Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-28 00:00:00

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю "ОТП Факторинг Україна" (далі - ТОВ "ОТП Факторинг Україна") звернулося до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] в якому просив стягнути з відповідачів заборгованість за кредитним договором. Під час судового розгляду позивач уточнив позовні вимоги та просив стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за кредитним договором № ML-704/051/2008 від 08.04.2008 року в розмірі 4 071 051,51 грн. В обґрунтування своїх позовних вимог, позивач зазначив, що 08.04.2008 року між Закритим акціонерним товариством "ОТП Банк", правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство "ОТП Банк" (далі - ПАТ "ОТП Банк") та [PERSON] був укладений кредитний договір № ML-704/051/2008DD08.04 від 08.04.2008 року, відповідно до якого [PERSON] отримав кредит у розмірі 98 000 доларів США зі сплатою процентів у порядку та розмірах, встановлених у кредитному договорі. Згідно з умовами договору купівлі-продажу кредитного портфелю від 29.06.2010 року ПАТ "ОТП Банк" відступив, а ТОВ "ОТП Факторинг Україна" прийняло на себе зобов'язання за кредитним договором № ML-704/051/2008DD08.04 від 08.04.2008 року. Таким чином, до ТОВ "ОТП Факторинг Україна" перейшли всі права ПАТ "ОТП Банк" щодо права вимоги до відповідача за кредитним договором № ML-704/051/2008DD08.04 від 08.04.2008 року. 08.04.2008 року в забезпечення виконання зобов'язань відповідача [PERSON] за кредитним договором № ML-704/051/2008DD08.04 від 08.04.2008 року було укладено договір поруки № SR704/051/2008 між ЗАТ "ОТП Банк" та [PERSON] Відповідно до договору поруки відповідач [PERSON] прийняв на себе зобов'язання відповідати за повне та своєчасне виконання відповідачем [PERSON] його зобов'язань перед кредитором за кредитним договором, в повному обсязі таких зобов'язань, та передбачено, що поручитель та боржник відповідають як солідарні боржники. Відповідно до умов кредитного договору позивачем відповідачу були надані грошові кошти, а відповідач взяті на себе договірні зобов'язання перед позивачем належним чином не виконує. У зв'язку з чим позивач змушений звернутися до суду з цим позовом. Представник позивача Кудряшова І.А. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Також зазначила, що у разі невизнання кредитором права поручителя на припинення зобов'язання за договором поруки, передбаченого ст. 559 ЦК, таке право підлягає судовому захисту за позовом поручителя шляхом визнання поруки припиненою на підставі п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК. Таким чином, порушення, невизнання або оспорювання суб'єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту, але [PERSON] не звертався з позовом до суду про припинення поруки. Та пояснила, що 25.02.2011 року [PERSON] було направлено досудову вимогу №3855 про усунення порушення, тим самим було визнано дострокове повернення всієї суми кредитних коштів. 19.06.2011р року у відповідності до ч.4 ст. 559 ЦК України [PERSON] було направлено досудову вимогу №8666 про усунення порушення. Таким чином, саме з 26.03.2011 року у кредитора виникло право звернутися з позовом до боржника та поручителя до суду згідно положень ст.ст. 256,257 ЦК України. 25.02.2014 року представником кредитора був поданий позов до Жовтневого районного суду м. Харкова, але ухвалою суду від 11.03.2014 року Жовтневим районним судом м. Харкова позовну заяву ТОВ "ОТП Факторинг Україна" до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором було повернуто, тому відповідно до ч.2 ст. 264 ЦК України, позовна давність переривалась. У зв'язку з чим просила задовольнити позовні вимоги позивача у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про день, час і місце судового засідання був повідомлений належним чином, про причину своєї не явки суду не повідомив. В наданих до суду запереченнях проти позову заперечував, посилаючись на те, що позивачем у позовній заяві зазначено про те, що у першого відповідача наявна заборгованість за кредитним договором, але позивач не надав жодних доказів існування заборгованості саме в тій сумі, яка зазначена в його розрахунках. Також зазначив, що позивач не надав до суду бухгалтерських документів щодо видачі кредиту і здійснення його часткового погашення (платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки, тощо), тому, немає підстав вважати, що розмір заборгованості відповідача перед позивачем, а також суми відсотків та пені, зазначених у розрахунках, є беззаперечними. Крім того, в матеріалах справи відсутній документ, що підтверджує факт отримання ним готівкових коштів в сумі, що вказана у кредитному договорі. Та зазначив, що розмір пені нарахованої позивачем за кредитним договором значно перевищує розмір основної заборгованості, у зв'язку з чим він підлягає зменшенню. Також зазначив, що 25.02.2011 року ТОВ "ОТП Факторинг Україна" на адресу відповідача [PERSON] направив досудову вимогу про погашення заборгованості за кредитним договором від 08.04.2008 року № ML-704/051/2008, яку він отримав 28.02.2011 року, якою було змінено строк дії кредитного договору та встановлено остаточну дату повного розрахунку за кредитним договором. При цьому виконання боргових зобов'язань повинно бути проведено позичальником протягом 30 календарних днів з дати одержання позичальником відповідної вимоги. Тобто, банк реалізував своє право на дострокове повернення заборгованості, передбачене п.п. 1.9.1 п. 1.9 кредитного договору, а тому строком виконання основного зобов'язання необхідно вважати 31 березня 2011 року, у зв'язку з чим позивач втратив право звернення до суду з позовом у зв'язку з перебігом позовної давності. Окрім того, відповідач [PERSON] зазначив про те, що оскільки з матеріалів справи вбачається, що відсутні належні і допустимі докази направлення йому та [PERSON] доказів, що підтверджують про перехід до нового кредитора прав у зобов'язанні, якими є договір купівлі-продажу кредитного портфелю, відповідні додатки до нього, то він і поручитель правомірно застосували гарантоване їм право згідно до ч. 2 ст. 517 ЦК України. Просив відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти позову заперечував. Пояснив, що з договору поруки вбачається, що він набирає чинності з дня його підписання і діє до повного виконання зобов'язань за кредитним договором. Умови договору поруки про його дію до повного припинення всіх зобов'язань боржника не свідчать про те, що цим договором установлено строк припинення поруки в розумінні ст. 251 та ч. 4 ст. 559 ЦК України, а тому в цьому разі підлягають застосуванню норми ч. 4 ст. 559 ЦК України про те, що порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. 26.02.2010 року АТ "ОТП Банк" направив досудову вимогу за №22-2/348631 та №22-2/348632 до [PERSON] про погашення заборгованості за кредитним договором. Оскільки у зазначеній досудовій вимозі кредитором, на підставі пунктів 1.9 кредитного договору, був встановлений новий строк виконання основного зобов'язання поручителем, то відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України вимоги до поручителя у суді могли бути заявлені у межах шести місяців від дня настання цього строку. Поручитель вказану вимогу отримав 05.03.2010 року, але в установлений строк заборгованість [PERSON] по спірному кредитному договору не погасив. Тому позивач мав право протягом шести місяців починаючи з 05.04.2010 року звернутись до суду з вимогою до [PERSON] про стягнення заборгованості по вказаному кредитному договору. Однак такий позов був поданий до суду лише 07.04.2014 року, тобто після того як зобов'язання за вказаним договором поруки припинились на підставі ч. 4 ст.559 ЦК України. У зв'язку з чим просив відмовити позивач у задоволенні позовних вимог. Дослідивши матеріали справи, докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково виходячи з наступного. Судом встановлено, що 08.04.2008 року між Закритим акціонерним товариством "ОТП Банк", правонаступником якого є ПАТ "ОТП Банк" та [PERSON] був укладений кредитний договір № ML-704/051/2008 від 08.04.2008 року, відповідно до якого [PERSON] отримав кредит у розмірі 98 000 доларів США зі сплатою процентів у порядку та розмірах, встановлених у кредитному договорі (а.с.5-9). Відповідно до п.п. 1.4.1-1.4.1.1.2 ч.2 кредитного договору проценти за користування кредитом розраховуються банком наступним чином: у разі використання фіксованої процентної ставки, проценти за користування кредитом розраховуються на основі фіксованої процентної ставки, з розрахунку річної бази нарахування процентів. У разі використання плаваючої процентної ставки, проценти за користування кредитом розраховується як FIDR+фіксований відсоток з розрахунку річної бази нарахування процентів. Відповідно до п. 4.1.1 кредитного договору відповідач [PERSON] за порушення прийнятих на себе зобов'язань стосовно повернення кредитних коштів, сплати процентів за користування кредитними коштами у визначені договором строки, позичальник зобов'язаний сплатити банку пеню в розмірі 1% від суми несвоєчасно виконаних боргових зобов'язань за кожний день прострочки. Зазначена пеня сплачується додатково до прострочених сум. Також, п.п. 4.1.2, 4.1.3 кредитного договору встановлено, що за прострочення виконання боргових зобов'язань понад 15 календарних днів позичальник крім пені, передбаченої п. 4.1.1 кредитного договору, додатково сплачує на користь банку штраф у розмірі 0,01% від суми прострочених боргових зобов'язань, але не менше 25 грн. За прострочення виконання боргових зобов'язань понад 30 календарних днів позичальник, крім пені та штрафу, передбачених п.п. 4.1.1 та 4.1.2 кредитного договору, додатково сплачує на користь банку штраф у розмірі 0,02 % від суми прострочених боргових зобов'язань, але не менше 50 грн. Відповідно до п.1.9.1 кредитного договору Банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов'язань в цілому або у визначеній банком частині у випадку невиконання позичальником та/або поручителем своїх боргових зобов'язань за цим договором. При цьому зобов'язання позичальника щодо дострокового виконання боргових зобов'язань в цілому настає з дати відправлення банком на адресу позичальника відповідної вимоги та повинно бути проведено позичальником протягом 30 календарних днів з дати одержання вимоги 08.04.2009 року до вищезазначеного кредитного договору було укладено додатковий кредитний договір №1, згідно до якого були внесені зміни та доповнення до п.3 частини №1 кредитного договору та викладено графік платежів у новій редакції(а.с. 125-130). 08.04.2008 року на забезпечення виконання зобов'язань відповідача [PERSON] за кредитним договором № ML-704/051/2008 від 08.04.2008 року було укладено договір поруки № SR704/051/2008 між ЗАТ "ОТП Банк" та [PERSON] (а.с.14). Відповідно до п. 1.1 договору поруки відповідач [PERSON] прийняв на себе зобов'язання відповідати за повне та своєчасне виконання відповідачем [PERSON] його зобов'язань перед кредитором за кредитним договором, в повному обсязі таких зобов'язань. Також, п. 1.2 договору поруки передбачено, що поручитель та боржник відповідають як солідарні боржники, що означає, що кредитор може звернутись з вимогою про виконання боргових зобов'язань як до боржника та і до поручителя чи до обох одночасно. Згідно з п. 3.1 та 3.2 договору поруки у випадку невиконання боржником боргових зобов'язань перед кредитором за кредитним договором кредитор має право звернутись до поручителя з вимогою про виконання боргових зобов'язань в повному обсязі чи в частині. Поручитель приймає на себе зобов'язання, у випадку невиконання боржником боргових зобов'язань перед кредитором за кредитним договором. В результаті неналежного виконання [PERSON] умов кредитного договору та станом на 13.01.2014 року за ним утворилася заборгованість за кредитним договором в розмірі 4 071 051,51 грн., яка складається з тіла кредиту в розмірі 101 855,65 доларів США, що за офіційним курсом НБУ (1 долар США = 7,993 грн.), складає 814 132,21 грн., відсотків в розмірі 7677,06 доларів США, що за офіційним курсом НБУ (1 долар США=7,993 грн.), складає 61 362,74 грн.; пені в розмірі 3 195 556,56 грн. (а.с.50). З матеріалів справи вбачається, що 08.02.2011 року позивачем на адресу відповідача [PERSON] було направлено досудову вимогу № 3855 від 08.02.2011 року зі змісту якої вбачається, що позивач, посилаючись на п. 1.9 кредитного договору вимагає від відповідача дострокового виконання боргових зобов'язань за кредитним договором в повному обсязі, протягом 30 календарних днів з дати отримання цієї вимоги(а.с.60). Також 02.06.2011 року на адресу відповідача [PERSON] була направлена досудова вимога із вимогою достроково виконати боргові зобов'язання позичальника за кредитним договором, в повному обсязі, протягом 30 календарних днів з дати отримання вимоги. Окрім того позивачем 25.07.2013 року на адресу відповідача направлялась досудова вимога в якій позивач посилаючись на п. 1.9 кредитного договору пропонував достроково виконати боргові зобов'язання позичальника за кредитним договором в повному обсязі (а.с.64,120). Відповідно до ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), згідно з ст. 514 вказаного кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу них прав. Згідно з умовами договору купівлі-продажу кредитного портфелю від 29.06.2010 року,

Outcome: partial