Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-22 00:00:00

позивачі [PERSON], [PERSON] 05.01.2015 року звернулись до суду з позовом до [PERSON], третьої особи Департамента Державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області про зобов»язання до вчинення дій. 19.03.2015р. уточнили позовні вимоги та просили суд постановити рішення , яким зобов»язати [PERSON] усунути перешкоди у здійсненні ними права вільно користуватись і розпоряджатись своїм майном, шляхом проведення відповідної перебудови житлового будинку по [ADDRESS] в смт.Брюховичі м.Львова та приведення будівництва до пожежних, будівельних норм та державних стандартів на протязі шести місяців з дня набрання рішення законної сили. Стягнути з відповідача на їх користь кошти за заподіяну моральну шкоду в розмірі 4000 грн.- по 2000 грн. на кожного з позивачів та судові витрати у справі. Мотивуючи позовні вимоги позивачі зазначили, що 19.05.2008р. Апеляційний суд Львівської області постановив рішення, згідно якого визнано будівництво будинку по [ADDRESS] в смт. Брюховичі м. Львова самовільним будівництвом, а будівельні роботи, що пов'язані з будівництвом вказаного будинку, такими, що проводяться з порушенням будівельних та протипожежних норм. Рішенням заборонено [PERSON] проводити будівництво будинку по [ADDRESS] в смт. Брюховичі до приведення проектної документації у відповідність чинному законодавству та отримання відповідних дозволів на проведення будівельних робіт, яке набуло законної сили з моменту проголошення. При винесенні рішення суд зазначав, що житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Відповідно до висновку судової будівельно - технічної експертизи № 1520 від 30.12.2011р., проектно- технічна документація на будівництво житлового будинку по [ADDRESS] в смт. Брюховичі виконана з порушенням діючих будівельних та протипожежних норм, а саме п. 3.25 ДБН 360-92** про протипожежні відстані між житловими будинками по [ADDRESS] і по [ADDRESS] та по [ADDRESS] і по [ADDRESS];проект не погоджено у встановленому порядку; будівництво житлового будинку по [ADDRESS] в смт.Брюховичі ведеться без відповідного дозволу інспекції ДАБК у Львівській області на виконання будівельних робіт. Відповідно до генерального плану забудови [ADDRESS] розміщення будинку №22 повинно бути в зміщеному «шаховому» порядку відповідно будинку №20 та №24, а не на одній лінії з нашим будинком. Таким чином побудований відповідачем будинок не відповідає генеральному плану забудови [ADDRESS], та є на не допустимій відстані від будинку сім'ї [PERSON] по [ADDRESS] в смт. Брюховичі (1,0 м. від огородження земельної ділянки та 4,5м. від будинку), чим порушує права власників суміжної земельної ділянки. Згідно з ДБН 79-92 п.2.9 відстань від стін будинків з вікнами, що виходять із житлових кімнат, кухні, веранд та головних входів у будинок до інших житлових будинків має бути не менше 7 метрів за містобудівними вимогами. Будинок позивачів з боку відповідача має парадний вхід і вікна, відстань від стіни будинку по [ADDRESS] до стіни будинку [ADDRESS] складає 5,5м.,5,1м.,5,9м., що свідчить про порушення норм ДБН 79-92, а значить і прав позивачів. Відповідно до проекту будівництва житлового будинку по [ADDRESS] відстань від межі до будинку відповідача складає 1,6м., по факту є 1,1 м., що є грубим відхиленням від проекту. Згідно до ч.7 ст. 376 ЦК України у разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов'язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову. Якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво. Відповідно п.5 постанови № 6 Пленуму Вищого спеціалізованого Суду України від 30.03.2012 року "Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України" відповідно до вимог статті 376 ЦК України право на звернення до суду з позовом про знесення або перебудову самочинно збудованого об'єкта нерухомості мають, як органи державної влади, так і органи місцевого самоврядування. У випадку порушення прав інших осіб право на звернення до суду належить і таким особам за умови, що вони доведуть наявність порушеного права (стаття 391 ЦК). [PERSON] неодноразово вручались приписи інспекції ДАБК у Львівській області (2008р.) про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил з визначенням строку для добровільного виконання припису. Так як , [PERSON] не виконував припис інспекції ДАБК у Львівській області, був за дане порушення притягнутий до адміністративної відповідальності в виді штрафу за ст. 97 КУпАП. Відтак, [PERSON] добровільно не виконав припис інспекції ДАБК у Львівській області та не провів перебудову житлового будинку по [ADDRESS], що підтверджено висновком судової будівельно - технічної експертизи № 1520 від 30.12.2011р. Відповідно до листа Брюховицької селищної ради від 10.12.2014р.№1961 гр. [PERSON] до виконавчого комітету Брюховицької селищної ради за дозволом на проведення реконструкції та перебудови житлового будинку по [ADDRESS] в смт.Брюховичі, за дозволом на виготовлення проектної документації, з клопотанням про здачу житлового будинку в експлуатацію не звертався. Відповідно до ст.391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування і розпорядження своїм майном. Позивачі у позові зазначають, що вони, як власники суміжної земельної ділянки, як власники будинку по [ADDRESS] в смт. Брюховичі, протиправними діями відповідача обмежені у здійсненні такого права, не можуть володіти, користуватись та розпоряджатись своєю земельною ділянкою та власним будинком без страху за своє життя, будинок, майно. Відповідач без проектної документації, самочинно, побудував житловий будинок, який розташований на відстані 4,5 м. від належного позивачам будинку, що призводить до незручностей та неможливості його обслуговування. Побудований відповідачем будинок по [ADDRESS] з порушенням діючих протипожежних норм, а саме п. 3.25 ДБН 360-92** про протипожежні відстані між житловими будинками по [ADDRESS] і по [ADDRESS] є прямою загрозою знищенню життя позивачів, будинку, майна, у випадку пожежі в будинку відповідача. Зазначають позивачі і про те, що побудований будинок відповідача вищий за їх будинок, що приводить до затінення вікон з боку будинку відповідача. Найбільш виступаюча конструкція стіни будинку відповідача знаходиться на відстані менше одного метра від межі земельних ділянок, що приводить до стікання опадів на їх земельну ділянку та тротуарну доріжку перед парадним входом в їх будинок. Відповідач [PERSON] не виконав рішення Апеляційного суду Львівської області від 19.05.2008р., будівництво будинку практично завершено, проведено без належних дозволів та документації, з істотним порушенням протипожежних та будівельних норм та правил з порушенням ст.376 ЦК України, самовільно, чим порушив наші права та інтереси. Згідно чинного законодавства, особа, яка здійснила (здійснює) будівництво житлового будинку самовільно, зобов'язана провести відповідну перебудову. Згідно зі ст.55 Конституції України права та свобода людини і громадянина захищаються судом. Своїми діями відповідач завдав їм, позивачам моральної шкоди, яка проявляється в тому, що на протязі 9-ти років вони не мають можливості жити спокійним повноцінним життям. Перенесли безліч стресових ситуацій, оскільки порушено їх звичайний спосіб життя так, як змушені витрачати багато часу та зусиль на звернення до суду та різних органів та організацій з приводу поновлення порушених їх прав та інтересів. Постійні стреси, нервозність, моральне пригнічення, страх приводять до душевних страждань. Моральну шкоду оцінюють у 4000 грн., які просять стягнути з відповідача у їх користь. В судовому засіданні позивачі [PERSON] та [PERSON] підтримали свої позовні вимоги, давши аналогічні пояснення, зазначені у позові. Відповідач [PERSON] в судові засідання не з»являвся, скеровував на адресу суду неодноразові заяви про відкладення розглядом справи у зв»язку з його станіном здоров»я та похилим віком. Суд вважає, оскільки відповідач судом належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи ,а його представники не з»являються на судові засідання, розглянути справу на підставі наявних доказів у відсутності відповідача. Представник третьої особи Департаменту ДАБІ в судове засідання не з»явився, хоча про час та місце розгляду справи належним чином був повідомлений. Заслухавши пояснення позивачів, дослідивши наявні докази у справі, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Стаття 10 ч.2 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Стаття 103 Земельного кодексу України передбачає, що власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей. Відповідно до вимог ст.104 ЗК України власники та землекористувачі земельних ділянок можуть вимагати припинення діяльності на сусідній земельній ділянці, здійснення якої може призвести до шкідливого впливу на здоров"я людей, тварин, на повітря, земельні ділянці та інакше. В судовому засіданні встановлено, що позивачі проживають в [ADDRESS], що належить їм на праві приватної власності. За будинком закріплена земельна ділянка площею 0,0810 га. Сусідами позивачів є [PERSON], яка отримала в дар від [PERSON] земельну ділянку площею 0,0810 га по [ADDRESS] З показів позивачів в судовому засіданні встановлено, що відповідач з дочкою [PERSON] на зазначеній вище земельній ділянці по [ADDRESS] смт.Брюховичі, яка знаходиться поряд з будинком позивачів, у вересні 2006 року розпочали будівництво житлового будинку на відстані 0,5 метрів від огорожі сім»ї [PERSON] та в 3,5 метрах від їх будинку. Будівельні роботи, пов"язані з будівництвом будинку не відповідають будівельним, санітарним, протипожежним нормам. 19.05.2008р. Апеляційний суд Львівської області постановив рішення, згідно якого визнано будівництво будинку по [ADDRESS] в смт. Брюховичі м. Львова самовільним будівництвом, а будівельні роботи, що пов'язані з будівництвом вказаного будинку, такими, що проводяться з порушенням будівельних та протипожежних норм. Рішенням заборонено [PERSON] проводити будівництво будинку по [ADDRESS] в смт. Брюховичі до приведення проектної документації у відповідність чинному законодавству та отримання відповідних дозволів на проведення будівельних робіт, яке набуло законної сили з моменту проголошення. При винесенні рішення суд керувався частиною І ст. 376 ЦК України, житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Відповідно до висновку судової будівельно - технічної експертизи № 1520 від 30.12.2011р., проектно- технічна документація на будівництво житлового будинку по [ADDRESS] в смт. Брюховичі виконана з порушенням діючих будівельних та протипожежних норм, а саме п. 3.25 ДБН 360-92** про протипожежні відстані між житловими будинками по [ADDRESS] і по [ADDRESS] та по [ADDRESS] і по [ADDRESS]. Проект не погоджено у встановленому порядку. Будівництво житлового будинку по [ADDRESS] ведеться без відповідного дозволу інспекції ДАБК у Львівській області на виконання будівельних робіт. Відповідно до генерального плану забудови [ADDRESS] у смт. Брюховичі розміщення будинку №22 повинно бути в зміщеному " шаховому" порядку відповідно будинку №20 та №24, а не на одній лінії з нашим будинком. Відтак, побудований відповідачем будинок не відповідає генеральному плану забудови [ADDRESS], та розташований на не допустимій відстані від будинку сім'ї [PERSON] по [ADDRESS] в смт. Брюховичі (1,0 м. від огородження земельної ділянки та 4,5м. від будинку), чим порушує права власників суміжної земельної ділянки. Згідно з ДБН 79-92 п.2.9 відстань від стін будинків з вікнами, що виходять із житлових кімнат, кухні, веранд та головних входів у будинок до інших житлових будинків має бути не менше 7 м за містобудівними вимогами. Будинок позивачів з боку відповідача має парадний вхід і вікна, відстань від стіни будинку №20 до стіни будинку №22 складає 5,5м.,5,1м., 5,9м., що свідчить про порушення норм ДБН 79-92 та порушує права позхивачів. Відповідно до проекту будівництва житлового будинку по [ADDRESS] в смт. Брюховичі відстань від межі до будинку відповідача складає 1,6м., по факту є 1,1 м., що є грубим відхиленням від проекту. Згідно вимог ст.61ч.3 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Частиною 4 даної статті передбачено, що вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили обов»язковий для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 25.03.2013 року [PERSON] було звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ст.356 КК України, та кримінальне провадження було закрито у зв»язку із закінченням строків давності, передбачених ч.1 ст.49 КК України. Відтак, в даній ухвалі суду зазначені обставини, наведені позивачами в судовому засіданні вище, які не підлягають доказуванню. Суд приймає до уваги твердження позивачів, які доповнюються оглянутими в судовому засіданні матеріалами цивільних справ, кримінальної справи, які перебували на розгляді в судових інстанціях починаючи з 2006 року. Відповідно до ст.391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування і розпорядження своїм майном. Відповідно до ст.103 п.1 Земельного кодексу України - власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей ( затінення, задимлення, неприємні запахи, шумове забруднення.) Стаття ст.103 п.2 Земельного Кодексу України передбачає, що власники та землекористувачі земельних ділянок зобов'язані не використовувати земельні ділянки способами, які не дозволяють власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок використовувати їх за цільовим призначенням (неприпустимий вплив). Позивачі, як власники суміжної земельної ділянки, як власники будинку по [ADDRESS] в смт. Брюховичі, обмежені у здійсненні права розпорядження своєю власністю, не можуть користуватись та розпоряджатись своєю земельною ділянкою та власним будинком без страху за своє життя, будинок, майно. Відповідач без проектної документації, самочинно, побудував житловий будинок, який розташований на відстані 4,5 м від належного позивачам будинку, що призводить до незручностей та неможливості його обслуговування. Відповідно до статті З Конституції України людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Побудований відповідачем будинок по [ADDRESS] у смт.Брюховичі з порушенням діючих протипожежних норм, а саме п. 3.25 ДБН 360-92** про протипожежні відстані між житловими будинками по [ADDRESS] і по [ADDRESS] є прямою загрозою знищенню будинку, майна позивачів в випадку пожежі в будинку відповідача. Як зазначають позивачі, мотивуючи порушення їх прав відповідачем, про те, що виступаюча конструкція стіни будинку відповідача знаходиться на відстані менше одного метра від межі земельних ділянок, що приводить до стікання опадів на їх земельну ділянку та тротуарну доріжку перед парадним входом в їх будинок. Відтак, судом безспірно встановлено, що відповідач [PERSON] не виконав рішення Апеляційного суду Львівської області від 19.05.2008р., будівництво будинку практично завершено, проведено без належних дозволів та документації, з істотним порушенням протипожежних та будівельних норм та правил з порушенням ст.376 ЦК України, самовільно, чим порушив права та інтереси позивачів. Згідно чинного законодавства, особа, яка здійснила (здійснює) будівництво житлового будинку самовільно, зобов'язана провести відповідну перебудову. Відповідно до статті З ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно зі ст.55 Конституції України права та свобода людини і громадянина захищаються судом. На підставі наведеного вище випливає, що збудований будинок відповідача, може привести до матеріальних збитків та людських жертв. Порушення протипожежних та будівельних норм при побудові будинку відповідачем порушує права позивачів, як власників суміжної земельної ділянки. В разі пожежі в будинку відповідача, виникає пряма загроза знищенню життя позивачів, їх будинку та майна. Окрім того, позивачі звернулись з позовними вимогами до відповідача щодо стягнення моральної шкоди з останнього, оскільки своїми діями [PERSON] завдав їм, позивачам, моральної шкоди, яка проявляється в тому, що на протязі 9-ти років вони не мають можливості жити спокійним повноцінним життям. Перенесли безліч стресових ситуацій, оскільки порушено їх звичайний спосіб життя так як змушені витрачати багато часу та зусиль на звернення до суду та різних органів та організацій з приводу поновлення порушених їх прав та інтересів. Постійні стреси, нервозність, моральне пригнічення, страх приводять до душевних страждань. Моральну шкоду оцінюють у 4000 грн., які просять стягнути з відповідача. Суд вважає, що позовні вимоги позивачів є мотивованими, підставними та підлягають до задоволення. Статті 1167 ЦК України передбачають, що моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Отже, відповідно до вимог ст.23 ЦК України моральна шкода нанесена позивачам діями відповідача полягає у душевних стражданнях, яких родина позивачів зазнана у зв"язку з протиправною поведінкою щодо них відповідача. З врахуванням обставин справи, суд вважає, що з відповідача слід стягнути в користь позивачів моральну шкоду в сумі 4000 грн.-по 2000 грн. на кожного з позивачів. Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України слід стягнути з відповідача в користь позивачів понесені ними судові витрати .

Outcome: approved