Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-15 00:00:00

ПАТ «Дельта Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації ПАТ «Дельта Банк» Горбик Ю.С., третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Національний банк України звернулося в суд з позовом до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі у власність АТ «Дельта Банк», а саме: земельну ділянку, яка призначена для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, площею 0,0645 га, яка розташована за [ADDRESS]. Предмет іпотеки належить іпотекодавцю на праві особистої приватної власності на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], виданого Тлумацькою міською радою Тлумацького району Івано-Франківської області 27.02.2007 року на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки, посвідченого приватним нотаріусом Тлумацького районного нотаріального округу Івано-Франківської області Дузінкевич С.М. 03.11.2005 року за реєстровим № 1024 зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на праві постійного користування землею, договорів оренди землі за № [NUMBER] за кадастровим № [NUMBER], шляхом визнання права власності на нього за ПАТ «Дельта Банк». Свої вимоги мотивує тим, що 04.06.2007 року між ТОВ «Український промисловий банк» [PERSON] був укладений кредитний договір №138/ФКВ-07 (далі договір), згідно з умовами якого банк надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 10000,00 доларів США з розрахунку 14,6% річних за користування кредитом на строк з 04.06.2007 року по 03.06.2022 року. Мета кредитування - споживчі цілі. 30.06.2010 року між ТОВ «Укрпромбанк», АТ «Дельта Банк» та Національним банком України було укладено Договір про передачу активів та кредитних зобов'язань ТОВ «Укрпромбанку» на користь АТ «Дельта Банк», відповідно до п. 4.1 якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених договором, Укрпромбанк передає (відступає) Дельта Банку права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, що забезпечують виконання кредитних зобов'язань перед Національним банком, внаслідок чого Дельта Банк замінює Укрпромбанк як кредитора (стає новим кредитором) у зазначених зобов'язаннях, а згідно з п. 4.2 внаслідок передачі Укрпромбанком Дельта Банку прав вимоги до боржників, Дельта Банку переходить (відступається) право вимагати від боржників повного, належного та реального виконання обов'язків за кредитними та забезпечувальними договорами. Отже, відповідно до вищевказаного Договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами АТ «Дельта Банк» набув права вимоги по кредитному договору. З метою забезпечення виконання грошових зобов'язань за вказаним кредитним договором іпотекодавець [PERSON] за договором іпотеки № б/н від 05.06.2007 року передав у іпотеку нерухоме майно: земельну ділянку, яка призначена для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, площею 0,0645 га, яка розташована за [ADDRESS]. Позичальник умови кредитного договору належним чином не виконує, про що неодноразово повідомлявся, в тому числі й шляхом направлення письмової вимоги про виконання зобов'язань згідно умов кредитного договору. Однак, зобов'язання не виконані, у зв'язку з чим, станом на 31.07.2015 року за відповідачем наявна заборгованість у сумі: 112341 грн. 25 коп., з яких: тіло кредиту - 104786 грн. 42 коп.; відсотки - 7554 грн. 83 коп. В судовому засіданні представник позивача ПАТ «Дельта Банк» Безрукий О.В. позовні вимоги підтримав з підстав наведених в позовній заяві, долучив до матеріалів справи розрахунок заборгованості, який витребовувався ухвалою суду, згідно якого простроченої заборгованості у відповідача перед банком немає. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, однак на адресу суду надіслав заперечення, в якому вказав, що 05.11.2015 року він звернувся в Банк із заявою, в якій навів докази про порушення Банком умов іпотечного договору, просив звернути увагу на його важке матеріальне становище, що виникло внаслідок знецінення гривні, різкого підвищення курсу долара. Просив подати заяву про залишення позову без розгляду, а він в свою чергу зобов'язується погасити борг за кредитним договором в сумі, зазначеній в листі-вимозі. Однак, відповіді на заяву не отримав. 18.11.2015 року він звернувся до оцінювача з метою отримання висновку про ринкову вартість земельної ділянки та домоволодіння, яке розташоване на ній. Загальна вартість належних йому на праві приватної власності об'єктів нерухомого майна становить 1159181 грн. 25 коп., з них: вартість земельної ділянки становить 167783 грн. 85 коп., вартість домоволодіння становить 991397 грн. 40 коп. 10.12.2015 року він добровільно оплатив кошти по кредитній заборгованості за період з березня 2015 року по грудень 2015 року включно, в сумі 1150,04 доларів США. Тим самим увійшов в графік погашення заборгованості, і з того часу погашає кредит згідно графіку. Вважає, що кредитний договір виконує належним чином, тому він дійсний до кінцевої дати, вказаної в ньому, тобто до 03.06.2022 року. Зважаючи на вищенаведене, беручи до уваги те, що він увійшов в графік погашення кредитної заборгованості згідно договору №138/фкв-07 від 05.06.2007 року, просив суд відмовити в задоволенні позову в зв'язку з тим, що умови кредитного договору він виконує належним чином. 16.05.2016р. від відповідача поступила заява про відсутність згоди на перехід права власності до іпотекодержателя на предмет іпотеки в позасудовому порядку (а.с.187). Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши та оцінивши дані, що містяться в письмових доказах по справі, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити з таких підстав. Судом встановлено, що 04.06.2007 року між ТОВ «Український промисловий банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір №138/ФКВ-07, згідно якого відповідач одержав кредит у іноземній валюті в сумі 10000,00 доларів США строком кредитування 180 місяців, дата повернення кредиту 03.06.2022 року, зі сплатою процентної ставки за користування кредитом в розмірі 14,6 % річних, мета кредитування - споживчі цілі (а.с. 6-11). Для забезпечення виконання даного зобов`язання 05.06.2007 року між ТОВ «Український промисловий банк» та [PERSON] укладено іпотечний договір № б/н, згідно якого іпотекодержатель має право в разі невиконання позичальником зобов`язань, забезпечених іпотекою, за вище зазначеним кредитним договором, задоволити свої вимоги шляхом прийняття предмета іпотеки у власність в рахунок виконання основного зобов'язання. Відповідно до пунктів 1.2, 1.3 зазначеного іпотечного договору предметом іпотеки є в цілому земельна ділянка призначена для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, площею 0,0645 га, яка розташована за [ADDRESS]. Вартість предмета іпотеки сторони оцінюють у 63125 грн. 00 коп. (а.с. 12-16). 13.06.2010 року між ТОВ «Український промисловий банк» та ПАТ «Дельта Банк» укладено договір про передачу Активів та Кредитних зобов'язань Укрпромбанку на користь Дельта Банку, згідно якого позивач, в тому числі, отримав право вимоги за кредитним договором № 138/ФКВ-07 від 05.06.2007 року (а.с. 25-29, 30). Однак, відповідач належним чином договірних зобов`язань не виконував, і станом на 31.07.2015 року допустив заборгованість перед банком у сумі 5198,15 доларів США, що згідно курсу НБУ складає - 112341 грн. 25 коп., з якої тіло кредиту - 4848,58 доларів США (еквівалент 104786 грн. 42 коп.); відсотки - 349,57 доларів США (еквівалент 7554 грн. 83 коп.) (а.с. 17), з них прострочена заборгованість складає: тіло кредиту - 280,58 доларів США (еквівалент 6063 грн. 83 коп.); відсотки - 291,39 доларів США (еквівалент 6297 грн. 46 коп.) (а.с. 17). Відповідно до розрахунку заборгованості з банку (а.с.202-206) та копій платіжних документів (а.с.98, 192-199) у відповідача немає простроченої заборгованості перед банком, [PERSON] на даний момент належним чином виконує умови кредитного договору. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до частини третьої статті 33 Закону України "Про іпотеку" звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Згідно із частиною третьою статті 36 Закону України "Про іпотеку" договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору, за своїми правовими наслідками, може передбачати передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання в порядку, встановленому статтею 37 Закону України "Про іпотеку". Порядок реалізації предмета іпотеки за рішенням суду врегульоване статтею 39 цього Закону, якою передбачено, що у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначається, зокрема, спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону. Можливість виникнення права власності за рішенням суду ЦК України передбачає лише у статтях 335 та 376 ЦК України. У всіх інших випадках право власності набувається з інших не заборонених законом підстав, зокрема із правочинів (частина перша статті 328 ЦК України). Стаття 392 ЦК України, у якій йдеться про визнання права власності, не породжує, а підтверджує наявне в позивача право власності, набуте раніше на законних підставах, у тому випадку, якщо відповідач не визнає, заперечує або оспорює наявне в позивача право власності, а також у разі втрати позивачем документа, який посвідчує його право власності. Відповідно до умов договору іпотеки від 05 червня 2006 року, укладеного між ТОВ «Український промисловий банк» та [PERSON], а саме в пункті 4.4.1 передбачено, що іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом прийняття останнім предмета іпотеки у власність в рахунок виконання основного зобов'язання. Позасудове врегулювання здійснюється відповідно до застереження про задоволення вимог Іпотекодержателя, що міститься в цьому Договорі. Іпотекодержатель самостійно визначає один з способів звернення стягнення на предмет Іпотеки (а.с.14). Окрім того, пунктом 4.5 даного договору передбачено, що у випадку звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі рішення суду чи виконавчого напису нотаріуса реалізація предмету іпотеки здійснюється шляхом продажу предмета іпотеки на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження. Відповідно до правової позиції, викладеної в Постанові Верховного Суду України від 30 березня 2016 року по справі № 6-1851цс15, при вирішенні даної категорії справ судам слід встановити наявність чи відсутність згоди іпотекодавця на позасудовий спосіб врегулювання питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання забезпечених іпотекою зобов'язань, а також здійснення виконавчого напису нотаріусом, як правову підставу для реєстрації права власності іпотекодержателя, якщо такі умови передбачені умовами договору іпотеки. Судом встановлено відсутність згоди іпотекодавця на позасудовий спосіб врегулювання питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання забезпечених іпотекою зобов'язань. Отже, судом встановлено, що сторонами не досягнуто згоди про можливість звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання. Тому суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити. На підставі наведеного та

Outcome: dismissed