Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-05 00:00:00

Позивач [PERSON] акціонерне товариство «Дельта Банк» звернувся в суд з позовом до [PERSON], третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки,- Свої вимоги обґрунтовує тим, що 05.02.2008 року між ПАТ «Кредитпромбанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 09.01/002/08-НВклн, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит в розмірі 1\~ 400 000,00 грн. з розрахунку 12.54% річних на строк з 05.02.2008 року по 04.02.2033 року. Згідно п. 2.1. кредитного договору кошти надавались на купівлю нерухомого майна земельної ділянки з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, площею 0,19 га, кадастровий номер 0722883400:01:002:1480 та житлового будинку за адресою: Волинська область, с. Липини, вул. Першотравнева, 1. В забезпечення виконання зобовязання позичальника за кредитним договором, 05.02.2008 року між банком та [PERSON] укладено іпотечний договір № 09.01/002/I01/08- НВклн, згідно якого в іпотеку банку передано нерухоме майно: житловий будинок загальною площею 290,7 кв.м. за адресою Волинська область, Луцький район, с. Липини, вул. Першотравнева, 1 та земельну ділянку площею 0,1900 га, кадастровий номер 0722883400:01:002:1480, цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за адресою Волинська область, Луцький район, с. Липини. 26 березня 2013 року між ПАТ «Кредитпромбанк» та ПАТ «Дельта Банк» був укладений договір купівлі- продажу прав вимоги за кредитами, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених договором, ПАТ «Кредитпромбанк» передає(відступає) АТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого АТ «Дельта Банк» замінює ПАТ «Кредитпромбанк» як кредитора(стає новим кредитором) у зазначених зобовязаннях, а внаслідок передачі прав вимоги до боржників, до АТ «Дельта Банк» переходить право вимагати від боржників повного, належного та реального виконання обовязків за кредитними та забезпечувальними договорами. Позивач вказує також, що позичальник [PERSON] умови кредитного договору належним чином не виконує, про що неодноразово повідомлявся, в тому числі і шляхом направлення письмової вимоги про виконання зобовязань згідно умов кредитного договору. Заборгованість останнього станом на 13.10.2014 року становить 2\~604\~468,69 грн. Покликаючись на те, що позичальник добровільно заборгованість за кредитним договором не сплачує, просить в рахунок виконання основного зобовязання щодо оплати заборгованості у розмірі 2\~604\~468,69 грн., з яких сума заборгованості за кредитом 1\~353\~333,30 грн., сума заборгованості за відсотками 1\~251\~135,39 грн., звернути стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки від 05.02.2008 року, укладеного з [PERSON], а саме: -житловий будинок загальною площею 290,7 кв.м., що знаходиться за адресою Волинська область, Луцький район, с. Липини, вул. Першотравнева, 1, та належить іпотекодавцю на праві власності на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки, укладеного з [PERSON], посвідченого приватним нотаріусом Луцького районного нотаріального округу [PERSON] 05.02.2008 року за №971, зареєстрованого в Державному реєстрі правочинів 05.02.2008 року №2671833; -земельну ділянку площею 0,1900 га, кадастровий номер 0722883400:01:002:1480, що знаходиться за адресою Волинська область, Луцький район, с. Липини, цільове призначення земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за адресою Волинська область, с. Липини та належить іпотекодавцю на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки, укладеного з [PERSON], посвідченого приватним нотаріусом Луцького районного нотаріального округу [PERSON] 05.02.2008 року за №971, шляхом передачі предмета іпотеки у власність та визнання на нього права власності за іпотекодержателем АТ «Дельтабанк». Позивач просить також стягнути з [PERSON] на користь АТ «Дельтабанк» сплачений судовий збір у розмірі 3654 грн. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав з підстав, зазначених у позовній заяві та просить задовольнити їх. Представник відповідача [PERSON] [PERSON] в судовому засіданні проти позову заперечила. У задоволенні заявлених банком вимог просила відмовити. Представник служби у справах дітей Луцької райдержадміністрації [PERSON] вважає, що позов до задоволення не підлягає. Заслухавши пояснення представників сторін, зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов до задоволення не підлягає. З пояснень представників сторін, матеріалів справи судом встановлено, що 05.02.2008 року між ПАТ «Кредитпромбанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 09.01/002/08-НВклн, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит в розмірі 1\~ 400 000,00 грн. з розрахунку 12.54% річних на строк з 05.02.2008 року по 04.02.2033 року. Згідно п. 2.1. кредитного договору кошти надавались на купівлю нерухомого майна земельної ділянки з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, загальною площею 0,19 га, кадастровий номер 0722883400:01:002:1480 та житлового будинку, що розташований за адресою: Волинська область, Луцький район, с. Липини, вул. Першотравнева, 1. В забезпечення виконання зобовязання позичальника за кредитним договором, 05.02.2008 року між банком та [PERSON] укладено іпотечний договір № 09.01/002/I01/08- НВклн, згідно якого в іпотеку банку передано нерухоме майно: житловий будинок загальною площею 290,7 кв.м. за адресою Волинська область, с. Липини, вул. Першотравнева, 1 та земельну ділянку площею 0,1900 га, кадастровий номер 0722883400:01:002:1480, цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за адресою Волинська область, с. Липини. 26 березня 2013 року між ПАТ «Кредитпромбанк» та АТ «Дельта Банк» був укладений договір купівлі- продажу прав вимоги за кредитами, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених договором, ПАТ «Кредитпромбанк» передає(відступає) АТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого АТ «Дельта Банк» замінює ПАТ «Кредитпромбанк» як кредитора(стає новим кредитором) у зазначених зобовязаннях, а внаслідок передачі прав вимоги до боржників, до АТ «Дельта Банк» переходить право вимагати від боржників повного, належного та реального виконання обовязків за кредитними та забезпечувальними договорами. Отже, відповідно до зазначеного договору купівлі- продажу прав вимоги за кредитами, АТ «Дельта Банк» набув право вимоги по кредитному договору, укладеному з [PERSON] Судом встановлено також, що згідно рішення Луцького міськрайонного суду від 20.12.2011 року в цивільній справі за позовом ПАТ «Кредитпромбанк» до [PERSON], [PERSON], ПП «Інжбудкомплект» про стягнення заборгованості за кредитним договором та зустрічним позовом [PERSON] до ПАТ «Кредитпромбанк» Волинська філія про розірвання кредитного договору № 09.01/002/08-НВклн від 05.02.2008 року та додаткової угоди до договору № 09.01/002/08-НВклн від 16.07.2008 року, стягнуто солідарно з [PERSON], [PERSON], ПП «Інжбудкомплект» на користь ПАТ «Кредитпромбанк» в особі Волинської філії заборгованість за кредитним договором № 09.01/002/08-НВклт від 05.02.2008 року в розмірі 1\~ 947\~ 167,44 грн. та судові витрати по справі. Згідно рішення апеляційного суду Волинської області від 16.03.2012 року рішення Луцького міськрайонного суду від 20.12.2011 року змінено: стягнуто з [PERSON] солідарно з [PERSON] та з [PERSON] солідарно з ПП «Інжбудкомплект» на користь ПАТ «Кредитпромбанк» 1\~947\~167, 44 грн. заборгованості за кредитним договором № 09.01/002/08-НВклн від 05.02.2008 року. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду від 07.11.2012 року вищевказане рішення апеляційного суду Волинської області від 16.03.2012 року в частині позовних вимог ПАТ «Кредитпромбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, в решті судові рішення залишено без змін. Рішенням апеляційного суду Волинської області від 09.01.2013 року рішення Луцького міськрайонного суду від 20.12.2011 року в даній справі в частині задоволення позовних вимог до [PERSON] скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення. В позові ПАТ «Кредитпромбанк» до [PERSON] про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором № 09.01/002/08-НВклн від 05.02.2008 року та про стягнення судових витрат скасовано. В решті рішення суду першої інстанції залишено без змін. Рішенням Луцького міськрайонного суду від 29.03.2013 року у справі за позовом ПАТ «Кредитпромбанк» до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення без надання іншого житлового приміщення та зустрічним позовом [PERSON] до ПАТ «Кредитпромбанк» про визнання недійсним іпотечного договору від 05.02.2008 року позов ПАТ «Кредитпромбанк» задоволено частково: в рахунок погашення заборгованості [PERSON]і. перед ПАТ «Кредитпромбанк» за кредитним договором № 09.01/002/08-НВклн від 05.02.2008 року в сумі 1\~948\~867, 44 грн. за період з 05.02.2008 року по 19.10.2011 року звернуто стягнення на нерухоме майно земельну ділянку з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку площею 0,19 га, кадастровий номер 0722883400:01:002:1480, житловий будинок загальною площею 290,7 кв.м. та всі допоміжні господарські споруди за адресою Волинська область, Луцький район, с. Липини, вул. Першотравнева, будинок №1 шляхом примусової реалізації. Початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації встановлюється на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної субєктом оціночної діяльності незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій, стягнуто з [PERSON], [PERSON] в користь позивача судові витрати, в задоволенні решти позовних вимог відмовлено; в задоволенні зустрічного позову [PERSON] до ПАТ «Кредитпромбанк» про визнання недійсним іпотечного договору від 05.02.2008 року було відмовлено(а.с.63-66). Вказане рішення суду було залишено без змін судом апеляційної інстанції, набрало законної сили 22.07.2013 року та за виконавчим листом №0308/15351/12, виданим за заявою ПАТ «Кредитпромбанк» Луцьким міськрайонним судом 22.10.2013 року, відкрито виконавче провадження ВП №41445780, яке на даний час перебуває на стадії виконання(а.с.67,82). За заявою ПАТ «Дельта Банк» ухвалою Луцького міськрайонного суду від 24.07.2014 року в даному виконавчому провадженні стягувач ПАТ «Кредитпромбанк» був замінений на його правонаступника ПАТ «Дельта Банк» на підставі договору купівлі- продажу прав вимоги за кредитами(а.с.68-70). Зазначені обставини представниками сторін не оспорюються. Суд вважає, що позов до задоволення не підлягає з наступних підстав. Пунктом 6.2. кредитного договору сторони визначили, що кредитодавець має право у разі недотримання позичальником умов цього договору та/або іпотечного договору вимагати дострокового його розірвання, припинення надання кредитів в рамках кредитної лінії, повернення одержаних кредитів, сплати процентів за користування ними, відшкодування збитків, заподіяних банку внаслідок невиконання або неналежного виконання позичальником умов цього договору, а у разі невиконання позичальником цих вимог звернути стягнення на предмет іпотеки згідно з іпотечним договором та договорами застави/іпотеки, що можуть бути укладені в майбутньому в забезпечення виконання позичальником зобовязань за цим договором. Пунктами 4.1., 4.2. іпотечного договору передбачено право іпотекодержателя отримати задоволення своїх вимог з вартості предмета іпотеки у разі порушення позичальником зобов'язань за кредитним договором. Згідно пункту 4.3. іпотечного договору сторони визначили, що звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється одним із таких способів: -набуває право власності на майно4 -від свого імені продає майно третім особам і спрямовує отримані кошти на задоволення своїх вимог; -дає іпотекодавцю згоду на реалізацію майна третім особам, визначеним іпотеко держателем або погодженим ним, від свого(іпотекодавця) імені, за умови, що кошти, виручені від реалізації, будуть направлені на задоволення вимог іпотеко держателя. Умови цього пункту мають силу договору про задоволення вимог іпотеко держателя. Пунктом 4.4. іпотечного договору сторони визначили, що у випадку коли виконання пункту 4.3. цього договору унеможливлюється діями або бездіяльністю іпотекодавця, іпотекодержатель має право здійснити звернення стягнення на майно іншим способом, передбаченим чинним законодавством України, в т.ч. на підставі виконавчого напису нотаріуса або звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду. Згідно п.4.5. іпотечного договору реалізація майна здійснюється іпотекодержателем самостійно шляхом укладення від свого імені договорів купівлі-продажу майна з третіми особами, а у разі звернення стягнення на підставі рішення суду, або виконавчого напису нотаріуса в порядку, визначеному Законом України «Про іпотеку». Суд вважає, що п.4.3. та п.4.4. іпотечного договору передбачено, що прийняття іпотекодержателем предмета іпотеки у власність в рахунок виконання основного зобовязання можливе за згодою іпотекодержателя, оскільки звернення стягнення на майно іншим способом, в тому числі на підставі рішення суду, повязується із діями або бездіяльністю іпотекодавця. Отже, первісний іпотекодержатель ПАТ «Кредмитпромбанк» відповідно до умов іпотечного договору від 05.02.2008 року звернувся за захистом своїх порушених прав до суду та здійснив звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом примусової реалізації з початковою ціною предмета іпотеки на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної субєктом оціночної діяльності незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій. Виконавче провадження ВП №41445780 по примусовому виконанню рішення суду про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом примусової реалізації на даний час перебуває на стадії виконання і ПАТ «Дельта Банк» є стягувачем у даному виконавчому провадженні. Передача іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки є позасудовим способом врегулювання питання про звернення стягнення на предмет іпотеки. Представник відповідача заперечила проти позасудового способу врегулювання питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання забезпечених іпотекою зобов'язань. Отже, на основі встановлених обставин, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення вимог позивача про зверннення стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки від 05.02.2008 року, укладеного з [PERSON] шляхом передачі предмета іпотеки у власність та визнання на нього права власності за іпотекодержателем АТ «Дельтабанк». Частиною другою статті 16 ЦК України передбачено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів судом може бути визнання права, в тому числі права власності на майно. Суд також може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до частини третьої\~статті 33 Закону України "Про іпотеку"\~звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Згідно із частиною третьою\~статті 36 Закону України "Про іпотеку"\~договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору, за своїми правовими наслідками, може передбачати передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання в порядку, встановленому\~статтею 37 Закону України "Про іпотеку". Порядок реалізації предмета іпотеки за рішенням суду врегульований \~статтею 39 цього Закону, якою передбачено, що у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначається, зокрема, спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої\~статтею 38 цього Закону. Можливість виникнення права власності за рішенням суду\~ЦК України\~передбачає лише у статтях\~335\~та\~376 ЦК України. У всіх інших випадках право власності набувається з інших не заборонених законом підстав, зокрема із правочинів (частина перша\~статті\~\~328 ЦК України). Стаття 392 ЦК України, у якій йдеться про визнання права власності, не породжує, а підтверджує наявне в позивача право власності, набуте раніше на законних підставах, у тому випадку, якщо відповідач не визнає, заперечує або оспорює наявне в позивача право власності, а також у разі втрати позивачем документа, який посвідчує його право власності. Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від від 30 березня 2016 року у справі за N 6-1851цс15. Як на одну з підстав відмови в позові ПАТ «Дельта Банк» про зверннення стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки від 05.02.2008 року, представник відповідача посилалась на порушення прав на житло малолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які зареєстровані та проживають в житловому будинку за адресою Волинська область, Луцький район, с. Липини, вул. Першотравнева,1, який є предметом іпотеки. Посилання представника відповідача на дану обставину суд до уваги не приймає, оскільки зустрічний позов [PERSON] до ПАТ «Кредитпромбанк» про визнання недійсним іпотечного договору від 05.02.2008 року саме з цих підстав був предметом судового розгляду і рішенням Луцького міськрайонного суду від 29.03.2013 року, яке набрало законної сили 22.07.2013 року, в задоволенні зустрічного позову було відмовлено. Таким чином, на основі викладеного, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову ПАТ «Дельта Банк» слід відмовити. На підставі ст.ст. 512-519, 572-575,1054 ЦК України, Закону України «Про іпотеку»,

Outcome: dismissed