Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-20 00:00:00

[PERSON] 10.01.2020 року звернулася до Жмеринського міськрайонного суду з цим позовом із вимогами стягнення на її користь з [PERSON] аліментів на утримання двох дітей: [PERSON] [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі 2500 грн. на обох дітей разом, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення дітьми повноліття. Вказала, що від зареєстрованого раніше шлюбу з відповідачем у справі [PERSON] вони мають двох дітей: [PERSON] [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у свідоцтвах про народження яких записаний та є батьком відповідач [PERSON] з відповідачем діти проживають разом з нею та перебувають на її утриманні. Відповідач матеріально не допомагає утримувати дітей, їй одній важко забезпечити їх усім необхідним для достатнього фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку останніх, так як її дохід є невеликим, а тому вони знаходяться у важкому матеріальному стані. Зазначила, що працює перукарем в м.Жмеринка, її заробіток становить менше 4000 грн. на місяць. Відповідач не надає добровільної матеріальної допомоги на утримання дітей, у такий спосіб фактично ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків. Проте, для дітей необхідно купувати продукти харчування, засоби гігієни та одяг, ліки, забезпечувати їх усім необхідним для навчання. Щодня діти їздять до загальноосвітньої школи, за проїзд яких потрібно сплачувати кошти, крім того, їй необхідно сплачувати кошти за комунальні послуги, купувати ліки в разі хвороби, а також інші необхідні речі, також вона повинна для себе купувати продукти харчування, засоби гігієни та інше. За станом здоров`я діти та відповідач здорові. Інші утриманці у відповідача відсутні, стягнень по виконавчим документам не проводиться. Під час спілкування зі своєю знайомою їй стало відомо, що вона бачила відповідача у магазині "ВМ-ТЕХНІКА" в м.Жмеринка в фірмовому одязі, який характерний для працівника вказаного магазину. Вважає, що відповідач має повну фінансову можливість для сплати аліментів на утримання дітей (а.с.1-2). Ухвалою судді Жмеринського міськрайонного суду від 27.01.2020 року відкрито провадження в даній справі, визначено її розгляд провести за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Сторонами не подано заперечень щодо вказаного порядку розгляду справи. Відповідач [PERSON] на наслідком направлення йому у відповідності до вимог ч.7,8 ст.128 ЦПК України копії ухвали про відкриття провадження в справі разом з копією позовної заяви та копіями доданих документів за зареєстрованою у встановленому порядку адресою його проживання, відзиву на позовну заяву чи інших клопотань до суду не надіслав. Відтак суд згідно положень ч.5 ст.279 ЦПК України розглянув справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами. Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Вивчивши доводи позивача, викладені у позовній заяві, дослідивши надані письмові докази, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до копії паспорту громадянина України серії [NUMBER] позивач [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с.3). Згідно копії рішення Жмеринського міськрайонного суду від 18.11.2019 року, встановлено, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] , який був зареєстрований 22.07.2007 року, розірвано (а.с.5-6). Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER] відповідач [PERSON] та позивач [PERSON] є батьками малолітніх [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с.7-8). Згідно податкової декларації платника податків фізичної особи-підприємця за І півріччя 2019 року, вбачається, що позивач [PERSON] отримала дохід в сумі 22250 грн (а.с.9-11). З копії довідки об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Жмеринські декабристи" від 21.12.2019 року (а.с.12) вбачається, що позивач [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] ; до складу її сім`ї входять діти - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , відповідач [PERSON] за даною адресою зареєстрований, але не проживає. Вказані докази суд приймає до уваги, так як вони представлені із дотриманням вимог закону, ніким не оскаржуються та не суперечать один одному. Відповідно до вимог ст.180, 181 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до її повноліття; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно положень ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у останнього інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ч.1,2 ст.184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. У відповідності до положень ч.1,2 ст.3 Конвенції про права дитини, що ратифікована постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. За змістом ч.1 ст.27 Конвенції про права дитини визнано право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Відповідно до ст.12,13,81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до положень ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. З огляду на дослідженні в судовому засіданні докази судом встановлено наявність невирішеного цивільного спору сторін щодо розміру аліментів на утримання неповнолітніх дітей. При цьому судом враховується, що відповідачем ні в який спосіб не заперечується своє батьківство стосовно неповнолітніх [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , його власний обов`язок щодо надання їм утримання та обставини їх проживання разом із позивачем [PERSON] , а також відсутність у відповідача інших утриманців, що визначає аргументованість цих обставин, вказаних позивачем. Разом з тим, суд визнає необгрунтованими доводи позивача стосовно заявленого до стягнення розміру аліментів в сумі 2500 грн. на обох дітей, що у сукупності на час пред`явлення позову фактично становить вимогу щодо стягнення аліментів з перевищенням гарантованого законом їх розміру щодо 50% прожиткового мінімуму для дитини віком від 6 до 18 років. Проте, без визнання цих вимог відповідачем саме лише твердження позивача про самостійний заробіток відповідача, від якого той отримує відповідний дохід, та застереження про відсутність у нього інших утриманців, вочевидь не становлять належного доведення позивачем достатності заробітку (доходу) відповідача, лише за умов чого законом передбачено можливість присудження аліментів у мінімальному рекомендованому розмірі. Окрім того, суд визнає безпідставним обгрунтування позивачем потреб щодо стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей необхідністю придбання для них ліків у разі хвороби, оскільки законом окремо визначено участь батьків у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (серед іншого хворобою), відтак вони не підлягають включенню до розміру аліментних зобов`язань, як самостійного предмету спору, надто з огляду на повідомлення позивачем про задовільний стан здоров`я дітей. Таким чином суд визначає, що з відповідача на ім`я позивача слід стягнути аліменти в розмірі 2300 грн. разом на обох неповнолітніх дітей із визначенням встановленого законом обмеження мінімального гарантованого їх розміру, що у достатній мірі відповідає заявленим позивачем потребам утримання двох неповнолітніх дітей, з урахуванням також їх утримання іншим з батьків за рівності обов`язку батьків у наданні такого утримання, а також не є вочевидь непомірними для їх сплати відповідачем, а тому за сукупності наведених висновків позов підлягає до часткового задоволення у цій частині вимог. Відповідно до положень ст.430 ЦПК України суд допускає рішення до негайного виконання в межах суми аліментів за один місяць. При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що згідно до положень п.14 ч.2 ст.3 Закону України "Про судовий збір" позивач звільнена від сплати судового збору за цим предметом цивільного спору. Відтак, за правилами ст.141 ЦПК України пропорційно задоволеним позовним вимогам з відповідача на користь держави належить стягнути судові витрати із сплати судового збору в розмірі 840,80 грн. за відповідною ставкою вимог майнового характеру. Враховуючи викладене,

Outcome: approved