Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-19 00:00:00

ПАТ "Комерційний банк "Надра" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію Стрюкової І.О. звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 401/21/11/2007/980-6992/КФ від 21.11.2007 року у розмірі 73600 грн. 94 коп. В обґрунтуванні позову посилається на те, що 21.11.2007 року між ВАТ "Комерційний банк "Надра", правонаступником якого з 04.02.2011 року є ПАТ "Комерційний банк "Надра" та [PERSON] укладено кредитний договір № 401/21/11/2007/980-6992/КФ, згідно якого банк надав позичальнику у тимчасове користування на умовах повернення, строковості та платності грошові кошти у сумі 27000,00 грн. на споживчі цілі з відсотковою ставкою у розмірі 2,4 % на місяць. Позичальник не виконує належним чином свої обов'язки щодо своєчасного та повного погашення кредиту та плати за кредит. Відповідач порушив умови кредитного договору і станом на 15.09.2014 року має прострочену заборгованість по укладеному кредитному договору у розмірі 73600,94 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився. Від представника позивача надійшло до суду клопотання про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти винесення заочного рішення. Повноваження представника перевірено, є дійсними. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, хоча про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Причини неявки суду невідомі. Заяв та клопотань про відкладення чи розгляд справи за її відсутності до суду не надходило. Відповідач був повідомлений за місцем реєстрації його проживання, відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України. Особа вважається повідомленою за місцем реєстрації її проживання і в тому разі, якщо вона відсутня за такою адресою. За таких підстав, за письмової згоди представника позивача, суд виніс ухвалу про проведення заочного розгляду справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється (ч. 2 ст. 197 ЦПК України). Судом встановлено слідуючі факти та відповідні їм правовідносини. 21.11.2007 року між ВАТ "Комерційний банк "Надра", правонаступником якого з 04.02.2011 року є ПАТ "Комерційний банк "Надра" та [PERSON] укладено кредитний договір № 401/21/11/2007/980-6992/КФ, згідно якого банк надав позичальнику у тимчасове користування на умовах повернення, строковості та платності грошові кошти у сумі 27000,00 грн. на споживчі цілі з відсотковою ставкою у розмірі 2,4 % на місяць (а.с. 6-11). Відповідно до п. 3.3 кредитного договору № 401/21/11/2007/980-6992/КФ від 21.11.2007 року позичальник зобов'язаний сплачувати необхідні платежі, повернути кредит. За кредитним договором заборгованість позичальником погашена не була. Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до положень ст. 1054 ЦК України та п. 1 кредитного договору банк надає грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а останній зобов'язується повернути кредит і сплатити проценти. Статтями 525, 526, 530 ЦК України, зобов'язання мають виконуватися належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається. Відповідно до ст.ст. 1048, 1050 ЦК України в разі прострочення повернення чергової частини позики банк має право вимагати від боржника дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків за користування кредитом. Станом на 15 вересня 2014 року заборгованість за кредитним договором складає 73600,94 грн. (а.с. 4-5). Отже, позивач виконав обов'язки за правочином, а відповідач допустив порушення при виконанні останніх. Дослідивши розрахунок боргу та перевіривши на відповідність до умов договору і встановлених фактів (надання коштів відповідачу та не здійснення останнім відповідних платежів), суд встановив, що позовні вимоги є обґрунтовані, а тому підлягають задоволенню. Відповідно до п. 22 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" за подання даного позову позивач від сплати судового збору звільнений. Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави. Таким чином, суд вважає за необхідне покласти на відповідача витрати по оплаті судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved