реєстрі за № 1-1 про придбан\- ня [PERSON] з прилюдних торгів житлового будинку [ADDRESS] в місті Ніжині Чернігівської області. Вважає, що зазначеними вище іпотечним договором від 29.08.2007 року № 2745 та угодою купівлі-продажу предмета іпотеки з прилюдних торгів від 16.09.2013 року були порушені її права як малолітньої та згодом неповнолітньої дитини. Порушення, допущені при вчиненні вказаних правочинів, на її дум\- ку, є підставою для визнання їх недійсними судом у зв'язку з наступним. Рішенням Ніжинського міськрайонного суду від 23.07.2010 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Чернігівської області від 20.09.2010 року та ух\- валою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і криміналь\- них справ від 21.12.2011 року у цивільній справі № 2-880/10 встановлено факт проживання однією сім'єю відповідачів [PERSON] та [PERSON] як жі\- нки та чоловіка без реєстрації шлюбу з 01.01.2004 року (з дати набрання чинності CK України) по 23.07.2010 року та визнано за [PERSON] право власності на 1/2 частку житлового будинку [ADDRESS] Ухвалюючи таке рішення, суд встановив, що факт проживання однією сім'єю без шлюбу [PERSON] та [PERSON] з 1990 року по теперішній час доведений в судовому засіданні поясненнями сторін, показами свідків, копією свідоцтва про народження дочки сторін [PERSON], копією домової книги по [ADDRESS] в м.Ніжині, фотознімка\- ми. Судом також встановлено, що під час проживання од\- нією сім'єю з [PERSON] [PERSON] за договором купівлі-продажу від 11.08.2004 року купив незавершений будівництвом жилий будинок по [ADDRESS] який вони разом з нею добудували. Апеляційний суд Чернігівської області в своїй ухвалі від 20.09.2010 року та\- кож встановив, що з 1990 року [PERSON] та [PERSON] проживають ра\- зом, ведуть спільне господарство, мають спільний бюджет. Факт проживання однією сім'єю, як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу підтверджується не тільки поясненнями свідків, але і тим, що сторони по справі мають спільну ди\- тину - дочку [PERSON] Незавершений будівництвом жилий будинок по [ADDRESS] в м.Ніжині був придбаний згідно договору купівлі-продажу 11.08.2004 року, тобто, в період проживання сторін однією сім'єю, добу\- дований ними за спільні кошти. Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у своїй ухвалі від 21.12.2011 року вказав, що судом встановлено, що 20.12.2006 року [PERSON] отримав свідоцтво про право приватної власності на зазначений будинок на своє ім'я, після чого, з метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором TOB "Ніжинбуд" уклав з ПАТ "Банк "Демарк" договір іпотеки № 2745 від 29.08.2007 року, відповідно до умов якого передав Банку в іпо\- теку нерухоме майно - жилий будинок по [ADDRESS] в м.Ніжині Чернігівської області. У рішенні Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 30.12.2010 року по цивільній справі № 2-2061/10 за позовом [PERSON] до [PERSON], ПАТ "Банк "Демарк" про визнання недійсним іпотечного догово\- ру від 29.08.2007 року, яким в задоволенні позову відмовлено і яке залишене без змін ухвалою апеляційного суду Чернігівської області від 18.03.2011 року, також встановлено, що, як пояснив [PERSON], Банк не перевірив, що в будинку, який передається в іпотеку, проживає жінка з дитиною. Станом на момент укладення іпотечного договору від 29.08.2007 року № 2745 вона була малолітньою, оскільки їй на той час виповнилося лише 11 років і вона разом із відповідачами [PERSON] та [PERSON], як одна сім'я, проживала в будинку по [ADDRESS] в м.Ніжині. Той факт, що її місцепроживання не було зареєстрованим у вказаному будинку, пояснюється тим, що з моменту її народження, тобто, з 27.04.1996 року і до 28.03.2009 року відповідачі взагалі ніколи і ніде не реєстрували її місця проживання, оскільки чинне на той час законодавство не передбачало такого прямого обов'язку. Її місце проживання було зареєстроване у вказаному бу\- динку 28.03.2009 року, а 24.09.2011 року знято з реєстрації у цьому будинку у зв'язку з її від'їздом на навчання в м.Київ та поселенням у гуртожитку по [ADDRESS], де вона зареєстрована й до цього часу. З самого народження вона проживала разом зі своїми батьками - відповіда\- чами [PERSON] та [PERSON] однією сім'єю, що встановлено вище\- вказаними судовими рішеннями, спочатку в будинку [PERSON] по [ADDRESS] в м.Ніжині, а після продажу цього будинку - в будинку [ADDRESS] м.Ніжині, в тому числі й на момент укладення іпотечного до\- говору від 29.08.2007 року, і мала житлові права на вказане майно. Але, при цьому, всупереч вимог законодавства жод\- на із сторін договору до органу опіки і піклування виконавчого комітету Ніжин\- ської міської ради за одержанням згоди на укладення спірного договору іпотеки не зверталася і такої згоди не отримувала. Після продажу будинку по [ADDRESS] в м.Ніжині [PERSON] зареєструвала місце проживання у своєї матері (її баби) по [ADDRESS] в м.Ніжині, а [PERSON] - у своєї сестри [ADDRESS], хоча фактично разом з нею та її братами [PERSON] і [PERSON] вселилися і постійно проживали [ADDRESS], у якому з моменту придбання (11.08.2004 року) і до одержання [PERSON] свідоцтва про право власності на нерухоме майно юридично немо\- жливо було зареєструвати місце проживання, оскільки він у цей період мав статус об'єкта незавершеного будівництва, хоча частина приміщень вже бу\- ла повністю добудована, обладнана і придатна для проживання. Будинок мав усі комунікації (водопровід, газопостачання та електропостачання). Вважає, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] умисно не здій\- снювали реєстрацію її місця проживання аж до 28.03.2009 року з метою уник\- нення обов'язку для звернення до органу опіки і піклування для одержання згоди спочатку на продаж житлового будинку по [ADDRESS] в м. Ніжині, а потім - для передачі в іпотеку житлового будинку по [ADDRESS] в м.Ніжині. Отже, з урахуванням вимог ст.160 СК України, ст.156 ЖК України, ст.17 Закону України "Про охорону дитинства", ст.12 Закону України "Про основи соціального захисту бездомних громадян і безпритульних ді\- тей" вважає, що іпотечний договір від 29.08.2007 року укладений в пору\- шення вимог ч. 6 ст.203 ЦК України, а тому має бути визнаний судом не\- дійсним згідно ч.ч.1, 3 ст.215 цього Кодексу. Станом на час організації та проведення прилюдних торгів з реалізації предмета іпотеки її місце проживання у спірному будинку зареєстроване не було, оскільки воно зареєстроване, як вже зазначено вище, з 30.09.2011 року в гур\- тожитку по [ADDRESS] в м.Києві, де вона проживає на період навчання в коледжі Київського національного університету технологій та дизайну. Однак, слід звернути увагу на те, що виконавче провадження з виконання виконавчого листа про звернення стягнення на предмет іпотеки - вищевказаний житловий будинок - перебувало на виконанні у відділі ДВС Ніжинського міськрайонного управління юстиції з 05.07.2010 року (постанова про відкриття виконав\- чого провадження від 05.07.2010 року) і було завершене в 2013 року після реалізації будинку на прилюдних торгах 16.09.2013 року. У цей період у вказаному будинку вона проживала і період реєстрації її місця проживання у вказаному будинку та\- кож припадає на цей період: з 28.03.2009 року по 24.09.2011 року Станом на час проведення прилюдних торгів - 16.09.2013 року вона мала право на проживання в житловому будинку [ADDRESS] м.Ніжині, оскільки там проживали її батьки, знаходилися (і, мабуть, знаходяться до цього часу) її особисті речі, в ньому є її власна кімната, визначена за згодою батьків. На той час вона була неповнолітньою, оскільки їй виповнилося лише повних 17 ро\- ків. [PERSON] та [PERSON], як сторони (боржники) у виконавчому провадженні, відповідно до ст.12 Закону України "Про виконавче провадження" зобов'язані були пові\- домити державного виконавця про те, що в будинку по [ADDRESS] проживає неповнолітня дитина і має право на це житло, а державний викона\- вець - звернутися до органу опіки і піклування - виконавчого комітету Ніжинсь\- кої міської ради - із запитом на отримання дозволу на продаж вказаного будинку з прилюдних торгів, а не отримавши такого дозволу - звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про встановлення або зміну способу і по\- рядку виконання рішення, у разі відмови суду в задоволенні такої заяви - повер\- нути виконавчий документ стягувачеві на підставі п.2 ч.1 ст.47 Закону України "Про виконавче провадження". Відповідачка [PERSON] надіслала до суду письмове заперечення, у якому в задоволенні позову просить відмовити, оскільки вона не може погодитись із жодними вимогами, викладеними у вищезазначеному позові, вважає їх безпідставними та незаконними з огляду на наступне: маючи на меті придбати житло, вона постійно аналізувала ринок нерухомості з різних інформаційних офіційних джерел. Наприкінці серпня 2013 року на офіційному веб-сайті мережі Інтернет з'явилось повідомлення про реалізацію будинку по [ADDRESS] в м.Ніжині на прилюдних торгах за початковою ціною 493 702 грн. 49 коп. Враховуючи місцезнаходження вказаного об'єкта нерухомості, його площу, а також початкову ціну реалізації, вона зацікавилась вказаними торгами. За час роботи в "Банку" Демарк" вона мала змогу вивчити дані питання, в тому числі і іпотечний договір між [PERSON] та "Банком "Демарк" від 29 серпня 2007 року, який був засвідчений приватним нотаріусом Ніжинського міського нотаріального округу Кізуб Т.Є. За умовами іпотечного договору [PERSON] передав в іпотеку "Банк "Демарк" житловий будинок [ADDRESS] На той час [PERSON] на вказаний будинок вже мав свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 20 грудня 2006 року. На підставі протоколу проведення прилюдних торгів та копій документів, що підтверджували розрахунок за придбане майно, 30 вересня 2013 року відділом ДВС Ніжинського МРУЮ їй було видано акт про реалізацію нерухомого майна. Після цього [PERSON] неодноразово звертався до суду про визнання прилюдних торгів недійсними, проте в задоволенні його позову йому було відмовлено повністю. 13 січня 2014 року державним нотаріусом Ніжинської міської державної нотаріальної контори Чернігівської області Чумак Л.В. їй було видано свідоцтво на право власності нерухомого майна по [ADDRESS] в м.Ніжині Чернігівської області, проте [PERSON] в черговий раз звернувся до суду про визнання свідоцтва на право власності нерухомого майна недійсним, і у задоволенні його позову було відмовлено. Вона на законних підставах та з дотриманням усіх процедурних вимог, за кредитні кошти придбала житловий будинок, за який сплачує щомісячні відсотки, а натомість, маючи всі законні підстави заселитися в будинок, вона винаймає інший будинок для житла, при цьому несе значні витрати. Крім того, суд при вирішенні питання щодо задоволення заяви позивачки [PERSON] про забезпечення позову, абсолютно не врахував її інтереси як законного власника будинку. В судовому засіданні представник позивачки - адвокат Луєнко Ю.В. підтримав позовні вимоги за вищевикладених обставин. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнали. Представник відповідача - публічного акціонерного товариства "Банк "Демарк" - в судове засідання не з"явився, надавши до суду письмову заяву про розгляд справи за їх відсутності та заперечення на позов, у якому у задоволенні позовних вимог [PERSON] просить відмовити повністю, оскільки вважає їх необґрунтованими та такими, що спрямовані на порушення законних прав та інтересів [PERSON], яка є добросовісним набувачем об'єкта нерухомості, який є предмет спору, що підтверджується доказами, встановленими у рішенні Ніжинського міськрайонного суду від 30 грудня 2010 року по справі № 2-206/10 та ст.330 ЦК України, якою встановлено, що майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до ст.388 цього Кодексу майно не може бути витребуване у нього. Представник відповідача - відділу Державної виконавчої служби Ніжинського міськрайонного управління юстиції - Романченко Р.В. в судовому засіданні пояснив, що не визнає позовних вимог як безпідставних і вважає, що він діяв згідно чинного законодавства. Представник відповідача - приватного підприємства "Нива-В.Ш." Філія 25 у судове засідання не з'явився, будучи своєчасно повідомленим про час та місце розгляду справи. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, посилаючись на те, що вона є добросовісним набувачем. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - Ніжинської міської державної нотаріальної контори Чернігівської області, - у судове засідання не з'явився, надавши до суду письмову заяву про розгляд справи без їх участі. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - приватний нотаріус Ніжинського міського нотаріального округу Кізуб Т.Є. у судове засідання не з'явилася, надавши до суду письмову заяву про розгляд справи без її участі, у якій зазначила свої заперечення на позов, а саме про те, що договір іпотеки, вчинений нею 29 серпня 2007 року за реєстровим № 2745, посвідчено з дотриманням вимог діючого законодавства України, у матеріалах справи щодо посвідчення вказаного договору знаходиться довідка, видана виконавчим комітетом Ніжинської міської ради 22 серпня 2007 року за № 2125, яка підтверджує той факт, що у житловому будинку [ADDRESS] Чернігівської області ніхто не мешкає та не зареєстрований. Заява [PERSON] про те, що він у шлюбних відносинах на момент укладення іпотечного договору не перебував та вказаний житловий будинок є його особистою приватною власністю. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - орган опіки та піклування - виконавчого комітету Ніжинської міської ради -Рацин Н.Б. у судовому засіданні висловила думку про необхідність задоволення позову. Допитані в судовому засіданні в якості свідків [PERSON], [PERSON] та [PERSON] підтвердили той факт, що неповнолітня позивачка [PERSON] деякий час проживала [ADDRESS]. Дослідивши усі докази по справі та оцінивши їх відповідно до ст.212 ЦПК України за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні, суд дійшов висновку, що позов незаконний, необґрунтований і не підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Порядок реалізації арештованого майна передбачено Законом України "Про виконавче провадження", Інструкцією про проведення виконавчих дій, затвердженою наказом Міністерства юстиції України від 21 квітня 2005 року, Тимчасовим положенням про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 27 жовтня 1999 року № 68/5. Згідно положень указаних норм державний виконавець здійснює лише підготовчі дії з метою проведення прилюдних торгів, а самі прилюдні торги з реалізації нерухомого майна організовують і проводять спеціалізовані організації, з якими державною виконавчою службою укладається відповідний договір. Прилюдні торги за своєю юридичною природою - це продаж майна, на яке звернено стягнення. Власником його стає покупець, який запропонував за нього під час торгів найвищу ціну. Виходячи з аналізу правової природи процедури реалізації майна на прилюдних торгах, яка полягає в продажу майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернено стягнення, до покупця - учасника прилюдних торгів, та ураховуючи особливості, передбачені законодавством щодо проведення прилюдних торгів, складання за результатами їх проведення акта про проведення прилюдних торгів є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на прилюдних торгах, а відтак є правочином. Враховуючи те, що відчуження майна з прилюдних торгів відноситься до угод купівлі-продажу, така угода може визнаватись недійсною в судовому порядку з підстав недодержання в момент її вчинення вимог, які встановлені ч.ч.1-3 та 6 ст. 203 ЦК України (ч.1 ст.215 цього Кодексу). Оскільки, виходячи зі змісту ч.1 ст.215 ЦК України, підставами недійсності укладеного за результатами прилюдних торгів правочину є недодержання вимог закону в момент його укладення, тобто безпосередньо за результатами прилюдних торгів, то підставами для визнання прилюдних торгів недійсними є порушення встановлених законодавством правил проведення торгів, визначених саме Тимчасовим положенням. Що стосується порушень, допущених державним виконавцем під час здійснення своїх повноважень, передбачених ЗУ "Про виконавче провадження", до призначення прилюдних торгів, то такі дії (бездіяльність) державного виконавця підлягають оскарженню окремо. Таким чином, підставою для визнання прилюдних торгів недійсними є порушення встановлених законодавством правил проведення торгів, визначених Тимчасовим положенням про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації нерухомого майна, затвердженимнаказом Міністерства юстиції України від 27 жовтня 1999 року № 68/5 та зареєстрованого в указаному Міністерстві 2 листопада 1999 року за № 745/4038. В судовому засіданні встановлено, що 23 серпня 2007 року між відкритим акціонерним товариством "Банк "Демарк", правонаступником якого є публічне акціонерне товариство "Банк "Демарк", та товариством з обмеженою відповідальністю "Ніжинбуд", засновни\- ком та директором якого була відповідачка [PERSON], був укладений кредитний договір № 23-054 про одержання позичальником кредиту з максимальним лімітом заборгованості 2500000 грн. 00 коп. строком до 31.12.2008 року, до якого були внесені зміни додатковими договорами № 1 від 11.10.2007 року, № 2 від 07.11.2007 року, № 3 від 01.04.2008 року, № 4 від 03.04.2008 року, № 5 від 08.05.2008 року, № 6 від 26.12.2008 року, згідно яких розмір максимального ліміту кредитної лініїї збільшився до 3112000 грн. 00 коп., а строк повернення - до 01.04.2009 року. На забезпечення зобов'язання TOB "Ніжинбуд" між цим банком та [PERSON] був укладений іпотечний договір від 29 серпня 2007 року, посвідчений приватним нотаріусом Ніжинського міського нотарі\- ального округу Кізуб Т.Є. та зареєстрований в реєстрі за № 2745 зі змінами, внесеними додатковими договорами до нього від 06.11.2007 року за реєстровим № 3668, від 18.07.2008 року за реєстровим № 2214 та від 28.01.2009 року за реєстровим № 81. Рішенням апеляційного суду Чернігівській області у справі № 2-110/2010, у зв'язку з невиконанням TOB "Ніжинбуд" свого зобов'язання, було звернуто стягнення заборгованості на користь ПАТ "Банк "Демарк" за кредитним догово\- ром № 23-054 від 23 cерпня 2007 року в сумі 4529860 грн. 86 коп. на предмет іпотеки в межах його вартості: житловий будинок [ADDRESS] в м.Ніжині. У зв'язку з винесенням рішення 23 липня 2010 року Ніжинським міськрайонним судом, яким за [PERSON] визнано право власності на 1/2 частку вказаного будинку як на частку в спільному сумісному майні чоловіка та жінки, які проживають однією сім"єю без реєстрації шлюбу, та відповідно до ухвали Ніжинського міськрайонного суду від 03 лютого 2012 року головним державним виконавцем ВДВС Романченко Ю.В. 20 квітня 2012 року винесено постанову про заміну сторони виконавчого прова\- дження, якою замінено сторону виконавчого провадження з примусового виконання ви\- конавчого листа № 2-110/2010 року, виданого 05 липня 2010 року Ніжинським міськрайонним судом Чернігівської області в частині звернення стягнення заборгованості на ПАТ "Банк "Демарк" за кредитним договором № 23-054 від 23 серпня 2007 року в сумі 4 529 860 грн. 86 коп. на 1/2 частину предмета іпотеки в межах його вартості: житлового будинку [ADDRESS] в м.Ніжині Чернігівської області - [PERSON] на [PERSON]. 16 вересня 2013 року відбулися прилюдні торги та відповідно до протоколу №2513175/1 про проведення прилюдних торгів, переможцем останніх стала [PERSON], яка запропонувала ціну в розмірі 493 703 грн. 49 коп. [PERSON] отрима\- ла свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів, яке було видане 13.01.2014 року державним нотаріусом Ніжинської міської державної нотаріальної контори Чернігівської області Чумак А.В. та зареєстроване в реєстрі за № 1-1, про придбан\- ня [PERSON] з прилюдних торгів житлового будинку [ADDRESS] в місті Ніжині Чернігівської області. Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ч.6 ст.203 ЦК України правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей. Недодержання в момент вчинення правочину стороною цих вимог є підставою його недійсності (ч. 1 ст.215 ЦК України). Статтею 156 ЖК України передбачено, що члени сім'ї власника жилого будинку (квартири) які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (ква\- ртири) якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування дим приміщенням. За приписами ст.160 СК України місце проживання дитини, яка не до\- сягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої ди\- тини. Статтею 12 Закону України "Про основи соціального захисту бездомних осіб і безпритульних дітей" встановлено, що органи опіки та піклування здійснюють контроль за дотриманням батьками та особами, які їх замінюють, житлових прав і охоронюваних законом інтересів дітей відповідно до закону. Для вчинення будь-яких правочинів щодо нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, необхідний попередній дозвіл органів опіки та піклування, що надається відповідно до закону. Посадові особи органів опіки та піклування несуть персональну відповідальність за захист прав та інтересів дітей при наданні дозволу на вчинення правочинів щодо нерухомого майна, яке належить дітям. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] відповідачі [PERSON] та [PERSON] являються батьками позивачки [PERSON], [INFO] (а.с.18). Згідно домової книги позивачка [PERSON], яка була неповнолітньою на момент укладення іпотечного договору, зареєстрована [ADDRESS] починаючи з 28 березня 2009 року, тобто після укладення 29 серпня 2007 року іпотечного договору. Статтею 17 Закону України "Про охорону дитинства" передбачено, що батьки не мають права без дозволу органу опіки і піклування укладати договір, який підлягає нотаріальному посвідченню або спеціальній реєстрації, відмовлятися від належних дитині майнових прав, здійснювати розподіл, обмін, відчуження житла, зобов'язуватися від імені дитини порукою, видавати письмові зобов'язання. Таким чином, батьки не мають права без дозволу органу опіки і піклування розпоряджатися майновими правами дітей. Однак, як встановлено судом, неповнолітня донька відповідачів майнових прав щодо забезпеченої договором іпотеки житлового будинку не мала, відтак, для укладання цього договору дозвіл органу опіки і піклування законом не вимагається. Відповідно до роз'яснень постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду Україниз розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30 березня 2012 року п. 44 "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" передбачено, що суди повинні виходити із того, чи мала дитина право власності на предмет іпотеки чи право користування предметом іпотеки на момент укладення договору іпотеки. Будь-які дії, вчинені без згоди іпотекодержателя після укладення договору іпотеки (наприклад, реєстрація неповнолітньої дитини в житловому будинку, народження дитини після укладення договору іпотеки) не є підставою для визнання такого договору недійсним із підстави невиконання вимог закону про отримання згоди органу опіки та піклування. За таких обставин, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову необхідно відмовити в повному обсязі.

Outcome: dismissed