Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-13 00:00:00

У липні 2016 року [PERSON] звернулася до Приморського районного суду м. Одеси з позовною заявою до [PERSON], [PERSON], згідно якої просила визнати недійсним та скасувати Розпорядження Управління житлово-комунального господарства Одеської міської ради від 29 травня 2006 року № 196214 та свідоцтво № 8-18661 від 29 травня 2006 року про право власності [PERSON], [PERSON] на однокімнатну квартиру 11, житловою площею 19,9 кв.м, загальною площею 50,9 кв.м, у будинку 17 по вулиці Єлісаветиньській м. Одеси, видане Управлінням житлово-комунального господарства Одеської міської ради. Заявлені вимоги позивачка обґрунтовує тим, що 29.05.2006 р., в порядку передбаченому Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду», на підставі наданих відповідачем - [PERSON] підроблених документів, Управлінням житлово-комунального господарства Одеської міської ради було прийнято розпорядження №196214 про передачу гр. [PERSON], [PERSON] в рівних частинах однокімнатної квартири пл. 50,9 кв.м, за адресою: м. Одеса, вул. Щепкіна (Єлісаветиньська), 17, кв. 11. На підставі розпорядження Управління житлово-комунального господарства Одеської міської ради видане свідоцтво № 8-18661 від 29 травня 2006 року про право власності на однокімнатну квартиру пл. 50,9 кв.м, за адресою: [ADDRESS]. Підроблення документів полягало у внесенні до них недостовірної інформації про наявність технічних характеристик фактично неіснуючу на той час квартири площею 50,9 кв.м, за номером 11 у будинку №17 у вигляді окремої будівлі лівопоротнього флігелю. В подальшому, під виглядом реконструкції квартири площею 50,9 кв.м, [PERSON] була побудована нова двоповерхова будівля площею 79,8 кв.м, з тією ж адресою, що і квартира позивачки, на яку відповідачами отримано свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 24.06.2014р. № 23380234. На думку позивачки, порушення її прав полягає у тому, що [PERSON] використавши свідоцтво № 8-18661 від 29 травня 2006 року для документального оформлення проведення реконструкції окремого від квартири позивачки обєкту, отримавши новий правовстановлюючий документ, зараз на підставі свідоцтва № 8-18661 від 29 травня 2006 року заявляє свої права на використання належної позиваці частки квартири № 11 площею 105,3 кв.м., захоплюючи належні позивачці приміщення. Від представника відповідача [PERSON] надійшли заперечення на позов, у яких в обґрунтування правової позиції зазначено, що вимога про скасування свідоцтва N 8-18661 від 29 травня 2006 року на квартиру прощаю 50,9 кв. м. не обґрунтована, порушення прав позивачки не доведено, у кімнаті яка є сусідньою з кімнатою позивачки площею 11,8 кв.м. відповідачі не зареєстровані та не проживають, у цієї кімнаті зареєстрований та проживає син відповідача третя особа - [PERSON]. Також від відповідача надійшла заява про застосування до позовних вимог строків позовної давності. У судовому засіданні представник позивачки позов підтримав, просив суд його задовольнити з підстав наведених у позовній заяві та відповіді на заперечення відповідача. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги не визнав та просив відмовити у задоволенні позову, також просив застосувати наслідки спливу строку позовної давності. Представник Департаменту міського господарства Одеської міської ради до суду не з`явився, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлявся, про причини неявки суд не повідомляв. Представник третьої особи ДП "Житлосервіс" ДП ДАК "Хліб України" "ОКХП" позов підтримав, просив суд його задовольнити. Представники третіх осіб: Дочірного підприємства державної акціонерної компанії «Хліб України» «Одеський комбінат хлібопродуктів», [PERSON], Одеської міської ради, КП «Міське агентство з приватизації житла» до суду не з`явились, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлялися, про причини неявки суд не повідомили. Судом були задоволені клопотання представника позивачки про витребування доказів та витребувані наступні документи: від Департаменту міського господарства Одеської міської ради належним чином завірена копія приватизаційної справи щодо приватизації квартири [ADDRESS]; від Комунального підприємства «Міське агентство з приватизації житла» приватизаційну справи щодо квартири [ADDRESS]; від Комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації» Одеської міської Ради засвідчені належним чином, копії усіх існуючих інвентарних справ на квартиру [ADDRESS]. Також від Слідчого управління ГУ Національної поліції в Одеській області судом були витребувати належним чином засвідчені копії матеріалів кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 23.01.2014 року № 1201416000000075, порушеного за ч.1 ст. 366 Кримінального кодексу України. Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши в сукупності надані докази, встановив наступні обставини і відповідні їм правовідносини. [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу № 168 від 23 червня 1998 року на праві спільної часткової власності належать 460/1000 часток квартири номер 11 площею 105,3 кв.м розташованої у будинку номер 17 по вулиці Єлісаветиньськой у м. Одеса. Іншою співвласницею квартири позивачки являється [PERSON], якої належить 383/1000 частки квартири. Частка вказаної квартири розміром 157/1000 неприватизована. Будинок номер 17 по вулиці Єлісаветиньській у м. Одеса знаходиться на балансі ДП "Житлосервіс" ДП ДАК "Хліб України" "ОКХП" (код ЄДРПОУ 31640271), що підтверджується наданими представником підприємства витягом зі статуту підприємства та бухгалтерською довідкою. Згідно відомостей, які містяться у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, на час розгляду справи ДП "Житлосервіс" ДП ДАК "Хліб України" "ОКХП" має статус юридичної особи та не перебуває в процесі припинення. Згідно ст. 2 ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду», до об'єктів приватизації належать квартири багатоквартирних будинків, одноквартирні будинки, житлові приміщення у гуртожитках (житлові кімнати, житлові блоки (секції), кімнати у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів (далі - квартири (будинки), які використовуються громадянами на умовах найму. Положення про порядок передачі квартир (будинків) у власність громадян, що діяло на момент прийняття розпорядження, що оскаржується, затверджене наказом Державного комітету України про житлово-комунальному господарству N 56 від 15.09.1992, встановлює склад документів і порядок їх оформлення при передачі державного житла у власність громадян. Відповідно до п. 20 Положення, при оформленні заяви на приватизацію квартири (будинку) громадянин бере на підприємстві, що обслуговує жилий будинок, довідку про склад сім'ї та займані приміщення. Згідно п. 22 Положення, відомості про займані наймачем приміщення та їх площу наводяться згідно з інвентаризаційними матеріалами, які зберігаються у державному підприємстві по обслуговуванню житла. При відсутності інвентаризаційних матеріалів, або невідповідності їх інформації фактичному стану, що викликано проведенням ремонту чи реконструкцією будинку, підприємство по обслуговуванню житла відновлює їх через бюро технічної інвентаризації. Уточнення необхідних для приватизації квартир (будинків) даних шляхом обстеження можуть здійснювати підприємства, на які покладені обов'язки оформлення документів по приватизації державного житлового фонду. З матеріалів справи вибачається, що у травні 2006 р. [PERSON] звернувся до Малиновського районного агентства приватизації житла із заявою від 26 січня 2006 р., зареєстрованою за № 214 від 11. 05.2006 р., про передачу в приватну власність квартири. Разом з заявою [PERSON] були додані: технічний паспорт КП «ОМБТІ та РОН» від 20.04.2006 р.; ордер № 021202-04 серії ДПЖ, довідка без номера та без дати про склад сім'ї наймача ізольованої квартири (одноквартирного будинку) та займані нею приміщення (додаток №1); довідка без номера та без дати про наявність двох квартир за номером 11 у буд. №17. На підставі наведених документів, 29 травня 2006 р. Управлінням житлово-комунального господарства Одеської міської ради було прийнято розпорядження №196214 згідно з яким було видане свідоцтво № 8-18661 від 29 травня 2006 року про право власності [PERSON], [PERSON] на однокімнатну квартиру площею 50,9 кв.м, за адресою: [ADDRESS]. При розгляді справи знайшли підтвердження доводи представника позивачки, що документи на підставі яких було видане розпорядження та свідоцтво, що оскаржуються, були підроблені та містили недостовірну інформацію про наявність технічних характеристик фактично неіснуючої на час приватизації квартири площею 50,9 кв.м, за номером 11 у будинку №17 по вул. Єлісаветинській (Щепкіна). Так, згідно з наявною в матеріалах справи копії листа № 6129-05/1240 від 16.08.2013 р. за підписом головного інженера в.о. директора КП «ОМБТІ та РОН» [PERSON], на підставі вивчених архівних матеріалів встановлено, що інвентаризацію квартири № 11 в житловому будинку №17 по вул. Єлісаветинській (Щепкіна) в квітні 2006 року КП «ОМБТІ та РОН» не проводило і технічний паспорт квартири не виготовляло. Підписи на наданому технічному паспорті від 04.2006 р., проставлені за керівника підприємства та виконавця, не відповідають зразкам підписів які є в розпорядженні підприємства. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON], яка у 2006 році працювала директором ДП "Житлосервіс" ДП ДАК "Хліб України" "ОКХП" та чий підпис стоїть на довідках наданих [PERSON] при приватизації квартири розповіла, що під час її роботи директором підприємства двох квартир під номером 11 у будинку №17 по вул. Єлісаветинській (Щепкіна) не існувало. Також, свідок пояснила, що довідка б/н та без дати про склад сім'ї наймача ізольованої квартири (одноквартирного будинку) та займані нею приміщення (додаток №1) містить спотворені данні, а довідку б/н та без дати про наявність двох квартир за номером 11 у буд. №17 вона не підписувала. Допитаний в судовому засіданні в якості свідка [PERSON], дав покази, що двох квартир за номером 11 у будинку №17 по вул. Єлісаветинській (Щепкіна) не існувало, що будівництво квартири [PERSON] розпочав у 2011 році. та раніше на місті квартири знаходився дворовий туалет та дерево. Представник ДП "Житлосервіс" ДП ДАК "Хліб України" "ОКХП" у судовому засіданні пояснив, що Акт від 15.06.2011р. за підписом директора ДП «Житлосервіс» [PERSON], копія якого наявна в матеріалах справи, підприємством не складався. Ініціали директора ДП «Житлосервіс» у акті зазначені не вірно. Щодо доводів, викладених у запереченнях відповідача, що позивачка не зазначила у позовній заяві та не надала доказів порушення її прав під час приватизації квартири № 11, площею 50,9 кв.м. судом встановлено, що 01 грудні 2015 року [PERSON] звернувся до Директора ДП "Житлосервіс" ДП ДАК "Хліб України" "ОКХП" [PERSON] з вимогою надати йому довідку про склад прописаних ф-1 у квартирі № 11 площею 105,3 кв.м., що належить на праві спільної часткової власності [PERSON] та [PERSON]. В підтвердження права проживання у квартирі № 11 площею 105,3 кв.м [PERSON] була надана копія ордеру № 021202-04 серії ДПЖ, копія свідоцтва № 8-18661 від 29 травня 2006 року. Данна обставина не заперечувалась відповідачами та підтверджується наявними в матеріалах справи заявою [PERSON] від 01.12.2015р., відповіддю ДП "Житлосервіс" ДП ДАК "Хліб України" "ОКХП" на адвокатський запит № 01/19-16 від 19.01.2016 р., поясненнями сторони позивачки. Також, суд бере до уваги те, що відповідач у запереченнях фактично визнав обставину проживання свого сина [PERSON] у кімнаті площею 11, 8 кв.м в квартирі, що на праві спільної часткової власності належить [PERSON] та [PERSON]І, при цьому не надавши доказів законності такого проживання. З огляду на наведене суд вважає, що використання [PERSON]А та його родичами частини квартири позивачки на підставі свідоцтва № 8-18661 від 29 травня 2006 року, яке було видане на підставі підроблених документів, порушує права та законні інтереси позивачки. Щодо заяви [PERSON] про застосування строків позовної давності, згідно положень ч. 1 ст. 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Суд приймає доводи представника позивачки, не спростовані відповідачем, що про існування свідоцтва № 8-18661 від 29 травня 2006 року, вона дізналась з відповіді ДП "Житлосервіс" ДП ДАК "Хліб України" "ОКХП" на адвокатський запит № 01/19-16 від 19.01.2016 р., та поки [PERSON] [PERSON] не почали користуватися належним їй приміщенням у неї не було підстав зясовувати законність перебування відповідачів у квартирі. Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд зазначив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобовязує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має викохати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-А, п.29). Згідно ч.1 ст.21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади АР Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. Згідно ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч. ч. 1-4 ст. 12 Цивільного процесуального кодексу України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ч.ч.1,5,6 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч.1 ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. З урахуванням зазначеного, на підставі встановлених судом обставин, враховуючи, що доводи наведені відповідачем під час розгляду справи є безпідставним та не підтверджені доказами, не дають суду підстав для постановлення висновків, які б спростовували правову позицію позивача, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог шляхом визнання недійсним та скасувати Розпорядження Управління житлово-комунального господарства Одеської міської ради від 29 травня 2006 року № 196214 та скасувати свідоцтва № 8-18661 від 29 травня 2006 року про право власності [PERSON], [PERSON] на однокімнатну квартиру 11, житловою площею 19,9 кв.м, загальною площею 50,9 кв.м, у будинку 17 по вулиці Єлісаветиньськой м. Одеси, видане Управлінням житлово-комунального господарства Одеської міської ради. На підставі викладеного та

Outcome: approved