Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-25 00:00:00

в Острозький районний суд Рівненської області з позовом до Межиріцької сільської ради Острозького району Рівненської області про визнання права власності на ? частину житлового будинку в порядку спадкування за законом звернувся [PERSON] Свою заяву мотивує тим, що покійній [PERSON] належала ? частина садибного житлового будинку з надвірними будівлями, що розташований в с. Межиріч Острозького району Рівненської області по вул. Князів Острозьких, 20. Вказана ? частина житлового будинку з надвірними будівлями розташована на земельній ділянці загальною площею 0,41 га, призначеній для ведення особистого підсобного господарства, яка була передана для покійної [PERSON] на підставі рішення виконавчого комітету Межиріцької сільської ради № 26 від 03 липня 1997 року. Зазначає, що станом на 15 квітня 1991 року вказана ? частина житлового будинку належала до типу суспільної групи колгоспного двору. Вказує, що згідно діючого на той час законодавства, а саме, Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах та селищах міського типу Української PCP була передбачена обовязкова реєстрація будинків і домоволодінь у межах міст і селищ, в тому числі на підставі записів у погосподарській книзі, ? частина вказаного житлового будинку з надвірними будівлями була зареєстрована за [PERSON] згідно погосподарської книги № 6 Межиріцької сільської ради Острозького району Рівненської області особовий рахунок № 0501. В подальшому, із вступом в дію Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року, який передбачав обовязкову державну реєстрацію прав власності на нерухоме майно, [PERSON] не було виготовлено технічного паспорта та свідоцтва про право власності на належну їй ? частину житлового будинку з надвірними будівлями та не було зареєстровано в Рівненському обласному бюро технічної інвентаризації за собою право власності на дане будинковолодіння. Станом на 15.04.1991 року в ? частині садибного житлового будинку, що знаходиться в с. Межиріч Острозького району Рівненської області по вул. Князів Острозьких, 20 була зареєстрована та проживала одна [PERSON] 14 лютого 2017 року [PERSON] померла. За життя нею було складено заповіт, посвідчений секретарем Межиріцької сільської ради Острозького району Рівненської області 11 вересня 2007 року та зареєстрованого в реєстрі вчинення нотаріальних дій за № 44, у відповідності до якого вона заповіла усе належне їй майно [PERSON], який відмовився від спадщини, про що подав відповідну заяву до нотаріуса. Спадкоємців за законом першої черги після смерті [PERSON] немає. Спадкоємцем за законом другої черги після смерті [PERSON] є її рідна сестра [PERSON], яка відмовилась від спадщини на його користь, про що подала відповідну заяву до нотаріуса. Посилається на те, що він є спадкоємцем за законом пятої черги, оскільки є двоюрідним онуком померлої [PERSON] Зазначає, що він відповідно до вимог чинного законодавства прийняв спадщину, що залишилась після смерті [PERSON], оскільки у встановленому законом порядку звернувся до приватного нотаріуса районного нотаріального округу [PERSON] за місцем відкриття спадщини, де було заведено спадкову справу № 43 за 2017 рік. Вказує, що у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на належну [PERSON] ? частину житлового будинок з надвірними будівлями, що розташований в с. Межиріч Острозького району Рівненської області по вул. Князів Острозьких, 20 нотаріусом йому було відмовлено на тій підставі, що на даний час відсутній належним чином зареєстрований правовстановлюючий документ на ім'я [PERSON] на дане будинковолодіння, про що було винесено відповідну постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії . 27 вересня 2017 року він звернувся до Рівненського обласного бюро технічної інвентаризації, де ним було виготовлено технічний паспорт на ? частину садибного житлового будинку, на ім'я покійної [PERSON] Крім того, йому стало відомо, що право власності на дане будинковолодіння в реєстрових книгах не зареєстровано. Вказуючи на те, що у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на ? частину садибного житлового будинку з надвірними будівлями належний [PERSON] садибний житловий будинок з надвірними будівлями, нотаріусом йому було відмовлено, просить визнати за ним як спадкоємцем за законом пятої черги після її смерті право приватної власності на садибний житловий з надвірними будівлями, який розташований в с. Межиріч Острозького району Рівненської області вул.Князів Острозьких,20. Позивач в судове засідання не зявився, подав до суду заяву в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив розглядати справу у його відсутності за наявними в матеріалах справи доказами. Представник позивача двокат [PERSON] в судовому засіданні просила позов задовольнити у повному обсязі з підстав викладених в позовній заяві. Пояснила, що так як за життя [PERSON] не виготовила необхідної технічної документації, не оформила та не зареєструвала права власності на садибний житловий будинок, що розташований в с. Межиріч по вул. Князів Острозьких,20, на садибний житловий будинок в звязку з чим відсутній правовстановлюючий документ, що порушує передбачені законом права та інтереси, як спадкоємця за законом пятої черги її довірителя після смерті [PERSON], що змусило позивача звернутися до суду з даним позовом. Представник Межиріцької сільської ради Острозького району Рівненської області в судове засідання не зявився, подав заяву у якій вказав, що заперечень проти позову не має, просить справу розглядати без його присутності. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов про визнання права власності на нерухоме майно доведений і підлягає задоволенню. Згідно заповіту [PERSON] від 11.09.2008 року, посвідченого секретарем Межиріцької сільської ради Острозького району Рівненської області та зареєстрованого в реєстрі № 44, заповіла на випадок своєї смерті все своє майно, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалось і взагалі все те, що буде належати їй на день смерті, та на що вона за законом матиме право заповіла [PERSON] ( а.с.9). З копії свідоцтва про смерть серії І-ГЮ №197986 встановлено, що [PERSON] померла 14.02.2017 року (а.с.10). Згідно довідки Межиріцької сільської ради Острозького району Рівненської області № 1340 від 13.10.2017 згідно погосподарської книги № 6 обєкта 0501, ? будинку № 20 по вул. Кн. Острозьких в с. Межиріч головою домогосподарства зазначена [PERSON], рік побудови 1970 ( а.с.11). Згідно довідки Межиріцької сільської ради Острозького району Рівненської області № 1341 від 13.10.2017 [PERSON] на день своєї смерті, 14.02.2017 року дійсно була зареєстрована в ? житлового будинку с.Межиріч Острозького району Рівненської області по вул. Кн.Острозьких, 20 одна ( а.с.13). Згідно довідки Межиріцької сільської ради Острозького району Рівненської області № 1343 від 13.10.2017 про те, що станом на 15.04.1991 року в ? житлового будинку № 20 по вул. Кн.Острозьких в с. Межиріч Острозького району Рівненської області проживала та була зареєстрована [PERSON]П ( а.с.14). Згідно довідки Межиріцької сільської ради Острозького району Рівненської області № 1344 від 13.10.2017 про те, що в ? житлового будинку № 20 по вул. Кн.Острозьких в с. Межиріч Острозького району Рівненської області, який рахується за [PERSON] на даний час ніхто не проживає та не зареєстрований ( а.с.15). Відповідно до довідки архівного відділу Острозької РДА Рівненської області від 17.10.2017 року № Д-43/04-01, зазначено, що відповідно до рішення Межиріцької сільської ради Острозького району Рівненської області від 03.07.1997 року № 26 «Про передачу земельних ділянок у приватну власність» громадянці [PERSON] передано у приватну власність для ведення особистого підсобного господарства земельну ділянку площею 0,41 га (а.с.16). Згідно технічного паспорта від 27.09.2017 року та повідомлення КП «РОБТІ» №316, інвентаризаційна вартість садибного житлового будинку з надвірними будівлями в с. Межиріч по вул. Князів Острозьких № 20 станом на 27.09.2017 року становить 121826 гривень, загальна площа житлового будинку 100,3 м кв., житлова 53,8 м кв. Згідно реєстрових книг бюро право власності на житловий будинок не зареєстроване ( а.с.17-20). Згідно довідки приватного нотаріуса № 951/01-16 від 24.10.2017 року про те, що після смерті [PERSON], померлої 14.02.2017 року, що постійно проживала за адресою: [INFO], приватним нотаріусом Острозького районного нотаріального округу Рівненської області [PERSON] заведено спадкову справу за № 43/2017 21.04.2017 року ( а.с.21). Спадкоємцем майна померлої за законом 5 черги, який прийняв спадщину, з урахуванням відмови на його користь спадкоємця 2 черги сестри спадкодавця [PERSON], є двоюрідний онук [PERSON] Спадкоємець за заповітом, посвідченим 11 вересня 2007 року секретарем Межиріцької сільської ради за реєстровим № 44, [PERSON] від спадщини відмовився у встановленому законом порядку. Інших заяв про прийняття спадщини не надходило (а.с.21). Відповідно до постанови приватного нотаріуса Острозького районного нотаріального округу Рівненської області від 24.10.2017 року [PERSON] було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій, а саме, у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований за адресою: Рівненська область, Острозький район, с.Межиріч, вул. Кн.Острозьких, буд.20 ( а.с.22). Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 47497331 від 21.04.2017 року, за параметрами запиту "[PERSON] у Спадковому реєстрі зазначена інформація про спадкодавця [PERSON] (а.с.41). Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти /спадкові договори ) № 47497274 від 21.04.2017 року, за параметрами запиту "[PERSON]П.» у Спадковому реєстрі зазначений заповіт № 4409759, номер в реєстрі 44 (а.с.43-45). В судовому засіданні встановлено, що у власності [PERSON] перебувала ? частина садибного житлового будинку з надвірними будівлями, які розташовані в с. Межиріч Острозького району Рівненської області по вул.Князів Острозьких, 20, який відносився до суспільної групи колгоспного двору. Отже, згідно діючого на той час законодавства, а саме, Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах та селищах міського типу Української PCP, затвердженої заступником Міністра комунального господарства Української PCP 31 січня 1966 року, яка передбачала обовязкову реєстрацію будинків і домоволодінь у межах міст і селищ, в тому числі на підставі записів у погосподарській книзі, ? частина вказаного житлового будинку з надвірними будівлями була зареєстрована за [PERSON] згідно погосподарської книги № 6 Межиріцької сільської ради Острозького району Рівненської області особовий рахунок № 0501. Дані обставини підтверджуються випискою з погосподарської книги Межиріцької сільської ради Острозького району Рівненської області № 1340 від 13 жовтня 2017 року. Із вступом в дію Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року, який передбачав обовязкову державну реєстрацію прав власності на нерухоме майно, [PERSON] не було виготовлено технічного паспорта та свідоцтва про право власності на належну їй ? частину житлового будинку з надвірними будівлями та не було зареєстровано в Рівненському обласному бюро технічної інвентаризації за собою право власності на дане будинковолодіння. Відповідно до Інформаційного листа Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" від 16 травня 2013 року, відповідно до ч.3 ст.3 Закону України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до ч.4 cт.3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав. Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української PCP, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української PCP 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в Мін'юсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами). Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Отже, у разі відсутності державної реєстрації права власності на нерухоме майно, створене та оформлене в передбаченому законом порядку до набрання чинності Законом України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", спадкоємці, які прийняли спадщину, мають право на оформлення спадкових прав шляхом звернення до нотаріальної контори за видачею свідоцтва про право на спадщину. При вирішенні спорів про визнання права власності на спадкове майно суд керується законодавством, яке регулювало виникнення права власності у самих спадкодавців на момент закінчення будівництва будинків, зокрема, положеннями ЦК УРСР 1963 року, Законом України "Про власність", Законом України від 7 грудня 1990 року № 533-ХІ1 «Про місцеві Ради народних депутатів та місцеве і регіональне самоврядування», Законом України від 25 грудня 1974 року "Про державний нотаріат", постановою Ради Міністрів Української PCP від 11 березня 1985 року № 105 "Про порядок обліку житлового фонду в Українській PCP", Вказівками по веденню негосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 13 квітня 1979 року за № 112/5, Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 12 травня 1985 року № 5-24-26, Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української PCP від 31 січня 1966 року, Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української PCP, затвердженою наказом Міністра юстиції Української PCP від 31 жовтня 1975 року № 45/5, Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих, затвердженою наказом Міністра юстиції УРСР від 19 січня 1976року № 1/5, та іншими нормативними актами. За змістом п.62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української PCP підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах. За змістом зазначених нормативних актів виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державно ї реєстрації цього права. До компетенції виконкомів місцевих Рад відносилось також питання, узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у негосподарські книги місцевих Рад. Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української PCP, передбачала обов'язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ, в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах. Записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. У відповідності до п. 6 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної - власності» № 20 від 22.12.1995 року, до правовідносин, що виникли до введення в дію Закону України «Про власність» застосовується діюче на той час законодавство і спори щодо майна, колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватись за нормами, що регулювали власність цього двору. Зокрема, право власності на майно, яке належало до колгоспного двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба). У відповідності до ч. ч. 2, 3 ст. 123 ЦК УРСР (в редакції від 18.07.1963 року) розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. У відповідності до ст. 126 ЦК УРСР, працездатний член колгоспного двору втрачає право на частку в майні двору, якщо він не менше трьох років підряд не брав участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору. Це правило не застосовується, якщо член двору не брав участі у веденні господарства в звязку з призовом на строкову військову службу, навчанням в учбовому закладі або хворобою. У відповідності до ст.392 ЦК України, власник може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ч.1 ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Оскільки [PERSON] належала ? частина садибного житлового будинку, що розташований в с. Межиріч Острозького району Рівненської області вул. Кн.Острозьких, 20, тому право власності на нього перейшло до [PERSON], як спадкоємця за законом пятої черги після її смерті. Зазначені вище обставини свідчать про те, що [PERSON] є спадкоємцем за законом пятої черги після смерті [PERSON] належним чином оформив свої спадкові права, так як звернувся у встановлений строк з відповідною заявою до нотаріальної контори. Відповідно до ч.1 ст.1216, ч.1 ст.1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Також, оскільки відповідно до ч.4 ст.25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті, а відповідно до п.11 ч.1 ст.346 ЦК України право власності припиняється зі смертю власника, що перешкоджає реєстрації за [PERSON] права власності на майно, та враховуючи нормативні акти, які передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" [PERSON] має право на спадщину після смерті [PERSON], тому суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Враховуючи вищезазначене, ст.ст. 4, 10, 76, 82, 95, 258-259, 264-265, 268, 273, 354 ЦПК України, -

Outcome: approved