Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до відповідача [PERSON] про надання дозволу на тимчасовий виїзд неповнолітньої дитини за кордон без згоди та супроводу матері. В позові вказав, що з04 липня 2005 року він перебував у шлюбі з відповідачкою. Від шлюбу вони мають двох неповнолітніх дітей: Олександра, [INFO] та [PERSON], [INFO]. Шлюб між сторонами розірваний 06 серпня 2013 року. Рішенням Дружківського міського суду від 06 грудня 2013 року місце проживання [PERSON], [INFO], визначено разом з батьком [PERSON], а місце проживання [PERSON], [INFO] - з матір'ю [PERSON]. Відповідач не приймає участі у вихованні та догляді за молодшим сином, не цікавиться питаннями розвитку та станом здоров'я. Піклування про дитину повністю покладено на позивача, який його виховує, стежить а станом здоров'я, матеріальним та моральним добробутом. В якості оздоровчої процедури та з ціллю розвиття світогляду дитини позивач має змогу вивозити сина за межі України на відпочинок, оскільки в Ростовській області проживає його батько. Однак для виїзду неповнолітньої дитини за межі України необхідним є дозвіл обох батьків, тому він звернувся до відповідачки з проханням про надання такого дозволу, проте вона йому відмовила, при цьому не навела ніяких вагомих аргументів, які б пояснювали відмову. Просить суд надати дозвіл на виїзд сина [PERSON], [INFO], з України в Російську Федерацію до 31 серпня 2014 року,без згоди та супроводу матері. В судовому засіданні позивач [PERSON] повністю підтримав позовні вимоги і пояснив, що відповідачка безпідставно відмовляє йому в наданні дозволу на виїзд неповнолітнього сина за межі України. Просить задовольнити позов. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні не визнала позовні вимоги, пояснивши, що дійсно син [PERSON] проживає разом з батьком. Вона рідко бачиться з дитиною і в цьому, як вона вважає, винен позивач. Вона не бажає, щоб дитину позивач вивіз за межі України, оскільки вважає, що за дитиною там нікому буде слідкувати. Представник третьої особи органу опіки та піклування Дружківської міської ради в судове засіданні не зявилася, надала заяву про згоду з позовними вимогами і розгляд справи у її відсутність. Суд, вислухавши сторони, дослідивши докази по справі, приходить до висновку,що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дружківського міського управління юстиції, [PERSON] народився [INFO], в графі "батьки" зазначені: батько [PERSON], мати [PERSON]. Рішенням Дружківського міського суду Донецької області від 06 серпня 2013 року 2/229/743/2013, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірваний. Рішенням Дружківського міського суду Донецької області від 06 грудня 2013 року 2/229/818/2013, місце проживання [PERSON], [INFO] визнане разом з батьком [PERSON]. Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього кодексу. Відповідно до ст. 313 ЦК України фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновалювачів), піклувальників та у їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. Порядок виїзду за кордон дітей громадян України визначений Законом України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадянина України" від 21 січня 1994 року №3857-XII, постановою КМУ від 27 січня 1995 року №57 "Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України", Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМУ від 31 березня 1995 року (із відповідними змінами). Відповідно до положень ч.2 ст.4 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" оформлення проїзного документа дитини проводиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників. За відсутності згоди одного з батьків, виїзд неповнолітнього громадянина за кордон може бути дозволений на підставі рішення суду. Правилами перетинання державного кордону громадянами України, затвердженими постановою КМУ від 27.01.1995 року за №57 ( із змінами і доповненнями), передбачено, що перетинання державного кордону для виїзду за межі України громадянами, які не досягли 16-річного віку, здійснюється лише за згодою обох батьків (усиновлювачів) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку. Виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою. Згода другого з батьків не вимагається в разі пред'явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитині, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМУ від 31 березня 1995 року №231 ( із відповідними змінами), визначено, зокрема, що виїзд неповнолітніх громадян України за межі території України здійснюється за одним із таких документів: паспорт громадянина України для виїзду за кордон, виданий дітям громадянам України згідно з цими правилами; проїзний документ дитини, виданий відповідно до Правил, паспорт громадянина України для виїзду за кордон одного з батьків, який, відповідно до Правил, записано дитину, яка прямує у його супроводі через державний кордон. П.18 Правил передбачено, що оформлення паспорта /проїзного документа здійснюється на підставі заяви батьків (законних представників батьків чи дітей), а у разі коли батьки не перебувають в шлюбі між собою, - того з них, з ким проживає дитина, справжність підпису яких засвідчено нотаріально. За наявності заперечень одного з батьків документ може бути оформлено на підставі рішення суду. Відповідно до Конвенції про права дитини, в усіх діях що до дітей незалежно від того здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами першочергово увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини, держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини. Оскільки судом встановлено, що виїзд неповнолітньої дитини позивача [PERSON] за кодрон не суперечить інтересам дитини, є доцільним з точки зору виховання дитини, її розвитку та відпочинку, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved