Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-05 00:00:00

29.06.2021 року представник [PERSON] адвокат Єфименко Наталя Василівна звернулась до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення по справі №495/11055/19 за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Мологівська обєднана теритооріальна громада про встановлення факту, що має юридичне значення та просить стягнути з позивача [PERSON] на користь [PERSON] понесені судові витрати у розмірі 11077 грн. 24 коп., обґрунтовуючи її тим, що суд під час ухвалення рішення, суд не вирішив питання про судові витрати сторони відповідача. В судове засідання представник заявника адвокат Єфименко Н.В. не зявилась, але надала заяву про розгляд заяви про винесення додаткового рішення у її відсутність, заяву підтримує у повному обсязі та просила задовольнити. В судове засідання представник позивача адвокат Гербей А.А. не зявився, повідомлявся, причини неявки суду не відомі. Проте надав заперечення на заяву про винесення додаткового рішення, в якому зазначив, що вимоги є безпідставними та необґрунтованими, оскільки представником не надано належних доказів, якими можна визначити розмір витрат на правничу допомогу. На підставі ч.2\~ст.247 ЦПК України, у зв`язку неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, заяву про ухвалення додаткового рішення, заперечення на заяву, суд приходить до наступного. Питання ухвалення додаткового рішення визначено в\~ст.270 ЦПК України. Відповідно до\~ст.270 ЦПК України\~суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених\~статтею 430 цього Кодексу. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено. Статтею 264 ЦПК України\~визначено, що під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання, зокрема, як розподілити між сторонами судові витрати. Згідно\~ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до ч.1,3 ст.134 ЦПК України,\~разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи. Відповідно до п.2 ч.2 ст.141 ЦПКУкраїни, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача. Рішенням Білгород-Дністровського\~ міськрайонного суду Одеської області від 31.05.2021 року по справі №495/11055/19 в задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Мологівська обєднана теритооріальна громада про встановлення факту, що має юридичне значення відмовлено, за таких даних судові витрати відповідача підлягають стягненню з позивача. Представник заявника просить вирішити питання про стягнення з позивача на користь відповідача витрати понесені на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 11000 грн. 00 коп. та судові витрати пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи, зокрема за послуги Українського державного підприємства поштового зв`язку "Укрпошта", пов`язані з направлення позивачу відзиву з додатками, вартість яких складає 34 грн. 24 коп. та витрати у розмірі 43 грн. за копіювання документів. Щодо стягнення витрат за професійну правничу допомогу. Згідно\~статті 15 ЦПК України\~учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»\~адвокатська діяльність - це незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Згідно ст.137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. У п.48 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17.10.2014р. «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» зазначено, що витрати на правову допомогу стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а і у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо повязаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 року у справі №826/1216/16 зазначено, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. Крім того, відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду по справі №751/3840/15-ц від 20 вересня 2018 року на підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), розрахунок наданих послуг, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Наявність документального підтвердження витрат на правову допомогу та їх розрахунок є підставою для задоволення вимог про відшкодування таких витрат. Згідно ч.4 \~ст.62 ЦПК України, повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно доЗакону України"Про адвокатуру і адвокатську діяльність". Звертаючись до\~суду в\~інтересах відповідача\~адвокат Єфименко\~Н.В.\~надала суду\~ордер,\~який відповідає\~вимогам чинного\~законодавства.\~Також останньою\~надано суду\~копію договору\~про надання\~правової допомоги\~та представництва\~у суді\~від 28.02.2019\~року, зазначений договір\~укладено з\~відповідачем [PERSON] як клієнтом та адвокатом Єфименко Н.В.. На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу стороною відповідача до суду надано наступні письмові докази. У матеріалах справи міститься договір про надання правової допомоги №03-02-19 від 28.02.2021 року (а.с.121-123); додаток №2 до договору про надання правової допомоги від 28.02.2021 року (а.с.125); акт виконаних-наданих послуг від 12.09.2020 року з детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (а.с.126); квитанція до прибуткового касового ордеру №13 від 20.05.2020 року на суму 5\~000 грн., які прийнято від [PERSON] за договором про надання правової допомоги №03-02-19 від 28.02.2021 року (а.с.128); додаток №3 до договору про надання правової допомоги від 28.02.2021 року (а.с.168); акт виконаних-наданих послуг від 29.03.2021 року з детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (а.с.169); квитанція до прибуткового касового ордеру №14 від 01.03.2021 року на суму 6\~000 грн., які прийнято від [PERSON] за договором про надання правової допомоги №03-02-19 від 28.02.2021 року (а.с.170), отже, всього витрати на професійну правничу допомогу складають 11\~000 грн. 00 коп.. Враховуючи наведені вище положення закону, якими встановлено, що витрати, пов`язані з оплатою професійної правничої допомоги адвоката, несуть сторони, а також той факт, що представник заявника у справі належним чином документально підтвердив такі витрати, і їх розмір є співмірним, що вказує про наявність правових підстав для стягнення з позивача на користь відповідача понесених ним витрат на професійну правничу допомогу у розмірі\~\~11 000 грн.. Крім того, представником заявника також заявлено вимогу про стягнення з позивача витрати, пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи та підготовки до її розгляду, а саме: за послуги Українського державного підприємства поштового зв`язку "Укрпошта", пов`язані з направлення позивачу відзиву з додатками, вартість яких складає 34 грн. 24 коп. та витрати у розмірі 43 грн. за копіювання документів, усього на суму 77 грн. 40 коп.. Пунктом 4 частини 2 статті 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Розмір витрат, пов`язаних з проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів та вчиненням інших дій, пов`язаних з розглядом справи чи підготовкою до її розгляду, встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів (ч.2 ст.140 ЦПК України). На підтвердження вказаних витрат до матеріалів справи долучено: накладна №6770108562457 від 15.09.2020 року за переселання 34 грн. 24 коп. та поштовий опис вкладення, які підтверджують понесення витрат на відправлення позивачу відзиву з додатками та товарний чек ФОП [PERSON] від 09.09.2020 року за копіювання документів на суму 43 грн.. У відповідності до ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч.1,2 ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що заявлена вимога про стягнення з позивача судових витрат, пов`язаних з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи та підготовки до її розгляду у розмірі 77 грн. 40 коп., підлягає частковому задоволенню, а саме 34 грн. 24 коп., оскільки з наданого товарного чеку ФОП [PERSON] від 09.09.2020 року на суму 43 грн. за копіювання документів, суд не вбачає, що послуга за копіювання документів була надана саме відповідачу по справі Мельниченко СП.. Зважаючи на те, що рішенням суду від 31.05.2021 року в задоволенні позову [PERSON] відмовлено в повному обсязі, то з урахуванням положень\~п.3 ч.2\~ст.141 ЦПК України, суд вважає, що подана заява про ухвалення додаткового рішення підлягає частковому задоволенню.

Outcome: partial