Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-09 00:00:00

У жовтні 2021 року Акціонерне товариство "Державний ощадний банк України" в особі філії Миколаївського обласного управління АТ "Ощадбанк" звернулося до суду з указаним позовом. Позовні вимоги\~обґрунтовують тим,\~ що 11 лютого 2019 року між Публічним акціонерним товариством "Державний Ощадний банк України", правонаступником якого є АТ "Ощадбанк", та [PERSON] було підписано заяву на встановлення (збільшення) відновлювальної кредитної лінії (кредиту). Відповідач ініціював одержання кредиту на свій картковий рахунок бажаного розміру кредиту в сумі 25000 грн зі сплатою фіксованої процентної ставки у розмірі 38 % річних. Позивач належним чином виконав всі умови договору, надавши відповідачу кредит. Проте, відповідач своїх обов"язків за договором щодо повернення кредиту та сплати відсотків у встановлені договором строки та порядку належним чином не виконував, у зв`язку з чим виникла заборгованість, яка станом на 09 вересня 2021 року становить 26142,42 грн, з яких: заборгованість за основним боргом (кредитом) - 22238,93 грн; комісія - 56,81 грн; пеня за несвоєчасне погашення основного боргу - 240,98 грн; пеня за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 130,86 грн; 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) - 1004,14 грн; 3% річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 19,09 грн; втрати від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) - 2436,95 грн; втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 14,66 грн. Враховуючи викладене, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в розмірі 26142,42 грн та понесені судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2270,00грн. Учасники процесу у судове засідання не з`явилися. Представник позивача надав суду заяву про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги підтримав повністю та не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач про день та час розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином шляхом направлення судових повісток рекомендованим листом з повідомленням за місцем реєстрації, які вручено. Причини неявки суду невідомі. Відзив не надійшов. За наявності умов, визначених у ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив про проведення заочного розгляду справи. У зв"язку\~з неявкою\~в судове\~засідання всіх\~учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснено без фіксування судового процесу. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків. 11 лютого 2019\~року між\~ Публічним акціонерним товариством "Державний Ощадний банк України", правонаступником якого є АТ "Ощадбанк", та [PERSON] \~була підписана\~ заява на встановлення (збільшення) відновлювальної кредитної лінії (Кредиту) відповідно до умов Договору комплексного обслуговування фізичних осіб, укладеного між Банком та Клієнтом (а.с.6-7). Відповідно до п. 3.2 блоку 3 заяви на встановлення (збільшення) відновлювальної кредитної лінії (Кредиту) відповідач просив надати йому кредит на споживчі потреби в національній валюті шляхом встановлення кредитної лінії (кредиту) на його картковий рахунок № [NUMBER] в розмірі 25000 грн. Згідно підпунктів 3.3.1, 3.3.2 пункту 3.3 блоку 3 заяви, сторони погодили що процентна ставка за кредитом є фіксованою та складає: 38 % річних за користування кредитними коштами на момент укладення цього кредитного договору, та може бути змінена, в порядку та на умовах визначених договором, окрім випадку користування кредитними коштами протягом Грейс-періоду; та 0.001\~% річних за користування кредитними коштами протягом Грейс-періоду у випадку безготівкового розрахунку за товари та послуги з використанням платіжної картки. Проценти за користування кредитом сплачуються щомісячно згідно до умов Договору. Пунктом 3.4 блоку 3 заяви визначено, що клієнт щомісячно здійснює часткове повернення кредиту в розмірі обов"язкового щомісячного платежу, який складає 5,00 % від суми заборгованості за кредитом (сплата якої не прострочена), визначеної за звітний (білінговий) період на дату сплати обов"язкового щомісячного платежу, в порядку та на умовах передбачених договором. Згідно з наданим позивачем розрахунком заборгованості, заборгованість відповідача перед банком за вказаним кредитним договором,\~станом на\~ 09 вересня 2021\~року, складає 26142,42 грн, з них: заборгованість за основним боргом (кредитом) - 22238,93 грн; комісія - 56,81 грн; пеня за несвоєчасне погашення основного боргу - 240,98 грн; пеня за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 130,86 грн; 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) - 1004,14 грн; 3% річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 19,09 грн; втрати від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) - 2436,95 грн; втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 14,66 грн (а.с.8-9). Про неналежне виконання відповідачем кредитних зобов`язань перед позивачем також свідчать виписки по картковому рахунку позичальника за період з 24.01.2019 по 15.08.2019 та з 15.08.2019 по 09.09.2021, із зазначенням дат отримання кредитних коштів та їх часткового повернення (а.с.10-19). Відповідно до вимог\~ст. 639 ЦК України\~договір являється обов`язковим для виконання сторонами. Згідно із статтями 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом (ст.ст.\~610,\~612 ЦК України). Згідно ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк, або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За частиною 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чпном, судом встановлено, що банк виконав свої зобов"язання за договором, надавши 11 лютого 2019 року відповідачу кредитний ліміт у розмірі 25000 грн, відповідач допускав порушення взятих на себе зобов"язань за договором, здійснюючи погашення кредиту з порушенням термінів та не у повному обсязі. Однак, враховуючи вище наведене, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за основним боргом (кредитом) - 22238,93 грн; 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) - 1004,14 грн; 3% річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 19,09 грн; втрати від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) - 2436,95 грн; втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 14,66 грн, а всього 25713,77 грн. Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача 56,81 грн комісії, та 240,98 грн пені за несвоєчасне погашення основного боргу, 130,86 грн пені за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом, суд зазначає наступне. Позивач, обґрунтовуючи право вимоги, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором від 11 лютого 2019 року, посилався на Договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та Додаток 5 до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (паспорт споживчого кредиту). Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст.1055 ЦК України). Заявляючи позовні вимоги про стягнення з відповідача комісії та пені, АТ "Ощадбанк" посилалося на те, що 11 лютого 2019 року між ПАТ "Державний Ощадний банк України", правонаступником якого є АТ "Ощадбанк", та [PERSON] укладено договір про надання банківських послуг шляхом підписання відповідачем заяви на встановлення (збільшення) відновлювальної кредитної лінії (Кредиту) відповідно до умов Договору комплексного обслуговування фізичних осіб, укладеного між Банком та Клієнтом, за умовами якого банк надав позичальнику кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. На підтвердження умов договору АТ "Ощадбанк" надало суду копію заяви на встановлення (збільшення) відновлювальної кредитної лінії (Кредиту), Договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, та Додаток 5 до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (паспорт споживчого кредиту). Договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, Додаток 5 до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (паспорт споживчого кредиту), що надані позивачем на підтвердження позовних вимог, визначені, в тому числі: процентна ставка, права та обов`язки клієнта (позичальника) і банку, відповідальність сторін, зокрема, пеня за несвоєчасне погашення кредиту та/або процентів, штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань та їх розміри і порядок нарахування, та інші умови. При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме цей Договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, а також Додаток 5 до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (паспорт споживчого кредиту), розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву на встановлення (збільшення) відновлювальної кредитної лінії (кредиту) від 11 лютого 2019 року, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема щодо сплати комісії та пені і саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви, розмірах і порядках нарахування. Так, у заяві на встановлення (збільшення) відновлювальної кредитної лінії (Кредиту) від 11 лютого 2019 року пунктом 3.1 блоку 3 зазначається, що відповідач підтверджує, що ініціює та погоджується на одержання (збільшення) кредиту та погоджується з умовами користування кредитом відповідно до умов до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, а також підтверджує укладення між ним та банком кредитного договору з істотними умовами кредитування, викладеними в цій заяві (зокрема, розміром кредиту) та умовах кредитування кредитною лінією (кредитом). Втім, з матеріалів справи убачається, що ані Договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, ані Додаток 5 до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (паспорт споживчого кредиту) не містять підпису позичальника. Крім того, з наданого Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб вбачається що він набрав чинності 01 вересня 2021 року, тоді як заява відповідачем підписана раніше 11 лютого 2019 року. Додаток 5 до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (паспорт споживчого кредиту) датований 14 липня 2021 року, тобто після підписання заяви. Сама ж заява на встановлення (збільшення) відновлювальної кредитної лінії (Кредиту) від 11 лютого 2019 року не містить відомостей щодо нарахування комісії та відповідальності у вигляді пені за прострочення виконання зобов"язання. Згідно із ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом ст. 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ "Ощадбанк"). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633,634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Згідно зі ст. 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч .4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Як зазначалось вище, заяві на встановлення (збільшення) відновлювальної кредитної лінії (кредиту) від 11 лютого 2019 року комісія та пеня не зазначені. Також суд зауважує, що роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (провадження №6-16цс15) і не спростовано позивачем при розгляді справи. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу умови договору, відсутність у заяві на встановлення (збільшення) відновлювальної кредитної лінії (кредиту) від 11 лютого 2019 року домовленості сторін про розмір та сплату комісії та штрафних санкцій, надані банком Договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, Додаток 5 до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (паспорт споживчого кредиту) не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. За змістом статей 12, 13, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених фізичними або юридичними особами вимог і на підставі наданих ними доказів. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що позивачем не доведено факт погодження всіх істотних умов договору із відповідачем, та обґрунтованості розрахунку заборгованості, тому позов підлягає частковому задоволенню та з [PERSON] слід стягнути на користь АТ "Ощадбанк" заборгованість за основним боргом (кредитом) - 22238,93 грн; 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) - 1004,14 грн; 3% річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 19,09 грн; втрати від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) - 2436,95 грн; втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 14,66 грн, а всього 25713,77 грн. В задоволенні вимог про стягнення комісії в розмірі 56,81 грн, та пені за несвоєчасне погашення основного боргу в розмірі 240,98 грн, пені за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом в розмірі 130,86 грн - необхідно відмовити. На підставі\~ст.141\~ЦПК України\~суд стягує\~з відповідача\~на користь\~позивача судовий\~збір пропорційно\~задоволеним позовним\~вимогам у\~розмірі 2232,77 грн.

Outcome: partial