Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-08 00:00:00

В липні 2015 року ПАТ КБ "Приват Банк" звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № б/н від 21 грудня 2007 року в розмірі 24 572, 40 гривень. Позов обґрунтований тим, що 21 грудня 2007 року між ЗАТ КБ "ПриватБанк" та [PERSON] було укладено кредитний договір, згідно з яким останній отримав кредит в розмірі 16 000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22,80 % на рік на суму залишку боргу за кредитом. Станом на 30 червня 2015 року утворилася заборгованість на загальну суму 24 572, 40грн. Зобов`язання за вказаним договором відповідач не виконав, тому просив стягнути з [PERSON] вищевказану суму заборгованості та судові витрати. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з`явився , подав до суду заяву, в якій просив справу розглядати у його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Представник відповідача адвокат [PERSON] подав заперечення проти позову, в яких вказує на те, що у кредитному договорі відсутня істотна умова договору - ціна , що є підставою для визнання його недійсним. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає частковому задоволенню з таких підстав. 21 грудня 2007 року між ЗАТ КБ "ПриватБанк" (правонаступником якого є ПАТ КБ "ПриватБанк") та [PERSON] було укладено договір № б/н про надання строкового кредиту на суму 16 000 грн , який складався із заяви позичальника та Умов і правил надання банківських послуг. Пунктом 6.5 Умов і Правил надання банківських послуг передбачено, що клієнт банку зобов'язується погашати заборгованість по Кредиту, проценти за його користування, а також сплачувати комісію відповідно до умов даного Договору. Згідно п.8.6. Умов і Правил надання банківських послуг у разі неповернення клієнтом кредитних коштів, сплати процентів за користування кредитом у строк більше 120 днів, він зобов'язується сплатити Банку штраф у розмірі 500 гривень + 5 процентів від суми позову. Як вбачається з п.п. 9.3, 9.5 Умов і Правил надання банківських послуг карткові рахунки відкриті на невизначений строк. Відповідний картковий рахунок може бути закритий на підставі заяви позичальника , або банк має право закрити картковий рахунок, письмово повідомивши позичальника . При цьому позичальник повинен не пізніше 30 днів з дня повідомлення повернути картку в банк, після чого обслуговування картки припиняється. Позичальник повинен погасити всі види заборгованості перед банком. Банк закриває картковий рахунок в строк не раніше 30 днів з дня припинення обслуговування картки. Згідно п.9.12 Умов і Правил , договір діє до моменту належного виконання сторонами своїх зобов`язань . Відповідно до положень ст. ст. 526 ,527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно приписів ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що відповідач належним чином не виконує свої зобов`язання за договором, у зв'язку з чим станом на 30 червня 2015 року утворилась заборгованість. З розрахунку розміру заборгованості [PERSON] вбачається, що загальна сума заборгованості становить 24 572, 40 грн., з яких: 6 199,45 грн. - заборгованість за кредитом, 14 864,74 грн. - заборгованість по процентах за користування кредитом, 2 100,00 грн. - заборгованість за пенею та комісією, 250,00 грн. штраф (фіксована частина), 1 158,21 грн. штраф (процентна складова), що підтверджується розрахунком заборгованості за договором. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за кредитом, по процентах за користування кредитом та штрафів є обґрунтованими і підлягають задоволенню. Однак , суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог в частині стягнення заборгованості за пенею та комісією в сумі 2 100,00 грн. виходячи з наступного. Як вбачається із п.6.5 Умов і Правил надання банківських послуг , клієнт банку зобов'язується сплачувати комісію відповідно до умов даного Договору, тобто це зобов`язання, яке взяв на себе згідно Кредитного договору позичальник [PERSON] Однак, в матеріалах справи немає даних про те, на підставі яких умов Договору ПАТ КБ «ПриватБанк» була нарахована комісія у такому розмірі. Крім цього, згідно до ч.1 ст.546 та ст.549 ЦК України виконання зобов'язання забезпечується, зокрема, неустойкою, яка визначається як пеня та штраф і є грошовою сумою або іншим майном, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобов'язання. В частинах другій та третій ст.549 ЦК України дано визначення штрафу та пені . Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Сплата неустойки є правовим наслідком у разі порушення зобов'язання (п.3 ч.1 ст. 611 ЦК України). За змістом ст. ст. 58, 60 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. З матеріалів справи вбачається, що Банк просив стягнути з відповідача суму 2 100,00 грн., як заборгованість за пенею та комісією. Враховуючи принцип безпосередності судового розгляду (ст.159 ЦПК), рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в тому судовому засіданні, в якому ухвалюється рішення. В той же час доказів щодо підтвердження розміру заборгованості, зокрема окремо нарахованої суми заборгованості по комісії та пені позивачем не подано. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд враховує положення ч.1 ст.88 ЦПК України, де зазначено, що якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачу пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. З матеріалів вбачається, що позивачем сплачено судовий збір за подачу позовної заяви в розмірі 245,72 грн, , який підлягає стягненню з відповідача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог , але не менше 1 відсотку ціни позову( 24 572,40 грн. : 22 472,40 грн. = 245,72 грн. : х , де х = 225 грн.), тобто до стягнення підлягає сума в розмірі 243,60 грн.

Outcome: partial