Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-23 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача ТОВ «Медіа «Новини Сватівщини» про захист честі, гідності, ділової репутації та стягнення моральної шкоди. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що вона працює на посаді голови Сватівської районної ради Луганської області. На виборах до Верховної Ради 2019 року була кандидатом у народні депутати у 113 виборчому округу. У друкованому\~виданні «Новини\~Сватівщини» №\~29\~(12104)\~від 17\~липня 2019\~року,\~тобто під\~час парламентських\~перегонів,\~була надрукована\~стаття «Листи\~-\~звинувачення»,\~де вказано\~наступне: «Цього\~тижня до\~редакції «Новин\~Сватівщини» надійшли\~листи від\~мешканців сіл\~Містки та\~Мілуватка з\~нищівною критикою\~кандидата у\~депутати Верховної\~Ради [PERSON] .\~Ми не\~будемо їх\~друкувати повністю,\~адже вони\~не тільки\~сповнені відчаєм,\~образою та\~гнівом,\~люди просто\~не добирають\~слів.\~Якби це\~були анонімки,\~ми б\~не звернули\~на них\~уваги,\~але під\~листами стоять\~підписи - прізвища та\~ініціали.\~Ми намагалися\~зв`язатися з\~ [PERSON] \~по телефону,\~пропонували знайти\~декілька хвилин\~для спілкування,\~проте отримали\~відповідь,\~що вона\~не має\~часу.\~Можна було\~б залишити\~ці листи\~до завершення\~передвиборчої кампанії,\~але у\~одному з\~них йдеться\~про підкуп\~виборців - роздачу по\~12\~пляшок олії\~на людину,\~а це\~вже привід\~для заяви\~до поліції\~як про\~злочин.\~А у\~іншому листі - про недостовірність\~інформації щодо\~благодійності кандидата\~(див.скан).\~Стосовно звинувачення\~про ймовірний\~підкуп виборців\~ми змушені\~написати заяву\~до поліції\~з проханням\~перевірити викладені\~у листі\~факти та\~дати їм\~належну правову\~оцінку.\~А також\~повідомити редакцію\~про результати\~розгляду для\~публікації-відповіді.\~Що ж\~до звинувачення про\~неіснуючу благодійність - ми скористалися інформацією з офіційних джерел. У своїх відомостях про себе кандидат в депутати [PERSON] зазначила, що є засновницею благодійного фонду «Білий голуб» - YouControl, вид діяльності фонду надання іншої соціальної допомоги без забезпечення проживання. В ході перевірки Благодійних фондів директор спеціалізованої організації [PERSON] звернулася з офіційним запитом до Сватівської райдержадміністрації стосовно надання Сватівській центральній районній лікарні благодійної допомоги у вигляді коштів та матеріального забезпечення з боку неприбуткових організацій приватного права (благодійні фонди, громадські організації) за період 2014-2019 р. із зазначенням джерел надходження та заявленої вартості матеріальних цінностей. Наводимо скріншот запиту на сайті «?» Доступ до правди». Нижче наводимо скан-копію відповіді Сватівської РДА. Як бачимо, у відповіді Сватівської РДА жодних згадувань про благодійні внески чи надану допомогу БФ «Білий голуб» - НЕМАЄ.» У цій же статті відповідачем розміщені тексти невідомого походження, без вказівки на їх автора, дату складання та інші ознаки, за якими можливо було їх ідентифікувати: «Теперь что касается подкупа избирателей ведь вы [PERSON] выдали нам не гречку и сахар, а по 12 бутылок подсолнечного масла как говорили просто так. Что касается арендной платы за землю тут вообще смешно выдаете по 10 т имея в год по 200 миллионов чистой прибыли а людям которые брали у вас арендную плату на 5 лет вперед вы вообще ничего не доплачиваете наверное бедновато живете или боитесь что простой люд станет богаче вас. Всю...лично [PERSON] \~ \~ \~ \~». « Я женщина не бедная» Так ти висловлювалась перед простими бідними людьми. Що ти зробила крім вреда для наших людей? Хоч одній онкохворій дитині або старій людині допомогла грошима зі своєї кишені? Як ти світишся на відкритті дитячих спорт. майданчиках, або возиш концерти за бюджетні кошти ми вже знаємо ...» У якості автора даної статті відповідачем не зазначено жодної особи - відповідно, це є редакційна стаття. Вказана інформація, поширена відповідачем у газеті «Новини Сватівщини» як друкованому засобі масової інформації, є недостовірною та містить посилання на невідомі безіменні джерела лише з одною метою - дискредитація позивача, як кандидата у народні депутати по 113 виборчому округу, до складу якого входить також Сватівський район Луганської області, де розповсюджується ця газета. Вважає, що поширення зазначеної інформації відповідачем невизначеному колу осіб мало на меті опорочення честі і гідності та ділової репутації позивача. Згідно положень ч.1 ст.277 ЦК України та роз`яснень, які містяться у п. 19 Постанови Пленуму ВСУ №1 фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім`ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Публікація відповідачем даної статті у достатньо відомому засобі масової інформації мала на меті виключно розповсюдження принизливої, завідомо недостовірної інформації проти позивача, як кандидата у народні депутати України, безпосередньо перед днем голосування з метою створення негативного образу в очах виборців на території 113 виборчого округу. Зазначена інформація є недостовірною, оскільки не відповідає дійсності. Позивач ніколи не вчиняла підкуп виборців, не роздавала пляшки з олією тощо. Редакція «Новин Сватівщини» ніколи не намагалися зв`язатися з позивачем стосовно будь-яких звернень громадян, а позивач, відповідно, ніколи не відмовляла в цій зустрічі. Ніколи позивач не видавала в якості орендної плати за землю по «10 т», та не отримувала в рік по «200 миллионов чистой прибыли». Позивач є керівником органу місцевого самоврядування, отримує дохід як службовець та особисто відношення до орендної плати за землю немає. Вказані гроші - 200 000 000 гривень вона не отримує та ніколи раніше не отримувала ні у вигляді чистого прибутку, і у виді брудного прибутку. Пряме твердження стосовно того, що позивач нічого «не зробила, крім шкоди для людей» є безпідставною бездоказовою прямою образою. Сама назва статті «Листи-звинувачення» несе в собі чіткий обвинувальний підтекст. Особливістю ділової репутації позивача є те, що вона є публічним діячем, є головою Сватівської районної ради - керівником органу місцевого самоврядування, який представляє інтереси територіальної громади Сватівського району Луганської області. Саме на цій території і була розповсюджена відповідачем у газеті «Новини Сватівщини» вищевказана неправдива інформація, значним тиражом, серед великої кількості жителів Сватівщини, як планував і розраховував відповідач. Вважає, що гідність і ділова репутація політика і державного діяча, має дуже велике значення як для ефективного здійснення позивачем обов`язків виборної посади в органах влади, так і для обрання на таку виборну посаду чи призначення на посаду в органах влади. Тому, очевидно, що відомості наведенні та поширенні у статті щодо моральних, професійних якостей є негативними, образливими, принизливими та такими, що не відповідають дійсності, що в цілому завдає шкоди діловій репутації позивача, в тому числі як керівника органу місцевого самоврядування та кандидата у народні депутати України. У результаті цілеспрямованих дій відповідача щодо поширення вищезазначеної недостовірної інформації про позивача і усвідомлювання при цьому ним наслідків своїх дій, що опорочили честь, гідність і ділову репутацію, позивачеві було спричинено значну моральну шкоду - втрати немайнового характеру внаслідок приниження її честі, гідності і ділової репутації як публічного політика і державного діяча, ускладнення подальшого активного громадсько-політичного життя. \~ \~ \~ \~Тому позивач\~просить визнати недостовірною та такою, що порушує права на повагу до її гідності, честі та недоторканість ділової репутації, наступну інформацію, розповсюджену ТОВ «Медіа\~«Новини Сватівщини»\~ у\~друкованому \~засобі масової\~інформації \~газеті «Новини\~Сватівщини» у\~№29\~(12104)\~від [INFO] у\~статті «Листи-звинувачення»:\~« Цього\~тижня до\~редакції «Новин\~Сватівщини» надійшли\~листи від\~мешканців сіл\~Містки та\~Мілуватка з\~нищівною критикою\~кандидата у\~депутати Верховної\~Ради [PERSON] .\~Ми не\~будемо їх\~друкувати повністю,\~адже вони\~не тільки\~сповнені відчаєм,\~образою та\~гнівом,\~люди просто\~не добирають\~слів.\~Якби це\~були анонімки,\~ми б\~не звернули\~на них\~уваги,\~але під\~листами стоять\~підписи - прізвища та\~ініціали.\~Ми намагалися\~зв`язатися з\~ [PERSON] \~по телефону,\~пропонували знайти\~декілька хвилин\~для спілкування,\~проте отримали\~відповідь,\~що вона\~не має\~часу.\~Можна було\~б залишити\~ці листи\~до завершення\~передвиборчої кампанії,\~але у\~одному з\~них йдеться\~про підкуп\~виборців - роздачу по\~12\~пляшок олії\~на людину,\~а це\~вже привід\~для заяви\~до поліції\~як про\~злочин.\~А у\~іншому листі - про недостовірність\~інформації щодо\~благодійності кандидата\~(див.скан).\~Стосовно звинувачення\~про ймовірний\~підкуп виборців\~ми змушені\~написати заяву\~до поліції\~з проханням\~перевірити викладені\~у листі\~факти та\~дати їм\~належну правову\~оцінку.\~А також\~повідомити редакцію\~про результати\~розгляду для\~публікації-відповіді.\~Що ж\~до звинувачення про\~неіснуючу благодійність - ми скористалися інформацією з офіційних джерел. У своїх відомостях про себе кандидат в депутати [PERSON] зазначила, що є засновницею благодійного фонду «Білий голуб» - YouControl, вид діяльності фонду надання іншої соціальної допомоги без забезпечення проживання. В ході перевірки Благодійних фондів директор спеціалізованої організації [PERSON] звернулася з офіційним запитом до Сватівської райдержадміністрації стосовно надання Сватівській центральній районній лікарні благодійної допомоги у вигляді коштів та матеріального забезпечення з боку неприбуткових організацій приватного права (благодійні фонди, громадські організації) за період 2014-2019 р. із зазначенням джерел надходження та заявленої вартості матеріальних цінностей. Наводимо скріншот запиту на сайті «?» Доступ до правди». Нижче наводимо скан-копію відповіді Сватівської РДА. Як бачимо, у відповіді Сватівської РДА жодних згадувань про благодійні внески чи надану допомогу БФ «Білий голуб» - НЕМАЄ.» \~ \~ \~ \~Зобов'язати ТОВ «Медіа «Новини Сватівщини» спростувати поширену відносно неї недостовірну інформацію шляхом опублікування у першому після набрання судовим рішенням у даній справі випуску газети «Новини Сватівщини» на її першій сторінці статті під назвою «Спростування» з текстом повідомлення про ухвалене у справі судове рішення, включаючи публікацію його тексту. \~ \~ \~ \~Стягнути з відповідача компенсацію за спричинену моральну шкоду за розповсюдження недостовірної інформації у розмірі 50\~000 грн. \~ \~ \~ \~У судовому засіданні представник позивача адвокат Шурхно А.А. позов підтримав з вищевикладених підстав, просить позовні вимоги задовольнити. Також зазначив, що автор статті не вказаний, а тому це є редакційна стаття. Позивач на момент опублікування оскаржуваної статті займала посаду голови Сватівської районної ради Луганської області та була кандидатом у депутати Верховної Ради України на виборах 2019 року. Представник відповідача\~ТОВ «Медіа\~«Новини Сватівщини»\~-\~Огданська Ю.В.\~у судовому\~засіданні позов\~не визнала\~та пояснила,\~що до\~редакції газети\~надійшли листи\~мешканців села\~Мілуватка Сватівського\~району,\~витяги з\~яких були\~опубліковані в\~оскаржуваній статті\~під назвою\~«Листи-звинувачення».\~Редакція повідомила\~громадськість про\~дані листи,\~а також\~редакція газети\~звернулась до\~Сватівського ВП\~ГУНП в\~Луганській області\~щодо перевірки\~викладеної в\~листах інформації.\~Після отримання\~відповіді зі\~Сватівського ВП\~ГУНП в\~Луганській області\~у номері\~газети №\~68\~від 19.08.2020 було зроблено\~спростування інформації щодо скоєного кримінального правопорушення. У листах зазначені оціночні судження підписувачів мешканців села Містки Сватівського району. Після надходження листів редакція газета повинна була перевірити цю інформацію і тому звернулась до поліції, бо мова йшла про підкуп виборців. Це була соціально-важлива інформація, яку не могла редакція газети замовчувати. У статті зазначали про ймовірний підкуп виборців та повідомили, що редакція газети надасть з цього приводу інформацію. \~ \~ \~ \~Представник відповідача ТОВ «Медіа «Новини Сватівщини» - адвокат Будник М.В. у судовому засіданні позов не визнав, вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню та пояснив, що позивач є публічною особою, стаття не є редакційною, а являється відображенням думки громадськості. У статті висловлені оціночні судження, викладення певної позиції жителів села. Просить у задоволенні позову відмовити. \~ \~ \~ \~Суд, вислухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з таких підстав. \~ \~ \~ \~ Згідно з ч. 1 ст. 34 Конституції України, кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань. Однак ч.1 ст.\~68\~Конституції України застерігає, що кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Таким чином, праву на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань відповідає обов`язок не поширювати про особу недостовірну інформацію та таку, що ганьбить її гідність, честь чи ділову репутацію. Статтею 201\~ЦК України передбачено, що честь, гідність і ділова репутація є особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством. Главою 22\~ЦК України визначено перелік особистих немайнових прав фізичної особи, серед яких і право на повагу до гідності та честі (стаття 297 ЦК України) та право на недоторканність ділової репутації (стаття 299 ЦК України). Відповідно до ст. ст. 270, 275 ЦК України, фізична особа має право на захист свого особистого немайнового права, зокрема, права на повагу до гідності та честі, на недоторканість ділової репутації, порушених у зв`язку з поширенням про особу інформації, що завдала їй моральної шкоди, шляхом відшкодування спричиненої шкоди. Згідно з частиною першою статті 277\~ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім`ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. У пункті 15 Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України «Про\~судову практику\~у справах\~про захист\~гідності та\~честі фізичної\~особи,\~а також\~ділової репутації\~фізичної та\~юридичної особи»\~№ 1\~від 27\~лютого 2009\~року роз`яснено, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову про захист честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право. Під поширенням інформації необхідно розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі. Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені). Негативною слід вважати інформацію, в якій стверджується про порушення особою, зокрема, норм чинного законодавства, вчинення будь-яких інших дій (наприклад, порушення принципів моралі, загальновизнаних правил співжиття, неетична поведінка в особистому, суспільному чи політичному житті тощо) і яка, на думку позивача, порушує його право на повагу до гідності,честі чи ділової репутації. Згідно з частиною третьою статті 277 ЦК негативна інформація, поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного (презумпція добропорядності). Позивач повинен довести факт поширення інформації відповідачем, а також те, що внаслідок цього було порушено його особисті немайнові права. Вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та з`ясовувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням. Відповідно до частини другої статті 30\~Закону України\~«Про інформацію» оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та їх правдивість не доводиться. У статті 17\~Закону України\~«Про виконання\~рішень та\~застосування практики\~Європейського суду\~з прав\~людини» зазначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Статтею 10\~Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод (далі - Конвенція 1950 року) передбачено, що кожен має право на свободу вираження поглядів. Це право включає свободу дотримуватися своїх поглядів, одержувати і передавати інформацію та ідеї без втручання органів державної влади і незалежно від кордонів. Здійснення цих свобод, оскільки воно пов`язане з обов`язками і відповідальністю, може підлягати таким формальностям, умовам, обмеженням або санкціям, що встановлені законом в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадської безпеки, для охорони порядку або запобігання злочинам, для охорони здоров`я або моралі, для захисту репутації або прав інших осіб, для запобігання розголошенню конфіденційної інформації або підтримання авторитету і безсторонності суду і є необхідним в демократичному суспільстві. Як зазначено в рішеннях ЄСПЛ (справи Lingens v. Austria, De Haes and Gijsels v. Belgium, Goodwin v. The United Kingdom), свобода вираження поглядів, гарантована пунктом 1 статті 10, становить одну з основних підвалин демократичного суспільства й одну з принципових умов його розвитку та умов реалізації кожної особи. За умови додержання пункту 2 свобода вираження стосується не лише тієї «інформації» чи тих «ідей», які отримані належним чином або розглядаються як необразливі чи незначні, а й тих, що викликають образу, обурення або неспокій. Такими є вимоги плюралізму, терпимості й широти поглядів, без яких «демократичне суспільство» неможливе. Повинно бути зроблене чітке розмежування між констатацією фактів та оціночними судженнями. У той час як наявність фактів може бути продемонстровано, достовірність оціночних суджень не піддається доведенню. Вимогу доводити достовірність оціночних суджень неможливо виконати, вона порушує свободу думки як таку. Положенням абзацу шостого пункту 3 Рішення Конституційного Суду України у справі про поширення відомостей від 10 квітня 2003 року № 8рп/2003 зазначено, що проблеми, пов`язані з особливостями реалізації права громадян на свободу вираження поглядів і критику стосовно дій (бездіяльності) посадових та службових осіб, неодноразово були предметом розгляду ЄСПЛ. Межі допустимої інформації щодо посадових та службових осіб можуть бути ширшими порівняно з межами такої ж інформації щодо звичайних громадян. Тому, якщо посадові чи службові особи діють без правових підстав, то вони повинні бути готовими до критичного реагування з боку суспільства. У разі якщо позивач є публічною особою, то суд, розглядаючи і вирішуючи справу про захист його гідності, честі чи ділової репутації, повинен враховувати положення Декларації Комітету Міністрів Ради Європи про свободу політичних дебатів у засобах масової інформації, схваленої 12 лютого 2004 року (далі - Декларація), а також рекомендації, що містяться у Резолюції № 1165 (1998) Парламентської Асамблеї Ради Європи про право на недоторканність особистого життя (далі - Резолюція). У Резолюції зазначається, що публічними фігурами є особи, які обіймають державні посади і (або) користуються державними ресурсами, а також усі ті, хто відіграє певну роль у суспільному житті (у галузі політики, економіки, мистецтва, соціальній сфері, спорті чи в будь-якій іншій галузі). У статтях 3, 4, 6 Декларації зазначається, що оскільки політичні діячі та посадові особи, які обіймають публічні посади або здійснюють публічну владу на місцевому, регіональному, національному чи міжнародному рівнях, вирішили апелювати до довіри громадськості та погодилися «виставити» себе на публічне політичне обговорювання, то вони підлягають ретельному громадському контролю і потенційно можуть зазнати гострої та сильної громадської критики у засобах масової інформації з приводу того, як вони виконували або виконують свої функції. При цьому зазначені діячі та особи не повинні мати більшого захисту своєї репутації та інших прав порівняно з іншими особами. У зв`язку із цим межа допустимої критики щодо політичного діяча чи іншої публічної особи є значно ширшою, ніж окремої пересічної особи. Публічні особи неминуче відкривають свої слова і вчинки для ретельної уваги всього суспільства, повинні це усвідомлювати і мають виявляти більшу терпимість. Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 21 серпня 2018 року у справі № 607/4318/16-ц. Судом встановлено, що на час опублікування оскаржуваної статті позивач займала посаду голови Сватівської районної ради Луганської області та була кандидатом у народні депутати у 113 виборчому округу на виборах до Верховної Ради України 2019 року, що визнали сторони у судовому засіданні, а отже межа допустимої критики щодо неї як публічної особи та суб`єкта владних повноважень є значно ширшою, а її діяльність є об`єктом суспільного інтересу. Як вбачається\~із матеріалів\~справи та\~встановлено судом,\~17\~липня 2019\~року відповідачем - ТОВ «Медіа «Новини Сватівщини» було опубліковано у газеті «Новини Сватівщини» №29 (12104) від 17 липня 2019 року статтю «Листи звинувачення», що підтверджується газетою «Новини Сватівщини»\~№29\~(12104)\~від 17\~липня 2019\~року(т.1 а.с. 20-25). Дана стаття\~містить такий\~зміст :\~«Цього тижня\~до редакції\~«Новин Сватівщини»\~надійшли листи\~від мешканців\~сіл Містки\~та Мілуватка\~з нищівною\~критикою кандидата\~у депутати\~Верховної Ради\~ [PERSON] .\~Ми не\~будемо їх\~друкувати повністю,\~адже вони\~не тільки\~сповнені відчаєм,\~образою та\~гнівом,\~люди просто\~не добирають\~слів.\~Якби це\~були анонімки,\~ми б\~не звернули\~на них\~уваги,\~але під\~листами стоять\~підписи - прізвища та\~ініціали.\~Ми намагалися\~зв`язатися з\~ [PERSON] \~по телефону,\~пропонували знайти\~декілька хвилин\~для спілкування,\~проте отримали\~відповідь,\~що вона\~не має\~часу.\~Можна було\~б залишити\~ці листи\~до завершення\~передвиборчої кампанії,\~але у\~одному з\~них йдеться\~про підкуп\~виборців - роздачу по\~12\~пляшок олії\~на людину,\~а це\~вже привід\~для заяви\~до поліції\~як про\~злочин.\~А у\~іншому листі - про недостовірність\~інформації щодо\~благодійності кандидата\~(див.скан).\~Стосовно звинувачення\~про ймовірний\~підкуп виборців\~ми змушені\~написати заяву\~до поліції\~з проханням\~перевірити викладені\~у листі\~факти та\~дати їм\~належну правову\~оцінку.\~А також\~повідомити редакцію\~про результати\~розгляду для\~публікації-відповіді.\~Що ж\~до звинувачення про\~неіснуючу благодійність - ми скористалися інформацією з офіційних джерел. У своїх відомостях про себе кандидат в депутати [PERSON] зазначила, що є засновницею благодійного фонду «Білий голуб» - YouControl, вид діяльності фонду надання іншої соціальної допомоги без забезпечення проживання. \~ \~ \~ \~В ході перевірки Благодійних фондів директор спеціалізованої організації [PERSON] звернулася з офіційним запитом до Сватівської райдержадміністрації стосовно надання Сватівській центральній районній лікарні благодійної допомоги у вигляді коштів та матеріального забезпечення з боку неприбуткових організацій приватного права (благодійні фонди, громадські організації) за період 2014-2019 р. із зазначенням джерел надходження та заявленої вартості матеріальних цінностей. Наводимо скріншот запиту на сайті «?» Доступ до правди». Нижче наводимо скан-копію відповіді Сватівської РДА. Як бачимо, у відповіді Сватівської РДА жодних згадувань про благодійні внески чи надану допомогу БФ «Білий голуб» - НЕМАЄ.». Також\~стаття містить\~рукописний текст\~наступного змісту: «Теперь что касается подкупа избирателей ведь вы [PERSON] выдали нам не гречку и сахар, а по 12 бутылок подсолнечного масла как говорили просто так. Что касается арендной платы за землю тут вообще смешно выдаете по 10 т имея в год по 200 миллионов чистой прибыли а людям которые брали у вас арендную плату на 5 лет вперед вы вообще ничего не доплачиваете наверное бедновато живете или боитесь что простой люд станет богаче вас. Всю...лично [PERSON] ».\~«Я женщина\~не бедная»\~Так ти\~висловлювалась перед\~простими бідними\~людьми.\~Що ти\~зробила крім\~вреда для\~наших людей?\~Хоч одній\~онкохворій дитині\~або старій\~людині допомогла\~грошима зі\~своєї кишені?\~Як ти\~світишся на\~відкритті дитячих\~спорт.\~майданчиках,\~або возиш\~концерти за\~бюджетні кошти\~ми вже\~знаємо ...»\~ (т. 1 а.с. 24 зворот). У газеті «Новини Сватівщини» №33 (12160) від 19 серпня 2020 року відповідачем опубліковано статтю «Інформація не підтвердилася», у якій зазначено : «У № 29 (12104) від 17 липня 2019 року газети «Новини Сватівщини» був розміщений матеріал «Листи-звинувачення», де наводилися скан-копії листів від жителів села Містки (12 підписів) про ймовірний підкуп\~виборців кандидатом\~у депутати\~Верховної Ради\~Вітою Сліпець.\~Відповідно до\~законодавства ми\~звернулися до\~правоохоронних органів\~з проханням\~перевірити наведені\~у листі\~факти на\~відповідність дійсності,\~дати їм\~належну правову\~оцінку та\~повідомити редакцію\~про результати\~розгляду для\~оприлюднення.\~18\~серпня 2020\~року редакція\~«НС» отримала\~офіційну відповідь\~на своє\~звернення,\~яку наводимо\~нижче» та\~розміщено копію\~листа заступника\~начальника Сватівського\~ВП ГУНП\~в Луганській\~області від\~18.08.2020\~№ 16823/111/42-2020,\~де зазначено,\~що інформація\~щодо можливого\~підкупу виборців\~кандидатом у\~депутати Верховної Ради\~України [PERSON] опублікована\~у газеті\~«Новини Сватівщини»\~від 17.07.2019\~р.\~зареєстрована до\~ІТС ІПНП\~Сватівського ВП\~ГУНП в\~Луганській області\~та розглянута\~в повному\~обсязі.\~В результаті\~розгляду матеріалу\~за даним\~фактом була\~проведена повна\~та всебічна\~перевірка,\~в результаті\~якої ознак\~кримінального чи\~адміністративного правопорушення\~виявлено не\~було», що підтверджується газетою «Новини Сватівщини» №33 (12160) від 19 серпня 2020 (т. 1 а.с. 252-254). На підтвердження того, що редакцією газети опублікована інформація, яка міститься у листах мешканців с Містки Сватівського району, представником відповідача надано копії листів мешканців села, оригінали яких досліджено у судовому засіданні (т. 1 а.с. 225-227, 228). Також представником відповідача надано суду копію листа голови Сватівської районної державної адміністрації Луганської області від 26.06.2019 № 25/43-2023, у якому зазначено, що протягом 2014-2019 р.р. до медичного закладу надійшла благодійна допомога у вигляді виробів медичного призначення, обладання, медикаментів, постільної білизни, засобів гігієни від міжнародних благодійних організацій на суму 1711628,37 грн. від Міжнародного Комітету Червоного Хреста, Міжнародної медичної організації «Лікарі без кордонів», Благодійного фонду «Фундація АнтиСНІД-України», Міжнародної організації UNICEF (т. 1 а.с. 224). Згідно листа\~заступника начальника\~Сватівського відділу\~поліції ГУНП\~в Луганській\~області від\~18.08.2020\~№ 16823/111/42-2020,\~інформація щодо можливого\~підкупу виборців\~кандидатом у\~депутати Верховної Ради України [PERSON] опублікована у газеті «Новини Сватівщини» від 17.07.2019 р. зареєстрована до ІТС ІПНП Сватівського ВП ГУНП в Луганській області та розглянута в повному обсязі. В результаті розгляду матеріалу за даним фактом була проведена повна та всебічна перевірка, в результаті якої ознак кримінального чи адміністративного правопорушення виявлено не було (т. 1 а.с. 251). Також судом досліджено та відтворено у судовому засіданні наданий представником відповідача відеозапис прямого ефіру політичної дискусії з кандидатами у народні депутати (т.1 а.с. 255). Даний відеозапис містить інформацію про політичну дискусію, яка відбувалась 18 липня 2019 року, за участю кандидатів у народні депутати [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , та не стосується предмету судового розгляду по цій справі. Посилання представників відповідачів на листи мешканців села Містки Сватівського району і на те, що оскаржувана стаття не є редакційною, суд не може взяти до уваги, враховуючи наступне. Стаття під назвою «Листи-звинувачення» не містить автора, а тому являється редакційною статтею і саме редакція статті несе відповідальність за розміщення тієї чи іншої інформації. У пункті 9 Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України «Про\~судову практику\~у справах\~про захист\~гідності та\~честі фізичної\~особи,\~а також\~ділової репутації\~фізичної та\~юридичної особи»\~№ 1\~від 27\~лютого 2009\~року роз`яснено, якщо позов пред`явлено про спростування інформації, опублікованої в засобах масової інформації, то належними відповідачами є автор і редакція відповідного засобу масової інформації чи інша установа, що виконує її функції, оскільки згідно зі статтею 21 Закону про пресу редакція або інша установа, яка виконує її функції, здійснює підготовку та випуск у світ друкованого засобу масової інформації. При опублікуванні чи іншому поширенні оспорюваної інформації без зазначення автора (наприклад, у редакційній статті) відповідачем у справі має бути орган, що здійснив випуск засобу масової інформації. У даному випадку у статті «Листи-звинувачення» не зазначений автор (автори), а тому вказана стаття є редакційною. Аналіз змісту досліджуваної судом статті дозволяє визначити її наступні характеристики: стаття містить виклад інформації про надходження до редакції газети листів мешканців с. Містки і Мілуватка Сватівського району з критикою кандидата у депутати ВР [PERSON] позивача по справі та оціночними судженнями щодо дій (бездіяльності) кандидата, також інформацію щодо благодійних внесків благодійного фонду «Білий голуб» з посиланням на лист Сватівської РДА, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема, щодо орендної плати, висловлювання щодо допомоги людям. Такі формулювання як: (мовою оригіналу) « Хоч одній онкохворій дитині або старій людині допомогла грошима зі своєї кишені? Як ти світишся на відкритті дитячих спорт. майданчиках, або возиш концерти за бюджетні кошти ми вже знаємо ...» «Что касается арендной платы за землю тут вообще смешно выдаете по 10 т имея в год по 200 миллионов чистой прибыли а людям которые брали у вас арендную плату на 5 лет вперед вы вообще ничего не доплачиваете наверное бедновато живете или боитесь что простой люд станет богаче вас» не сприймаються і не можуть сприйматись як такі, що здійснено у стверджувальній формі про доведеність вчинення позивачем тих чи інших протиправних дій та не є твердженням, висловленим особисто про факт. Така інформація являється критичними особистими судженнями оформленими у вигляді публікації. Висловлювання (мовою оригіналу) «Що ти зробила крім вреда для наших людей?» не являється висловлюванням в брутальній, принизливій, непристойній формі. Таке виловлювання відображає суб`єктивну думку, є оціночним судженням щодо кандидата у народні депутати та не являється твердженням про факти. Фактично зміст статті містить критику, оціночні судження щодо дій (бездіяльності) кандидата у депутати ВР. Також відповідач в опублікованій статті виклав інформацію щодо підкупу виборців із зазначенням прямо вказаного імені [PERSON] . Вказана інформація не містить будь-яких припущень, викладена в стверджувальній формі, містить фактичні дані щодо видачі саме позивачем по 12 пляшок олії. Зазначена вище інформація є констатацією фактів, які можуть і мають бути доведені належними доказами, а тому цю інформацію не можна вважати оціночним судженням. Отже, висловлювання відповідача відносно дій позивача, які в силу ст.160\~КК України є кримінальним правопорушенням, за відсутності факту скоєння такого правопорушення позивачем слід вважати саме твердженнями, а не оцінюючими судженнями. Згідно ч. 2 ст. 6 Конвенції, кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку. Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може грунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. У частинах першій, другій та п`ятій статті 17\~КПК України зазначено, що особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. У судовому засіданні позивачем доведено факт поширення вказаної інформації відповідачем. Згідно ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідачем не було надано суду доказів того, що позивач скоїла підкуп виборців роздавала по 12 пляшок олії. Крім того,\~твердження щодо\~можливого вчинення позивачем\~кримінального правопорушення\~ спростовуються\~листом Сватівського\~відділу поліції\~ГУНП в\~Луганській області\~від 18.08.2020\~№ 16823/111/42-2020,\~згідно якого\~інформація щодо можливого\~підкупу виборців\~кандидатом у\~депутатиВерховної Ради України [PERSON] опублікована у газеті «Новини Сватівщини» від 17.07.2019 р. була перевірена, ознак кримінального чи адміністративного правопорушення виявлено не було (т. 1 а.с. 251). Також у\~статті «Інформація\~не підтвердилася»,\~яка опублікована\~відповідачем у\~газеті «Новини\~Сватівщини» №33\~від 19.08.2020,\~розміщено текст\~вищевказаного листа\~ Сватівського відділу поліції ГУНП в Луганській області. Згідно практики Європейського Суду по справі «Брюне-Лекомт та інші проти Франції», висловлювання відносно дій які є караними за кримінальним законом, хоча не встановлено факту таких злочинів за рішеннями суду, є твердженнями, а не оцінюючими судженнями і є неприйнятними та недостовірними. Отже, спірна інформація, з урахуванням прямо вказаного імені [PERSON] , є недостовірною, оскільки не відповідає дійсності та містить пряме обвинувачення позивача у неправомірній поведінці, а саме підкупу виборців, за що передбачена кримінальна відповідальність за ст. 160 КК України. Крім того, поширена недостовірна інформація є ще і негативною, оскільки в ній стверджується про порушення позивачем норм чинного законодавства. За відсутності вироку суду відносно позивача поширення вказаної інформації порушує презумпцію невинуватості та негативно впливає на немайнові права позивача. Відповідний висновок міститься у Постанові ВС від 08.05.2019 у справі № 761/37180/17. Зазначене, на думку суду, свідчить про порушення відповідачем прав позивача на повагу до її честі, гідності та ділової репутації. На підставі викладеного, суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги в частині визнання недостовірною та такою, що порочить честь, гідність і ділову репутацію позивача інформацію, опубліковану відповідачем у газеті «Новини Сватівщини»\~№29\~від 17\~липня 2019\~року у\~статті «Листи\~звинувачення»,а саме: «про підкуп виборців роздачу по 12 пляшок олії на людину. Теперь что касается подкупа избирателей ведь вы [PERSON] выдали нам не гречку и сахар, а по 12 бутылок подсолнечного масла». Щодо іншої частини позовних вимог про визнання недостовірною інформації, опублікованої в оскаржуваній статті, то суд дійшов висновку, що викладена вище\~інформація є оціночним судженням щодо кандидата у народні депутати та не являється твердженням про факти, фактично містить критику, оціночні судження щодо дій (бездіяльності) кандидата у депутати ВР, а тому така інформація не підлягає спростуванню, позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволенню. У пункті\~19 Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України \~№ 1\~від 27\~лютого 2009\~року роз`яснено, що відповідно до статті 277 ЦК ( 435-15 ) не є предметом судового захисту оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які, будучи вираженням суб`єктивної думки і поглядів відповідача, не можна перевірити на предмет їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів) і спростувати, що відповідає прецедентній судовій практиці Європейського суду з прав людини при тлумаченні положень статті 10 Конвенції ( 475/97-ВР ). Якщо особа вважає, що оціночні судження або думки, поширені в засобі масової інформації, принижують її гідність, честь чи ділову репутацію, а також інші особисті немайнові права, вона вправі скористатися наданим їй частиною першою статті 277 ЦК ( 435-15 ) та відповідним законодавством правом на відповідь, а також на власне тлумачення справи (стаття 37 Закону про пресу, стаття 65 Закону України "Про телебачення і радіомовлення") ( 3759-12 ) у тому ж засобі масової інформації з метою обґрунтування безпідставності поширених суджень, надавши їм іншу оцінку. Також слід зазначити, що позивач [PERSON] , як публічна особа, державний службовець та суб`єкт владних повноважень, повинна бути готовою до підвищеного рівня критики, у тому числі у грубій формі, прискіпливої уваги суспільства і підвищеної зацікавленості суспільства його діяльністю та/або особистим життям тощо, адже вона, обираючи кар`єру публічної особи, погодилася на таку увагу. У статтях 3, 4, 6 Декларації про свободу політичних дебатів у засобах масової інформації, схваленої 12.02.2004 року на 872-му засіданні Комітету Міністрів Ради Європи вказується, що оскільки політичні діячі та посадові особи, які обіймають публічні посади або здійснюють публічну владу на місцевому, регіональному, національному чи міжнародному рівнях, вирішили апелювати до довіри громадськості та погодилися «виставити» себе на публічне політичне обговорювання, то вони підлягають ретельному громадському контролю і потенційно можуть зазнати гострої та сильної громадської критики у засобах масової інформації з приводу того, як вони виконували або виконують свої функції. При цьому зазначені діячі та особи не повинні мати більшого захисту своєї репутації та інших прав порівняно з іншими особами. Щодо позовної вимоги про стягнення моральної шкоди, то суд зазначає наступне. Позивач у\~позовній заяві\~зазначила,\~що вона\~займає посаду голови Сватівської районної ради Луганської області, на виборах до Верховної Ради 2019 року була кандидатом у народні депутати у 113 виборчому. В обґрунтування підстав поданого позову позивач вказала, що вона є публічним діячем, є головою Сватівської районної ради - керівником органу місцевого самоврядування, відомості в оскаржуваній статті є негативними, що завдає шкоди діловій репутації позивача, в тому числі як керівника органу місцевого самоврядування та кандидата у народні депутати України, також у позові зазначено, що позивачеві було спричинено значну моральну шкоду - втрати немайнового характеру внаслідок приниження її честі, гідності і ділової репутації як публічного політика і державного діяча. Отже,\~позивач в\~обґрунтування позовних\~вимог в\~частині стягнення\~моральної шкоди\~зазначає,\~що моральна\~шкода завдана\~їй як публічному політику і державному діячу та кандидату у народні депутати України. Згідно ч.2\~ст.\~31\~Закону України\~"Про\~інформацію" суб`єкти владних повноважень як позивачі у справах про захист честі, гідності та ділової репутації вправі вимагати в судовому порядку лише спростування недостовірної інформації про себе і не мають права вимагати відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Це не позбавляє посадових і службових осіб права на захист честі, гідності та ділової репутації в суді. Згідно діючого\~законодавства суб`єкт\~владних повноважень - орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг. Позивач є публічною особою, суб`єктом владних повноважень,\~підставою заявленого\~позову є\~завдання моральної\~шкоди позивачеві\~як керівнику\~органу місцевого\~самоврядування,\~публічному діячу,\~а тому\~за приписами\~ст. 31 Закону України "Про інформацію" позивач позбавлена права заявляти такі вимоги. Враховуючи викладене суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні позовних вимог в частині стягнення моральної шкоди. Позивач просить спростувати поширену відносно неї недостовірну інформацію шляхом опублікування відповідної статті у першому після набрання судовим рішенням у даній справі випуску газети. У пункті 24 Постанови Пленуму зазначено, що у судовому рішенні також має бути зазначено строк, у межах якого відповідь чи спростування повинно бути оприлюднено. Визначаючи спосіб спростування відомостей, суд відповідно до вимог статті 37 Закону про пресу та положень іншого відповідного законодавства може зобов`язати редакцію (видавництво) опублікувати спростування в спеціальній рубриці або на тій самій шпальті й тим самим шрифтом, що й спростовуване повідомлення: у газеті - не пізніше місяця з дня набрання рішенням законної сили. Положеннями статті 37 ЗУ «Про друковані засоби масової інформації (пресу) в Україні» передбачено опублікування спростування у строк, що не перевищує одного місяця. Суд вважає що вимога позивача про опублікування спростування у першому після набрання судовим рішенням у даній справі випуску газети не ґрунтується на законі. Враховуючи викладене суд вважає за необхідне зобов`язати відповідача спростувати поширену відносно позивача недостовірну інформацію шляхом опублікування у випуску газети «Новини Сватівщини» статті під назвою «Спростування» у строк не пізніше місяця з дня набрання рішенням законної сили. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно ч.2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» за подання позовної заяви про захист честі та гідності фізичної особи, ділової репутації фізичної або юридичної особи, а саме: позовної заяви про відшкодування моральної шкоди ставка судового\~збору становить - 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Отже, судовий збір за подання такого позову становить 1921 грн., виходячи від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2019 року. Враховуючи те, що позовні вимоги задоволено частково, тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору у сумі 960 грн. 50 коп., що становить 50% від 1921 грн. ( 1921 грн. х 50% : 100). На підставі викладеного,

Outcome: partial