Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-04 00:00:00

У вересні 2016 року позивач звернувся до Ленінського районного суду м. Харкова з позовною заявою, у якій просить стягнути з [PERSON] «Європейський Страховий Союз» на його користь страхове відшкодування в сумі 49\~000 грн., пеню за затримку платежу в розмірі 708,05 грн. Стягнути на його користь з [PERSON] франшизу в розмірі 1\~000 грн. та різницю між сумою матеріального збитку та страховим відшкодуванням 47\~237,06 грн. Стягнути пропорційно з відповідачів на користь позивача суму сплати судового збору в розмірі 979,46 грн. У травні 2017 року позивач надав суду остаточну уточнену позовну заяву до приватного акціонерного товариства «Європейський Страховий Союз», [PERSON], [PERSON] про стягнення матеріальної шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди, пені за затримку платежу та стягнення франшизи, у якій просить стягнути з [PERSON] «Європейський Страховий Союз» на його користь пеню за затримку платежу в розмірі 2\~092,90 грн., стягнути з [PERSON] на його користь франшизу в розмірі 1000 грн., різницю між сумою матеріального збитку та страховим відшкодуванням в розмірі 46\~237,06 грн., а також стягнути пропорційно з [PERSON] «Європейський Страховий Союз» та [PERSON] на його користь суму сплати судового збору в розмірі 979,46 грн. (а.с. 132-134). В обгрунтування позову зазначив, що 11 березня 2016 року водій [PERSON], керуючи автомобілем ВАЗ, державний номерний знак, АХ 7031 АЕ, який належить на праві власності [PERSON], не врахував дорожньої обстановки та допустив зіткнення з автомобілем марки СITROEN С1, державний номерний знак [NUMBER], чим допустив механічні пошкодження та завдав матеріальної шкоди. Дорожньо-транспортна подія відбулася з вини водія [PERSON], який порушив п. 12.1 Правил дорожнього руху України, що підтверджується постановою Ленінського районного суду м. Харкова від 06 травня 2016 року. Цивільна відповідальність водія [PERSON] на момент ДТП була застрахована в [PERSON] "Європейський Страховий Союз" полісом АІ/4971953, діючий на дату ДТП. Франшиза за полісом страхування складає 1000 грн. Страхувальником за полісом страхування є [PERSON] Страховиком [PERSON] "Європейський Страховий Союз" було відшкодовано частку суми матеріального збитку (страхове відшкодування) в розмірі 49\~000 грн. та частку пені за затримку платежу в розмірі 281,15 грн. Зазначив, що сплата страхового відшкодування у всіх випадках не може перевищувати строк 90 діб з дня отримання заяви на виплату, тому питання про стягнення пені за затримку платежу цілком обгрунтоване. Всього пеня за затримку страхового відшкодування на 57 діб складає 2 374,05 грн., згідно розрахунку наданому до зміненої позовної заяви. Добровільно Страховиком сплачено 281,15 грн. пені, не сплаченою залишилась сума 2 092,90 грн., яку позивач просить стягнути на свою користь з [PERSON] "Європейський Страховий Союз" Позивач зазначив також, що [PERSON] є власником автомобіля ВАЗ, державний номерний знак, АХ 7031 АЕ, та він добровільно, усвідомлювати всю міру відповідальності за такий вчинок, надав для користування цей засіб підвищеної небезпеки [PERSON] та ці його дії стали наслідком пошкодження майна позивача та нанесення йому матеріального збитку. У зв'язку з цим позивач вважає, що саме [PERSON] повинен сплатити на його користь франшизу за полісом страхування в розмірі 1000 грн. та різницю між загальною сумою матеріального збитку та страховим відшкодуванням за вирахуванням франшизи у розмірі 46 237,06 грн. Зазначив також, що сума матеріального збитку була розрахована за Методикою, без будь-яких порушень норм діючого Законодавства України на замовлення Страховика. До судового засідання 31 травня 2017 року позивач та його представник [PERSON] не з'явилися. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлені були належним чином. У зміненій позовній заяві (остаточна редакція) позивач зазначив, що просить розглядати справу у його відсутність (а.с. 132-133). Представник відповідача [PERSON] "Європейський Страховий Союз" до судового засідання не з'явився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлений був належним чином. Від представника надійшли письмові заперечення на позов, у яких представник просив розглядати справу у його відсутність та просив у задоволенні позовних вимог стосовно [PERSON] "Європейський Страховий Союз" відмовити у зв'язку з повним виконанням всіх обов'язків (а.с. 31-33, 91-92). Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] заперечували проти задоволення позову та просили відмовити у його задоволенні у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у письмових запереченнях (а.с. 125-127). Відповідач [PERSON] до судового засідання не з'явився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлений був належним чином. Надав суду письмові заперечення, у яких просив справу розглядати без його участі та просив стосовно вимог до нього позивачу відмовити у повному обсязі з підстав, наведених у письмових запереченнях (а.с. 102-104, 116-118, 120-122). За таких обставин на підставі вимог ст. 158, ч. 4 ст. 169 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути цивільну справу у відсутність позивача, його представника, представника відповідача [PERSON] "Європейський Страховий Союз" та відповідача [PERSON] по наявним у справі доказам. Суд, вислухавши пояснення відповідача [PERSON] та його представника, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні правовідносини. 11.03.2016 року об 11 год. 15 хв., [PERSON], керуючи\~ автомобілем [NUMBER], відповідно до дорожньої обстановки не вірно вибрав безпечну швидкість руху, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем: СITROEN С1, д.н.з. № [NUMBER]», власником якого є [PERSON]М, що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (а.с. 5). Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу ВАЗ, д/н [NUMBER] застрахована полісом ОСЦПВВНТЗ № АІ/4971953, який укладений між [PERSON] та [PERSON] «Європейський страховий союз», строк дії з 25.04.2015 гю 24.04.2016 року (а.с. 6). Причиною зіткнення послужило невиконання водієм [PERSON] п. 12.1 Правил дорожнього руху України. По даному факту Ленінським районним судом м. Харкова була винесена постанова від 06 травня 2016 року про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП України. Постанова набрала законної сили (а.с. 9). [PERSON] ст. 2 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», надалі «Закон», відносини у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Конституцією України, ЦК України, Законом України «Про страхування», цим та іншими законами України і нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них. Якщо норми цього Закону передбачають інше, ніж положення інших актів цивільного законодавства України, то застосовуються норми цього Закону. Повідомлення [PERSON] про ДТП надійшло до [PERSON] «Європейський Страховий Союз» та зареєстроване в журналі реєстрації повідомлень, заяв 12 березня 2016 р. під № 194/16-1 (а.с. 35). [PERSON] п. 34.2. статті 34 Закону, огляд транспортного засобу має бути проведений протягом 10 робочих днів з моменту ДТП. Огляд пошкодженого транспортного засобу проведено представником [PERSON] «ЄСС», 16.03.2016 року (а.с. 42). Жодних зауважень до акту огляду пошкодженого транспортного засобу, яким проведений оцінювачем, позивачем не вказано. Таким чином, страховиком своєчасно, у відповідності до вимог законодавства, вжито заходів щодо оформлення всіх необхідних документів для своєчасного визначення розміру завданого матеріального збитку з метою здійснення страхової виплати страхувальнику/потерпілій особі/Позивачу. За вимогами ст. 29 Закону, у зв'язку із пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого в порядку, встановленому законодавством. За висновками звіту № 187/2016 від 16.04.2016 р., виготовленого експертом [PERSON], розмір матеріального збитку завданого власнику КТЗ складає 90495,92 грн. (а.с. 37-41). [PERSON] ОСЦПВВНТЗ № АІ/4971953 страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого за шкоду заподіяну життю і здоров'ю складає 100 000 (сто тисяч) грн., за шкоду заподіяну майну - 50 000 (пятдесят тисяч) грн. Франшиза за полісом 1 000 (одна тисяча) грн. Розмір страхового відшкодування згідно [PERSON] № АІ/4971953 за вирахуванням суми податку на додану вартість (згідно п. 36.2. ст. 36 ЗУ "Про ОСЦПВВНТЗ") та франшизи 1000,00 грн., становить 49000 грн. Відповідно до п. 36.6 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно- правової відповідальності наземних транспортних засобів» страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування. Відповідно до ст. 1194 ЦК, п.24 постанови № 4 від 01.03.13 р. Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної безпеки», особа, яка застрахувала свою відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою. 31 травня 2016 року до [PERSON] «Європейський Страховий Союз» поштою надійшла заява потерпілої особи [PERSON] про страхове відшкодування (а.с. 36). За відсутністю вмотивованих заперечень потерпілої особи щодо розміру регламентної виплати за повідомленням про розмір страхового відшкодування, порядку відшкодування, 13 жовтня 2016 року [PERSON] «Європейський Страховий Союз» прийняло рішення про здійснення на користь [PERSON] виплати страхового відшкодування у розмірі 49 000 грн. (за вирахуванням франшизи за полісом 1000 грн.). Платіжним дорученням № 4 від 24.10.2016 року страхове відшкодування перераховане [PERSON] (а.с. 93). Пунктом 36.2.ст.36 Закону, встановлено, у разі якщо заява про здійснення страхового відшкодування чи інші документи, необхідні для прийняття рішення про здійснення страхового відшкодування, подані з порушенням строку, встановленого цим Законом, строк прийняття рішення про здійснення страхового відшкодування та його виплату збільшується на кількість днів такого прострочення. Заява про страхове відшкодування була подана позивачем із порушенням строків на 49 днів 31.05.2016 року. Отже, із врахуванням прострочення позивача надання заяви про страхове відшкодування, крайній строк для виплати страхового відшкодування - 17.10.2016 року. У звязку із невчасним здійсненням страхового відшкодування, страховиком прийнято рішення про перерахування пені потерпілому у розмірі 281,15 грн. згідно наступного розрахунку: 1) сума боргу 49\~000 грн.; 2) період прострочення з 18.10.2016 року по 24.10.2016 року, складає 7 днів; 3) розмір облікової ставки НБУ 15 % за рік; 5) розмір подвійної облікової ставки НБУ 15% : 365 днів = 0,041*2 = 0,082% 6) 49000*0,082% = 40,18 грн. за день 7) 40,18 * 7 = 281 грн. Платіжним дорученням № 301 від 10.11.2016 року пеня перерахована [PERSON] (а.с. 94). Отже, виходячи з вищевикладеного, відповідач виконав усі свої обовязки, передбачені чинним законодавством, а тому у задоволенні позовних вимог стосовно стягнення з [PERSON] «Європейський Страховий Союз» на користь [PERSON] пені за затримку платежу в розмірі 2\~092,90 грн. необхідно відмовити. Стосовно вимоги стягнути з [PERSON] на користь позивача [PERSON] франшизи в розмірі 1000 грн., різниці між сумою матеріального збитку та страховим відшкодуванням в розмірі 46\~237,06 грн. суд зазначає наступне. [PERSON] зі ст. ст. 11, 60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. [PERSON] ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування зазначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Якщо в наслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки було завдано шкоди іншим особам, особи, які спільно завдали шкоди, зобовязані її відшкодувати незалежно від їхньої вини. Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав (договору оренди, довіреності тощо). [PERSON] вимог ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказується при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мале місце дії та чи вчинені вони цією особою. Автомобіль ВАЗ д.н. [NUMBER] на праві власності належить [PERSON], однак на момент скоєння ДТП вищевказаний автомобіль знаходився у володінні і під керуванням [PERSON], який мав відповідне право за наявності посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, що у повній мірі відповідає приписам Закону України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо усунення надмірного державного регулювання у сфері автомобільних перевезень від 05.07.2011 р. № 3565-VІ і п. 2.2 Постанови КМУ від 10.10.2001 р. № 1306 Про Правила дорожнього руху. Відповідач [PERSON], який є власником автомобіля ВАЗ, державний номер [NUMBER] немає відношення до події ДТП, яка мала місце 11.03.2016 р. за участю водіїв [PERSON] та [PERSON], тому посилання позивача на ст.ст. 1187, 1192, 1194 Цивільного кодексу України, як на підставу своїх позовних вимог і покладання відповідальності саме на відповідача [PERSON] свідчать про неправильне застосування матеріальних норм права позивачем. З викладеного вбачається, що позивачем не доведений склад цивільного правопорушення з боку відповідача [PERSON], що унеможливлює його відповідальність у цій справі. Таким чином, виходячи зі змісту позовної заяви, враховуючи відсутність в матеріалах справи належних, допустимих, достовірних доказів наявності в діях відповідача [PERSON] складу цивільного правопорушення та з огляду на висновки викладені в цих запереченнях проти позову, вбачається, що позивачем не доведені ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог до відповідача [PERSON] Стосовно відповідача [PERSON], до якого в остаточній редакції позовної заяви, вимоги позивачем не пред'являлися, суд зазначає, що з метою відшкодування збитків, завданих [PERSON] дорожньо- транспортною подією, останній висунув претензію до [PERSON] в сумі 15 000 грн. (п'ятнадцять тисяч гривень), у зв'язку з чим [PERSON] добровільно передав позивачу зазначену суму коштів та [PERSON] в свою чергу 30.05.2016 року написав розписку у вигляді нотаріально посвідченої заяви, відповідно до якої він отримав вказану суму грошей від [PERSON] та не має претензій до нього, які б були пов'язані із зазначеною ДТП (а.с. 124). Таким чином, даний документ є доказом виконання зобов'язання, яке виникло внаслідок ДТП. з боку [PERSON] перед [PERSON] у повному обсязі. На підставі вищевикладеного, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] є необгрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Враховуючи, що у задоволенні позовних вимог відмовлено, то судовий збір у розмірі 979,46 грн. стягненню з відповідачів не підлягає.

Outcome: dismissed