Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-25 00:00:00

У липні 2018 року, відповідно до статті 1 Закону України "Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв`язку з проведенням антитерористичної операції" та розпорядження голови Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 2710/38-14 від 02.09.2014 року, Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» Шевченко Андрій Миколайович звернувся до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості, в якій просив суд стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за кредитним договором № Д190/АК-00001.08.2 від 30.07.2008 року в розмірі 4\~810,26 доларів США та 11\~682,19 грн. сума трьох процентів річних від суми простроченої заборгованості по кредиту та процентам; 1\~770,96 грн. сума трьох процентів річних від суми простроченої заборгованості за платою за обслуговування кредиту; 9\~476,29 грн. сума інфляційних втрат від суми простроченої заборгованості за платою за обслуговування кредиту та стягнути суму сплаченого судового збору. В обґрунтування заявленого позову позивач посилався на те, що відповідно до кредитного договору № Д190/АК-00001.08.2, укладеного 30 липня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством "Родовід Банк», найменування якого було змінено на Публічне акціонерне товариство «Родовід Банк», та [PERSON] , відповідачу була відкрита відновлювальна кредитна лінія на загальну суму 22\~771,15 доларів США терміном до 30.07.2015 року включно, зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 7,7% річних. За умовами кредитного договору відповідач зобов`язувався погашати кредит рівними частками в сумі 271,00 дол. США. щомісячно в строк до 10 числа включно, кожного календарного місяця. Забезпеченням виконання зобов`язань за цим договором є застава транспортного засобу, за умовами якого [PERSON] передала у заставу належне їй на праві власності рухоме майно, а саме: автомобіль марки Renault модель Megane, 2008 року випуску, колір сірий, шасі (кузов, рама, коляска) [NUMBER] , тип ТЗ легковий седан, реєстраційний номер [NUMBER] . 27 січня 2011 року в забезпечення виконання зобов`язань [PERSON] за кредитним договором № Д190/АК-00001.08.2 від 30 липня 2008 року перед АТ «Родовід Банк», між ПАТ «Родовід Банк» та [PERSON] було укладено договір поруки № Д190/АК-00001.08.2-П, за яким [PERSON] солідарно відповідає з [PERSON] за виконання умов договору № Д190/АК-00001.08.2 від 30 липня 2008 року. У порушення зазначених норм законодавства та умов договору відповідач [PERSON] зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконала. У зв`язку з чим, за кредитним договором станом на 14.06.2018 року виникла заборгованість у розмірі 4\~810,26 доларів США, яка складається з наступного: 3\~650,67 доларів США - сума простроченої заборгованості за кредитом; 10,78 доларів США - сума поточної заборгованості за процентами по кредиту; 1\~148,81 долар США сума простроченої заборгованості за процентами по кредиту; та 11\~682,19 грн. сума трьох процентів річних від суми простроченої заборгованості по кредиту та процентам, яка складається з: 9\~851,80 грн. - сума трьох процентів річних від суми простроченого кредиту (за весь період) та 1\~830,39 грн. - сума трьох процентів річних від суми прострочених процентів по кредиту (за весь період); 1\~770,96 грн. сума трьох процентів річних від суми простроченої заборгованості за платою за обслуговування кредиту; 9\~476,29 грн. сума інфляційних втрат від суми простроченої заборгованості за платою за обслуговування кредиту ( за весь період). 03 грудня 2018 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області було ухвалене заочне рішення, яким позовні вимоги Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» Шевченка Андрія Миколайовича до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості - задоволені в повному обсязі, а саме: стягнуто солідарно з [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , на користь Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» (код ЄДРПОУ 14349442, к/р [NUMBER] в ГУ НБУ по м. Києву і Київській області, МФО 300001) заборгованість за кредитним договором № Д190/АК-00001.08.2 від 30 липня 2008 року станом на 14.06.2018 року в розмірі 4\~810,26 доларів США, яка складається з наступного: 3\~650,67 доларів США - сума простроченої заборгованості за кредитом; 10,78 доларів США - сума поточної заборгованості за процентами по кредиту; 1\~148,81 доларів США сума простроченої заборгованості за процентами по кредиту; та 11\~682 (одинадцять тисяч шістсот вісімдесят дві) грн. 19 коп. сума трьох процентів річних від суми простроченої заборгованості по кредиту та процентам, яка складається з: 9\~851,80 грн. - сума трьох процентів річних від суми простроченого кредиту (за весь період), 1\~830,39 грн. - сума трьох процентів річних від суми прострочених процентів по кредиту (за весь період); 1\~770 (одна тисяча сімсот сімдесят) грн. 96 коп. сума трьох процентів річних від суми простроченої заборгованості за платою за обслуговування кредиту; 9\~476 (дев`ять тисяч чотириста сімдесят шість) грн. 29 коп. сума інфляційних втрат від суми простроченої заборгованості за платою за обслуговування кредиту ( за весь період); стягнуто з [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , на користь Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» (код ЄДРПОУ 14349442) судовий збір 1 246 (одна тисяча двісті сорок шість) грн. 88 коп.; стягнуто з [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , на користь Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» (код ЄДРПОУ 14349442) судовий збір 1 246 (одна тисяча двісті сорок шість) грн. 88 коп. Ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17 грудня 2019 року заочне рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03 грудня 2018 року по цивільній справі за позовом Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» Шевченка Андрія Миколайовича, правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості скасоване, розгляд цивільної справи призначено у порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін.\~ Ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17 березня 2020 року залучено до участі у справі правонаступника Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» - Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» (місцезнаходження: 04053, м. Київ, вул. Кудрявський Узвіз, буд. 5-Б). Не погодившись\~з позовом,\~у порядку\~ст.\~178\~ЦПК України,\~представником відповідача\~ [PERSON] \~ адвокатом\~Коротєю Р.О.\~було подано\~відзив на\~позовну заяву,\~до змісту\~якого представник\~відповідача зазначив,\~що позов\~подано з\~порушенням строків\~позовної давності,\~а також\~позивачем незаконно\~було нараховано\~проценти після\~30.07.2015\~року,\~3%\~річних та\~інфляційні втрати,\~тому просить\~суд при\~вирішенні справи\~застосувати строк\~позовної давності\~та відмовити\~у позові. У судове засідання представник позивача не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить суд їх задовольнити на доводах та підставах, зазначених у позові. Представник відповідача [PERSON] адвокат Коротя Р.О. у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги не визнає у повному обсязі та просить відмовити на доводах та підставах, зазначених у відзиві. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, не повідомив суд про причини не явки. Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, приходить до наступного. Згідно з ч. ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно з практикою ЄСПЛ змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і, відповідно, правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно приводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає. Справедливість судового рішення вимагає, аби такі рішення достатньою мірою висвітлювали мотиви, на яких вони ґрунтуються. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення і мають оцінюватись у світлі обставин кожної справи. Національні суди, обираючи аргументи та приймаючи докази, мають обов`язок обґрунтувати свою діяльність шляхом наведення підстав для такого рішення. Таким чином, суди мають дослідити основні доводи (аргументи) сторін та з особливою прискіпливістю й ретельністю - змагальні документ, що стосуються прав та свобод, гарантованих Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод. Рішенням Європейського суду з прав людини від 19 квітня 1993 року у справі «Краска проти Швейцарії» встановлено: «Ефективність справедливого розгляду досягається тоді, коли сторони процесу мають право представити перед судом ті аргументи, які вони вважать важливими для справи. При цьому такі аргументи мають бути «почуті», тобто ретельно розглянуті судом. Іншими словами, суд має обов`язок провести ретельний розгляд подань, аргументів та доказів, поданих сторонами». Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що\~30 липня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством «Родовід Банк», правонаступником якого є ПАТ «Родовід Банк», і [PERSON] укладено кредитний договір № Д190/АК-00001.08.2, за умовами якого відповідач отримала кредит у розмірі 22\~771,15 доларів США для придбання транспортного засобу з кінцевим терміном повернення кредитних коштів до 30.07.2015 року та зі сплатою процентів за користування кредитом. Згідно з пунктом 3.1.1., 3.1.2., 3.1.4. кредитного договору позичальник зобов`язалась: починаючи з місяця, наступного за звітним, щомісяця до 10 числа (включно) кожного календарного місяця, частково погашати заборгованість за\~кредитним договором у сумі 271 доларів США та нарахованими процентами шляхом внесення коштів готівкою чи перерахування зі свого поточного рахунку на рахунок Банку № [NUMBER] ; сплачувати банку плату за обслуговування кредиту згідно пункту 1.5.1 цього договору щомісяця до 10 числа (включно) кожного календарного місяця, наступного за звітним. Датою сплати заборгованості за кредитом, процентами, плати за обслуговування кредиту є день зарахування коштів на рахунок, вказаний у пункті 1.6.та 1.6.1 цього договору. За порушення строків повернення кредиту чи сплати процентів позичальник зобов`язався сплачувати банку за кожен день пеню в розмірі 1.6 процента від суми простроченої заборгованості (пункт 3.6. кредитного договору). Пунктами 5.2., 5.3. кредитного договору передбачено право банку у разі недотримання позичальником умов цього договору вимагати дострокового його розірвання, повернення одержаного кредиту, сплати нарахованих за ним процентів, відшкодування збитків, заподіяних банку внаслідок невиконання або неналежного виконання позичальником умов цього договору. Додатковою угодою від\~27 січня 2011 року до кредитного договору №Д190/АК-00001.08.2 від 30.07.2008 сторонами було погоджено викласти пункт 4.2 кредитного договору в наступній редакції: «4.2. Проценти за користування кредитами нараховуються Банком щомісяця, в останній робочий день місяця, та в день повного погашення кредитів Позичальником за цим Договором.»; викласти пункт 4.4. Кредитного договору в наступній редакції: «4.4. У разі несвоєчасного погашення заборгованості за кредитами у строк, встановлений у пункті 1.1. цього Договору, нарахування процентів за користування кредитами здійснюється до моменту повного погашення кредитів Позичальником за цим Договором.». Крім того, 30 липня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством "Родовід Банк» та [PERSON] в забезпечення виконання зобов`язань останньої за кредитним договором, було укладено договір застави транспортного засобу, за умовами якого [PERSON] передала у заставу належне їй на праві власності рухоме майно, а саме: автомобіль марки Renault модель Megane, 2008 року випуску, колір сірий, шасі (кузов, рама, коляска) [NUMBER] , тип ТЗ легковий седан, реєстраційний номер [NUMBER] . 27 січня 2011 року в забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором № Д190/АК-00001.08.2 від 30.07.2008 [PERSON] перед АТ «Родовід Банк» між [PERSON] та ВАТ «Родовід Банк» було укладено договір поруки, за яким [PERSON] солідарно відповідає з [PERSON] за виконання умов договору № Д190/АК-00001.08.2 від 30.07.2008. Згідно з розрахунком, наданим банком, у зв`язку з неналежним виконанням\~відповідачами зобов`язань за кредитним договором від 30.07.2008 року станом на\~14.06.2018\~року виникла\~заборгованість у\~розмірі 4\~810,26\~доларів США,\~яка складається\~з наступного:\~3\~650,67\~доларів США\~-\~сума простроченої\~заборгованості за\~кредитом;\~10,78\~доларів США\~-\~сума поточної\~ заборгованості\~за процентами\~по кредиту;\~1\~148,81\~доларів \~США \~сума простроченої\~заборгованості за\~процентами по\~кредиту;\~ та\~11\~682,19\~ грн.\~ сума\~трьох процентів\~річних від\~суми простроченої\~заборгованості по\~кредиту та\~процентам,\~яка складається\~з:\~9\~851,80\~грн.\~-\~ сума\~трьох процентів\~річних від\~суми простроченого\~кредиту (за\~весь період)\~та 1\~830,39\~грн.\~-\~сума трьох\~процентів річних\~від суми\~прострочених процентів\~по кредиту\~(за\~весь період);\~1\~770,96\~грн.\~ сума\~трьох процентів\~річних від\~суми простроченої\~заборгованості за\~платою за\~обслуговування кредиту;\~9\~476,29\~грн.\~ сума\~інфляційних втрат\~від суми\~простроченої заборгованості\~за платою\~за обслуговування\~кредиту (\~за весь\~період). 09 листопада 2018 року між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено договір купівлі-продажу майнових прав № 949/к, відповідно до умов якого до ТОВ «Вердикт Капітал» перейшло право вимоги за кредитними договорами, у тому числі за кредитним договором № Д190/АК-00001.08.2 від 30 липня 2008 року, укладеним між ВАТ "Родовід Банк", правонаступником якого є ПАТ "Родовід Банк", та [PERSON] , та договором поруки № Д190/АК-00001.08.2-П від 27 січня 2011 року, укладеним з поручителем [PERSON] .\~ Відповідно до\~статті 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша\~статті 1048 ЦК України). Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК\~України). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина перша\~статті 626 ЦК України). Визначення поняття зобов`язання міститься у частині першій\~статті 509 ЦК України. Відповідно до цієї норми зобов`язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно з нормою\~статті 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. При цьому в законодавстві визначаються різні поняття як «строк дії договору», так і «строк (термін) виконання зобов`язання» (статті\~530,\~631 ЦК України). Якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін). Як убачається з матеріалів справи, сторони встановили як строк дії договору - до повного погашення позичальником заборгованості за кредитами та процентами за користування ними (пункт 7.6 кредитного договору), кінцевий строк повернення кредиту - до 30 липня 2015 року\~(пункти 1.1; 3.1.2. кредитного договору), так і строки виконання зобов`язань зі щомісячним погашенням платежів\~- щомісяця до 10 числа включно\~кожного календарного місяця для основної заборгованості, процентів за користування кредитом та плати за обслуговування кредиту. Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у\~статті 1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних\~йому відповідно до\~статті 1048 цього Кодексу\~(частина друга\~ статті 1050 ЦК України). Про правові наслідки порушення зобов`язання боржником йдеться також у частині першій статті\~611, частині другій - четвертій статті\~612 ЦК України, які передбачають відповідальність боржника. Таким чином, умовами договору погашення кредитної заборгованості та строки сплати чергових платежів визначено місяцями. Отже, поряд з установленням строку дії договору сторони встановили й строки виконання боржником окремих зобов`язань (внесення щомісячних платежів), що входять до змісту зобов`язання, яке виникло на основі договору. Так, відповідно до ст. 256 ЦК України, позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України). Відповідно до ст. 253 ЦК України, перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. За загальним правилом перебіг загальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України). Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Оскільки договір встановлює окремі зобов`язання, які деталізують обов`язок відповідача повернути борг частинами та передбачають самостійну відповідальність за невиконання цього обов`язку, то незалежно від визначення у договорі строку кредитування право позивача вважається порушеним з моменту порушення відповідачем терміну внесення чергового платежу. А відтак, перебіг позовної давності стосовно кожного щомісячного платежу починається після невиконання чи неналежного виконання (зокрема, прострочення виконання) відповідачем обов`язку з внесення чергового платежу. Оскільки за умовами договору відповідач мав виконувати зобов`язання черговими платежами впродовж строку кредитування, то перебіг позовної давності для стягнення заборгованості за кожним з цих щомісячних платежів починається з наступного дня після настання терміну внесення чергового платежу. А тому встановлення строку кредитування у договорі, який передбачає внесення позичальником щомісячних платежів, має значення не для визначення початку перебігу позовної давності за вимогами кредитодавця щодо погашення заборгованості за цим договором, а, насамперед, для визначення позичальнику розміру щомісячних платежів. Таким чином, за наведених умов, початок перебігу позовної давності для погашення щомісячних платежів за договором визначається за кожним таким черговим платежем з моменту його прострочення. Вказане унеможливлює визначення початку перебігу позовної давності для погашення всієї заборгованості за договором з моменту спливу строку кредитування. Аналогічні висновки викладені у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 та відповідають висновкам Верховного Суду України, зокрема, викладеним у постановах від 19 березня 2014 року у справі № 6-20цс14, від 12 листопада 2014 року у справі № 6-167цс14, від 3 червня 2015 року у справі № 6-31цс15, від 30 вересня 2015 року у справі № 6-154цс15, від 29 червня 2016 року у справі № 6-272цс16, від 23 листопада 2016 року у справі № 6-2104цс16 і від 14 грудня 2016 року у справі № 6-2462цс16. Перебіг позовної давності для стягнення заборгованості\~за кожним з щомісячних платежів починається з наступного дня після настання терміну внесення чергового платежу,\~строк позовної давності\~до частини щомісячних платежів,\~які повинні були сплачені 30.07.2015 року (кінцевий строк повернення кредиту) не пропущено, оскільки кредитор звернувся з позовом 20.07.2020 року (17.07.2018 року згідно штампу на поштовому конверті), що відповідає висновку, який викладено в ч. 1.4 п.п. 56-64 постанови Верховного Суду № Справа № 444/9519/12 від 28 березня 2018 року. Так,\~згідно п. 3.1.1., 3.1.4. кредитного договору, починаючи з місяця, наступного за звітним,\~щомісяця\~до\~10-го числа\~(включно)\~кожного календарного\~місяця,\~відповідач має\~частково погашати\~заборгованість за\~кредитами у\~сумі\~271 доларів\~США, проценти та плату за обслуговування кредиту у розмірі 0,3000% від суми виданого кредиту\~на рахунок, вказаний у пункті 1.3., 1.6 \~цього Договору, шляхом внесення\~готівкою чи перерахування зі свого поточного рахунку. Отже, боржник згідно умов кредитного договору за щомісячними платежами, які повинні були бути сплачені 30.07.2015 року згідно графіку (Додаток 1 до кредитного договору), повинен був сплатити 278,15 доларів США суму кредиту, 3,97 доларів США проценти, 136,62 доларів США плату за обслуговування кредиту, тобто на загальну суму 418,74 доларів США. І оскільки, позивач звернувся до суду з позовом 20.07.2018 року (17.07.2018 року згідно штампу на поштовому конверті) строк позовної давності до цих щомісячних платежів не було пропущено, а тому зазначена заборгованість є доведеною та такою що підлягає стягненню. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником (частина перша статті 553 ЦК України). У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (ч.ч. 1, 2 ст. 554 ЦК України). Припинення поруки пов`язане, зокрема, із закінченням строку її чинності. Згідно із ч. 4\~ст. 559 ЦК України\~порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов`язання не встановлений або встановлений моментом пред`явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред`явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. Тобто, частиною четвертою\~статті 559\~ЦК України передбачені три випадки визначення строку дії поруки: протягом строку, встановленого договором поруки; протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання, якщо кредитор не пред`явить вимоги до поручителя; протягом одного року від дня укладення договору поруки (якщо строк основного зобов`язання не встановлено або встановлено моментом пред`явлення вимоги), якщо кредитор не пред`явить позов до поручителя. Аналіз зазначеної норми права дає підстави для висновку про те, що строк дії поруки (будь-який із зазначених у частині четвертій\~статті 559 ЦК України) не є строком захисту порушеного права, а є строком існування суб`єктивного права кредитора й суб`єктивного обов`язку поручителя, після закінчення якого вони припиняються. Це означає, що зі збігом цього строку (який є преклюзивним) жодних дій щодо реалізації свого права за договором поруки, у тому числі застосування судових заходів захисту свого права (шляхом пред`явлення позову), кредитор вчиняти не вправі, що спростовує посилання представника позивача на наявність у Банку права пред`явити вимоги до Поручителя протягом 3 років. З огляду на преклюзивний характер строку поруки й обумовлене цим припинення права кредитора на реалізацію цього виду забезпечення виконання зобов`язань застосоване в другому реченні частини четвертої\~статті 559 ЦК України\~словосполучення «пред`явлення вимоги» до поручителя протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання як умови чинності поруки необхідно розуміти як пред`явлення кредитором у встановленому законом порядку протягом зазначеного строку саме позовної, а не будь-якої іншої вимоги до поручителя. Зазначене положення при цьому не виключає можливість пред`явлення кредитором до поручителя іншої письмової вимоги про погашення заборгованості за боржника,\~однак і в такому разі кредитор може звернутися з такою вимогою до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання. Таким чином, закінчення строку, встановленого договором поруки, так само, як сплив шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання або одного року від дня укладення договору поруки, якщо строк основного зобов`язання не встановлений, припиняє поруку за умови, що кредитор протягом строку дії поруки не звернувся з позовом до поручителя. Зазначена правова позиція висловлена в постановах Верховного Суду України від 17 вересня 2014 року у справі № 6-53цс14, від 14 вересня 2016 року у справі № 6-1451цс16 та постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 21.03.2018 року у справі № 61-5541св18. Позивачем не надано доказів його звернення протягом шести місяців з дня настання строку виконання зобов`язання до поручителя з вимогою про повернення суми боргу, з огляду на що, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимогах в частині стягнення боргу за кредитним договором з [PERSON] . Частиною другою\~статті 625 ЦК України\~боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно зі\~статтею 1 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення»\~індекс інфляції (індекс споживчих цін) - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання. Офіційний індекс інфляції, що розраховується Державним комітетом статистики України, визначає рівень знецінення національної грошової одиниці України, тобто купівельної спроможності гривні, а не іноземної валюти. Отже, індексації внаслідок знецінення підлягає лише грошова одиниця України - гривня, а іноземна валюта, яка була предметом договору,\~індексації не підлягає. Норми частини другої\~статті 625 ЦК України\~щодо сплати боргу з урахування встановленого індексу інфляції поширюються лише на випадки прострочення грошового зобов`язання, визначеного у гривнях. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 27 січня 2016 року у справі № 6-771цс15. За таких обставин, позовні вимоги ТОВ «Вердикт Капітал» про стягнення інфляційних втрат від суми простроченої плати за кредитом в розмірі 9\~476,29 грн. не підлягають задоволенню.\~\~ Статтею 1050 ЦК України\~передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до\~статті 625 цього Кодексу. За змістом частини другої\~статті 625 ЦК України\~боржник, який\~прострочив\~виконання\~грошового\~зобов`язання, на\~вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Отже, у даній справі кредитор має право на отримання гарантій належного виконання зобов`язання відповідно до частини другої\~статті 625 ЦК України, однак на нарахування 3% річних позивач має право після 30.07.2015 року, тобто після припинення спливу визначеного договором строку кредитування за період з 31.07.2015 року по день звернення до суду з позовом 20 липня 2018 року, що становить 1086 днів. Такі правові висновки, узгоджуються з позицією Великої Палати Верховного Суду, висловленій у постанові від 28 березня 2018 року у справі\~\~№ 14-10цс18 та у постанові ВС від 06.02.2019 року №61-8449св18. А тому, враховуючи дані надані позивачем, розрахунок суми трьох процентів річних здійснюється за формулою: Сума трьох процентів річних = Сума простроченого платежу* 3%* кількість днів прострочки / 365 (або 366 у високосному році). А відтак, 418,74*3%*1086/365= 37,38 дол. США, що в перерахунку за курсом валют, відповідно до позовних вимог станом на 14.06.2018 року становить 976,44 грн. Таким чином, аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, враховуючи вищенаведене, слід дійти висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, а саме з відповідача [PERSON] , підлягає стягненню на користь позивача заборгованість за кредитним договором № Д190/АК-00001.08.2 від 30 липня 2008 року в розмірі 418,74 доларів США, яка складається з наступного: 278,15 доларів США заборгованість за сумою кредиту; 3,97 доларів США заборгованість за процентами; 136,62 доларів США заборгованість за платою за обслуговування кредиту; три проценти річних від простроченої суми у розмірі 976,44 грн. Судові витрати підлягають розподілу відповідно до ст. 141 ЦПК України. Як вбачається з матеріалів справи, позивачем за подачу позову до суду сплачено судовий збір у розмірі 2\~493,76 грн., позовні вимоги задоволено частково, тому з відповідача [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 178,74 грн., пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial