Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-10 00:00:00

Публічне акціонерне товариство "Комерційний банк "Приватбанк", звертаючись з позовом до суду, просило стягнути з [PERSON] заборгованість за Кредитним договором №KІXRRХ05830215 від 26 вересня 2008 року, в сумі 9749,09 грн., яка включає: пеню за несвоєчасне виконання зобов'язань за кредитним договором - 8808,66 грн.; штраф відповідно до пункту 5.3 Умов та правил надання банківських послуг; штраф (фіксована ставка) в сумі - 500,00 грн.; штраф (процентна складова) в сумі - 440,43 грн., що є предметом позову. Представник позивача Стадніков Д.В. в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, подав до суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити без участі представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, шляхом направлення судових повісток про виклик до суду за адресою, вказаною у позовній заяві, яка підтверджується даними Адресного бюро, про причини неявки відповідач суд не повідомив, процесуальним правом надати письмові пояснення по суті предмету спору не скористався. На підставі ч.1 ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 26 вересня 2008 року між Закритим акціонерним товариством "Комерційний банк "Приватбанк" (правонаступником прав та обов'язків якого є Публічне акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк") та [PERSON] було укладено Кредитний договір №KІXRRХ05830215, за умовами якого Банк надав позичальнику кредит в сумі 2806,48 грн., на строк 12 місяців, з 26.09.2008 року по 26.09.2009 року включно, на наступні цілі: придбання товару, а також у розмірі 107,68 грн. на сплату страхового платежу, зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 1,00 % на місяць на суму залишку заборгованості за Кредитом, єдиноразової винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 449,80 грн. та щомісячної винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 68,78 грн. в обмін на зобов'язання позичальника з повернення кредиту, сплати відсотків, винагороди, комісії. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку, щомісяця в період сплати, за який приймається період з " 20" по " 25" число кожного місяця, Позичальник повинен надавати банку грошові кошти у сумі 310,33 грн. для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, відмотками, винагороди, комісії, а також інших витрат згідно Умов. Виходячи з предмету позову, Публічне акціонерне товариство "Комерційний банк "Приватбанк" пред'явило вимоги до [PERSON] про стягнення пені за несвоєчасне виконання зобов'язань за кредитним договором - 8808,66 грн.; штрафу відповідно до пункту 5.3 Умов та правил надання банківських послуг: штрафу (фіксована ставка) в сумі - 500,00 грн.; штрафу (процентна складова) в сумі - 440,43 грн., у зв'язку з неналежним виконанням зобов'язань по Кредитний договір №KІXRRХ05830215 від 26 вересня 2008 року. Статтею 549 Цивільного кодексу України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Положеннями статті 550 Цивільного кодексу України визначено, що право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Проценти на неустойку не нараховуються. Кредитор не має права на неустойку в разі, якщо боржник не відповідає за порушення зобов'язання (стаття 617 цього Кодексу). Відповідно до положень ст. 551 Цивільного кодексу України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі. Сторони можуть домовитися про зменшення розміру неустойки, встановленого актом цивільного законодавства, крім випадків, передбачених законом. Розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Виходячи з аналізу наведених правових норм, пеня як правило застосовується у вигляді санкцій в разі прострочення виконання майнових (а не тільки грошових) зобов'язань, а її розмір визначається законом або договором у відсотковому відношенні до суми невиконаного зобов'язання чи невиконаної частини цього зобов'язання. Відповідно до п. 3.2.9 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам ("Розстрочка") (Стандарт), позичальник зобов'язується повністю повернути Кредит до дати, зазначеної в Заяві. При непогашенні Кредиту в строки, зазначені в Заяві, заборгованість у частині вчасно непогашеної суми Кредиту вважається простроченою. На залишок заборгованості по простроченої сумі Кредиту нарахування відсотків здійснюється відповідно до п. 4.2 цих Умов з дати виникнення простроченої заборгованості. Відповідно до п. 5.1. Умов надання споживчого кредиту фізичним особам ("Розстрочка") (Стандарт), у випадку несвоєчасного погашення заборгованості по кредиту, позичальник сплачує банку пеню у розмірі 1,25 % від суми прострочення заборгованості по кредиту за кожний день прострочки, але не менше 1 гривні за кожен день прострочки платежу. Як встановлено в пункті 5.3. Умов надання споживчого кредиту фізичним особам ("Розстрочка") (Стандарт), передбачає, що при порушенні Позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених Договором більш ніж на 30 днів, Позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф у розмірі 500 грн. + 5 % від суми заборгованості. Аналізуючи зібрані у справі докази у їх сукупності, судом встановлено, що відносини між сторонами спору виникли на підставі Кредитного договору №KІXRRХ05830215 від 26 вересня 2008 року, за умовами договору Банк надав позичальнику кредит в сумі 2806,48 грн., на строк 12 місяців, з 26.09.2008 року по 26.09.2009 року, на час звернення з цим позовом до суду строк дії договору закінчився, виходячи з наведених позивачем розрахунків заборгованості за кредитним договором, відповідачем виконано зобов'язання в частині повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитними коштами, в той же час заходи цивільно-правової відповідальності, в даному випадку нарахування пені та штрафів, які передбачені пунктами 5.1 та 5.3. Умов надання споживчого кредиту фізичним особам ("Розстрочка") (Стандарт), можуть бути застосовані до відповідача, як боржника, у разі прострочення виконання грошового зобов'язання (прострочення сплати кредиту та нарахованих відсотків за користування кр5димтними коштами), обчислення за таких обставин пені має здійснюватись у встановленому договором розмірі саме за кожний день прострочення виконання грошового, в такому випадку має діяти презумпція зазначеного методу нарахування пені. Відповідно до положень ч.1 ст.11 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.3 ст.60 Цивільного процесуального кодексу України доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку, що Публічним акціонерним товариством "Комерційний банк "Приватбанк" не надано належних та допустимих доказів на підтвердження обставин неналежного виконання відповідачем зобов'язань по Кредитному договору №KІXRRХ05830215 від 26 вересня 2008 року, оскільки визначальною обставиною для застосування до боржника санкцій за порушення виконання зобов'язань по кредитному договору, є встановлення факту порушення, невиконання та/або неналежного виконання договірних зобов'язань, а в силу положень ч.4 ст.60 Цивільного процесуального кодексу України доказування не може ґрунтуватись на припущеннях З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позов Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Приватбанк" до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню в повному обсязі. В порядку ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України суд не розглядає питання розподілу судових витрат, враховуючи, що в межа даного спору судом прийнято рішення про відмову в задоволенні позову в повному обсязі. Враховуючи наведене та

Outcome: dismissed