Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-11 00:00:00

У жовтні 2018 року [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з позовом, у якому просили стягувати з [PERSON] на їх користь аліменти на двох повнолітніх дочок, які продовжують навчання, у розмірі по 15 % усіх видів його заробітку (доходу), на кожну із них, щомісячно, починаючи з дня подання позову і до досягнення ними двадцяти трьох років. В обґрунтування позову зазначали, що вони, [PERSON] і [PERSON] , [INFO] , є дітьми [PERSON] та [PERSON] , які у період з 31 липня 1999 року перебували у шлюбі. 21 вересня 2016 року рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області шлюб між ними розірвано за позовом їхнього батька [PERSON] Після розірвання шлюбу останній одружився вдруге, участі в їхньому (дочок) вихованні він не бере, проживає окремо, матеріальної допомоги їм не надає. Усі витрати, пов`язані з їхнім утриманням після розірвання шлюбу, несе лише їхня мати [PERSON] , яка піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, надає їм всебічну матеріальну допомогу та підтримку. На даний час вони досягли повноліття, продовжують навчання за контрактом у вищому навчання закладі, оплату навчання здійснює їхня мати [PERSON] , яка також надає їм кошти на продукти харчування, одяг, ліки та інші речі. Відповідач [PERSON] матеріальної допомоги їм не надає, вирішити питання щодо їх утримання в договірному порядку він не бажає, тому вони змушені звернутись до суду з цим позовом, оскільки згідно із вимогами ст. ст. 199, 200 СК України батьки зобов`язані утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання та у зв`язку з чим потребують матеріальної допомоги. Представник позивачів [PERSON] у судовому засіданні позов підтримав, надав пояснення, аналогічні викладеному, просив суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, подав до суду відзив на позов, у якому зазначав, що позов він визнає лише частково, оскільки сплачувати аліменти в розмірі 15 % його щомісячного доходу на кожну дочку на період навчання (30 % на двох повнолітніх дочок) він фінансової можливості не має, посилаючись на те, що на його утриманні знаходяться двоє малолітніх дітей: син [PERSON] , [INFO] , рідний брат позивачів, на утримання якого відповідно до рішення Ватутінського міського суду Черкаської області від 30 листопада 2016 року з нього стягуються аліменти, та син [PERSON] , [INFO] , а також його (відповідача) цивільна дружина [PERSON] , яка не працює та знаходиться у відпустці по догляду за дитиною досягнення нею трирічного віку. Просив суд стягувати з нього на користь кожного із позивачів аліменти на повнолітніх дочок, які продовжують навчання, у розмірі по 10 % усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, до досягнення ними двадцяти трьох років. Заслухавши пояснення представника позивачів, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 49 ЦПК України відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу. Суд встановив, що позивачі [PERSON] та [PERSON] , народилися [INFO] , їхнім батьком є [PERSON] , відповідач у справі, матір`ю [PERSON] , які перебували у шлюбі з 31 липня 1999 року. Рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 21 вересня 2016 року шлюб між останніми розірвано. Від цього шлюбу вони мають трьох дітей: двох повнолітніх дочок: [PERSON] і [PERSON] , [INFO] , та малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Заочним рішенням Ватутінського міського суду Черкаської області від 30 листопада 2016 року із відповідача [PERSON] на користь матері позивачів [PERSON] стягнуто аліменти на зазначених трьох дітей в розмірі Ѕ частки усіх видів його доходу, щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позову з 20 жовтня 2016 року і до досягнення дітьми повноліття. [INFO] року позивачам [PERSON] та [PERSON] виповнилося 18 років та вони досягли повноліття. Із довідок № 0453/18 та № 0454/18 від 03 жовтня 2018 року, виданих Київським національним лінгвістичним університетом, вбачається, що [PERSON] та [PERSON] є студентками ІІ курсу денного відділення факультету сходознавства цього вищого навчального закладу, навчання платне, академічну стипендію вони не отримують. Термін закінчення ними навчання [INFO] року. Факт навчання позивачів [PERSON] та [PERSON] у Київському національному лінгвістичному університеті за спеціальністю "філологія", за освітньою програмою "китайська мова і література та переклад, західноєвропейська мова", ступінь вищої освіти "бакалавр", підтверджується також договорами № 64126-0007 і № 64127-003 від 11 серпня 2017 року про надання освітніх послуг, з яких видно, що строк їх навчання в університеті складає чотири роки, загальна вартість навчання становить 114112 грн., вартість навчання за один семестр складає 14264 грн., термін освітньої послуги з 01 вересня 2017 року по [INFO] року. За змістом ч. ч. 1, 2 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Відповідно до ч. 1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів, суд враховує, зокрема, стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Пленум Верховного Суду України у п. 15 постанови № 3 від 15 травня 2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" роз`яснив, що відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а у випадках, передбачених статтями 198, 199 цього Кодексу, і своїх повнолітніх дочку, сина. Судом встановлено, що позивачі [PERSON] та [PERSON] у зв`язку з навчанням в університеті, яке є платним, потребують матеріальної допомоги від батька [PERSON] , оскільки є студентками, власного заробітку не мають. Відповідач [PERSON] добровільно матеріальної допомоги їм не надає, позов визнав частково, проти стягнення з нього аліментів на двох повнолітніх дочок, які продовжують навчання, у розмірі по 10 % його заробітку (доходу), щомісячно, на кожну із них, не заперечує. Із копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] вбачається, що [PERSON] народився [INFO] , його батьком є відповідач [PERSON] Обставини щодо перебування на утриманні відповідача у справі двох малолітніх дітей, а також цивільної дружини, яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, [PERSON] , батько позивачів, просив суд врахувати при визначенні розміру аліментів на двох повнолітніх дочок, які продовжують навчання. У ч. 1 ст. 191 СК України встановлено, що аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно із ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи часткове визнання позову відповідачем, наявність на його утриманні двох малолітніх дітей, визначення судом розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) платника, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] підлягають задоволенню лише частково, тому на користь кожної з них із [PERSON] підлягають стягненню аліменти на двох повнолітніх дочок, які продовжують навчання, у розмірі по 1/10 частки, що становить 10 %, його заробітку (доходу), щомісячно, з дня подання позову і до закінчення ними навчання [INFO] року. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України у справах про стягнення аліментів суд допускає негайне виконання рішень у межах суми платежу за один місяць. За змістом п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" у справах про стягнення аліментів позивачі від сплати судового збору звільняються. Виходячи з наведеного, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1409 грн. 60 коп. відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: partial