Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-12 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом в якому просить суд: - визнати за [PERSON] право власності на земельну ділянку, площею 0,1747 га пасовище, кадастровий номер 7422082100:24:088:0828, розташовану на території Кіптівської сільської ради (Вовчківської сільської ради) Козелецького району Чернігівської області, за цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; - визнати за [PERSON] право власності на земельну ділянку, площею 2,1327 га рілля, кадастровий номер 7422088400:62:056:0828, розташовану на території Кіптівської сільської ради (Підлісненської сільської ради) Козелецького району Чернігівської області, за цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; - визнати за [PERSON] право власності на земельну ділянку, площею 0,4676 га сіножать, кадастровий номер 7422082100:24:095:0828, розташовану на території Кіптівської сільської ради (Вовчківської сільської ради) Козелецького району Чернігівської області, за цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; - визнати за [PERSON] право власності на 2/3 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування позовних вимог зазначає, що [INFO] - [PERSON] . За життя [PERSON] розпорядилася своїм майном, склавши заповіт, посвідчений 06.11.1996 секретарем Підлісненської сільської ради Козелецького району Чернігівської області та який зареєстрований в реєстрі за №245, яким заповіла усе своє майно [PERSON] та [PERSON] . Вказує, що після смерті [PERSON] , відкрилася спадщина, до складу якої входить 1/3 частини житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, який розташований в [ADDRESS] . [PERSON] прийняв спадщину після смерті [PERSON] за заповітом повністю, оскільки постійно проживав разом з нею і не заявляв про відмову протягом 6-ти місяців з дня відкриття спадщини, проте позивач написала заяву про відмову. Вказує, що [INFO] помер [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої входить 2/3 частини житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, розташований в [ADDRESS] та земельні ділянки: пасовище - площею 0,1747 га (кадастровий номер 7422082100:24:088:0828), рілля - площею 2,1327 га (кадастровий номер 7422088400:62:056:0828), сіножать 0,4676 га (кадастровий номер 7422082100:24:095:0828), на території Кіптівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області. За життя [PERSON] розпорядився своїм майном склавши заповіт, посвідчений 10.08.2011 секретарем Підлісненської сільської ради Козелецького району Чернігівської області, який зареєстрований в реєстрі за №24, яким заповів усе своє майно [PERSON] . Вказує, що після смерті свого батька прийняла спадщину на спадкове майно, подавши заяву до нотаріальної контори, однак не оформивши своїх прав, оскільки не надано правовстановлюючий документ на вищезазначене спадкове майно. Посилаючись на вказані обставини та відмову нотаріуса у видачі свідоцтва про право власності в порядку спадкування за заповітом, позивач вимушена звернутися до суду з даним позовом. З урахуванням наведеного просить задовольнити позовні вимоги. 21.05.2020 згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями цивільну справу було передано до провадження головуючому судді Анохіну А.М. Ухвалою суду від 22.05.2020 у справі відкрито провадження та призначено справу до розгляду в підготовчому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження. 26.05.2020 судом здійснено запит до Козелецької районної державної нотаріальної контори про надання спадкової справи. 03.06.2020 до суду від Козелецької районної державної нотаріальної контори надійшли матеріали спадкової справи. Позивач в підготовче судове засідання не з`явилася, до суду подано заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує. Представник Кіптівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області в підготовче судове засідання не з`явився. До суду подано заяву про розгляд справи без участі представника та визнання позову. Представник Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області в підготовче судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Про причини неявки суд до відома не поставив. За таких обставин суд визнав можливим провести розгляд справи за відсутності учасників процесу. Відповідно до частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України з причин неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Провівши підготовче судове засідання в порядку ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе ухвалити за його результатами рішення, зважаючи на визнання відповідачем позовних вимог в повному обсязі. Суд, дослідивши та оцінивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Положеннями ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є донькою [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.36) [INFO] померла - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть останньої (а.с.8) За життя [PERSON] розпорядилася своїм майном, склавши заповіт, посвідчений 06.11.1996 секретарем Підлісненської сільської ради Козелецького району Чернігівської області та який зареєстрований в реєстрі за №245, яким заповіла усе своє майно [PERSON] та [PERSON] (а.с.17) [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.18) Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 08.05.2020, [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0,1747 га, кадастровий номер 7422082100:24:088:0828, яка розташована на території Вовчівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області, за цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.24-26) Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 06.05.2020, [PERSON] є власником земельної ділянки площею 2,1327 га, кадастровий номер 7422088400:62:056:0828, яка розташована на території Підлісненської сільської ради Козелецького району Чернігівської області, за цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.27-29) Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 08.05.2020, [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0,4676 га, кадастровий номер 7422082100:24:095:0828, яка розташована на території Вовчівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області, за цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.30-32) Відповідно до довідки № 575 від 20.12.2019, виданої виконкомом Кіптівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області, станом на 15.04.1991 в домоволодінні, розташованому за адресою: [ADDRESS] були зареєстровані: [PERSON] 1949 р.н., [PERSON] 1949 р.н., [PERSON] 1976 р.н. (а.с.9) Згідно довідки № 573 від 20.12.2019, виданої виконкомом Кіптівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області, [PERSON] на день своєї смерті проживала і була зареєстрована в [ADDRESS] , і мала склад сім`ї: співмешканець [PERSON] 1949 р.н. (а.с.16) Як суспільна група "колгоспний двір" існував до 15 квітня 1991 року, тобто, до прийняття постанови Верховної Ради Української РСР № 885-ХІІ, якою було введено в дію Закон України "Про власність". Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.91 р. N 7 "Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок", право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради. Як вбачається з довідки № 97 від 06.05.2020, виданої КП «Ніжинське міжміське бюро технічної інвентаризації» Чернігівської обласної ради, право власності на житловий будинок [ADDRESS] в КП «Ніжинське МБТІ» не зареєстровано (а.с.10) Як вбачається з матеріалів справи, 10.08.2011 [PERSON] було складено заповіт в якому заповів все своє майно [PERSON] та який посвідчено секретарем Підлісненської сільської ради Козелецького району Чернігівської області, який зареєстрований в реєстрі за №24(а.с.35) Як вбачається з матеріалів спадкової справи № 82/2020, 15.04.2020 на підставі рішення Козелецького районного суду Чернігівської області від 24.02.2020, [PERSON] звернулася до Козелецької районної державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] (а.с.49) Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до положень ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Стаття 1222 Цивільного кодексу України передбачає, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Статтею 1296 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видасться кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Таким чином, [PERSON] прийняла спадщину в установленому законом порядку після смерті [PERSON] , що підтверджується матеріалами справи. Стаття 1297 ЦК України встановлює обов`язок спадкоємця, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. А відповідно до п. 4.15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року за №296/5, видача свідоцтва про право власності на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Як встановлено судом, позивач, на виконання вимог ст. 1296 ЦК України, звернулася до Козелецької районної державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, проте йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на майно, яке належало померлому [PERSON] . Таким чином, суд дійшов висновку, що за позивачем в порядку спадкування підлягає визнанню право власності на нерухоме майно, оскільки оригінали правовстановлюючих документів на нерухоме майно втрачені, на підтвердження чого в пресі розміщене відповідне оголошення. У відповідності до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року N 7 «Про судову практику у справах про спадкування», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" роз`яснено, що відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. З огляду на те, що відповідно до вимог закону позивач належним чином прийняла спадщину після померлого [PERSON] , але у зв`язку з відсутністю у неї правовстановлюючих документів на спадкове майно не може оформити на це майно право власності, що унеможливлює в повній мірі володіти та користуватись ним, а також виходячи з положень ст. 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень", за яким рішення суду стосовно речових прав на нерухоме майно є правовстановлюючим документом, що підтверджує право власності на вказане майно, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі та визнання за позивачем права на спадкове майно. Враховуючи обставини, викладені вище, суд дійшов висновку про можливість задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Outcome: approved