Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-02 00:00:00

В грудні 2020 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Пиківської сільської ради Калинівського району, який обґрунтовував тим, що [INFO] помер його батько [PERSON] після смерті якого відкрилася спадщина на житловий будинок з господарськими будівлями по [ADDRESS] . Позивач є спадкоємцем першої черги за законом на майно померлого та в установлений законом строк звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті батька. Однак нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на житловий будинок, з підстав, відсутності документа про право власності на вищевказаний будинок на ім`я спадкодавця. Інші спадкоємці на майно померлого батька відсутні. З цих підстав просив визнати за ним як спадкоємцем першої черги право власності на житловий будинок з господарськими будівлями [ADDRESS] та в цілому складається з житлового будинку літ. А, ганку, веранди літ. а, ганку загальною площею 76,4 кв.м., житловою площею 45,9 кв.м., погріба літ. Б, сараю літ. В, гаража літ. Г, оглядової ями літ. о/я, криниці №1, воріт з хвірткою №2, огорожі №3, хвіртки №4, жомової ями №5, ринковою вартістю 85 193,00 грн в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] . Ухвалою Калинівського районного суду Вінницької області від 14 грудня 2020 року відкрито провадження у цивільній справі та призначено підготовче судове засідання. Витребувано з Калинівської державної нотаріальної контори Вінницької області копію спадкової справи до майна померлої [PERSON] , яка померла [INFO] , від приватного нотаріуса Калинівського районного нотаріального округу Вінницької області Варламова О.В. копію спадкової справи після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , з Пиківської сільської ради Калинівського району копії погосподарської книги особового рахунку на домогосподарство по [ADDRESS] за період з 1986-1992 років та 2013-2020 років, інформацію, до якої суспільної групи належало дане домогосподарство, та інформацію про зареєстрованих в домогосподарстві осіб станом на 19.10.2014, з Калинівського РСП КП ВОО «БТІ» інвентарну справу на домогосподарство. В підготовче судове засідання позивач [PERSON] не з`явився. Через канцелярію суду подав заяву про проведення розгляду справи у його відсутність, подані позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задоволити. Представник Пиківської сільської ради Калинівського району, яка на час розгляду справи перебуває в процесі припинення і повноваження від імені якої визначено здійснювати голові Іванівської ОТГ Кулику М.Л., в судове засідання не з`явився. Згідно з поданою письмовою заявою просив розглядати справу у відсутність представника відповідача, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Відповідно до ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у разі визнання позову відповідачем. З огляду на викладене, суд вважає, що за результатами підготовчого провадження можливо ухвалити рішення, а тому розгляд справи суд проводить в даному судовому засіданні, на підставі наявних у справі доказів, за відсутності сторін, не здійснюючи при цьому фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. Як видно із копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 05.02.1971 року батьками позивача [PERSON] були [PERSON] та [PERSON] . [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] . Згідно з довідкою виконавчого комітету Пиківської сільської ради Калинівського району від 15.04.2015 [PERSON] до дня смерті постійно проживала і була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Разом з нею постійно проживали і були зареєстровані з 18.01.1979 р - чоловік [PERSON] , з 02.07.1990 року - син [PERSON] . Відомості про інших зареєстрованих осіб відсутні. За життя [PERSON] склала заповіт від 06.06.2011, посвідчений секретарем Пиківської сільської ради Калинівського району Вінницької області Дзіміною В.В., зареєстрований в реєстрі за № 96, згідно з яким все своє майно, де б воно не було і з чого б не складалося, у тому числі все те, що буде належати їй на час смерті заповіла синові [PERSON] . [PERSON] спадщину після смерті [PERSON] прийняв , звернувшись до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини у встановлений законом строк. [PERSON] у встановлений законом строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON] подав заяву про відмову від обов`язкової частки у спадщині та від прийняття спадщини за законом після смерті дружини. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 06.04.2020. Заповіт на випадок своєї смерті спадкодавець не залишив. Спадкоємцем за законом першої черги після смерті [PERSON] є його син [PERSON] , який 02.07.2020 подав до заяву до приватного нотаріуса Варламова О.В. про прийняття спадщини після смерті батька. 11.11.2020 [PERSON] звернувся із заявою про видачу Свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] на: житловий будинок [ADDRESS] та земельну ділянку, площею 2,2368 га з кадастровим №0521686300:05:000:0179 у межах згідно з планом, розташовану на території Пиківської сільської ради Калинівського району для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала померлому на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ВН №0187777від 12.10.2004 року. 11.11.2020 позивачу видано свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 2,2368 га з кадастровим №0521686300:05:000:0179 у межах згідно з планом, розташовану на території Пиківської сільської ради Калинівського району для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала померлому на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ВН №0187777від 12.10.2004 року, зареєстроване в реєстрів за № 2972. Проте постановою приватного нотаріуса Калинівського нотаріального округу Варламова О.В від 11.11.2020 відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок у зв`язку з відсутністю документа про право власності на вищевказаний будинок на ім`я спадкодавця. Як видно з копії погосподарської книги, особового рахунку № [NUMBER] , за 1986-1990 роки в домогосподарстві по [ADDRESS] були зареєстровані [PERSON] , його дружина [PERSON] , син [PERSON] , який вибув з 1988 року. Згідно з довідкою виконкому Пиківської сільської ради Калинівського району Вінницької області від 01.07.2020 за № 869 [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] до дня смерті був зареєстрований і проживав за адресою: [ADDRESS] . Разом з ним за вказаною адресою проживав з 02.07.1990 року його син [PERSON] . Відповідно до запису в погосподарській книзі, житловий будинок, 1976 року побудови, власником якого є [PERSON] . Згідно з довідкою виконкому Пиківської сільської ради Калинівського від 01.07.2020 №871 згідно з погосподарської книги №14 власником житлового будинку [ADDRESS] є [PERSON] . Згідно з довідкою Пиківського старостинського округу від 12.01.2021 житлове господарство в [ADDRESS] не є колгоспним двором. Згідно з довідкою Калинівського РСП КП «ВООБТІ» №790 від 18.11.2020 згідно облікових даних архівосховища станом на 31.12.2012 реєстрація права власності об`єкта нерухомого майна, який розташований за адресою [ADDRESS] структурним підрозділом КП «ВООБТІ» не проводилася. Згідно з інформації із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомості щодо реєстрації права власності на вказаний житловий будинок відсутні. Відповідно до технічного паспорта на будинок по [ADDRESS] від 24.11.2020 домогосподарство в цілому складається з житлового будинку літ. А, веранди літ. а, ганку, ганку, загальною площею 74,6 кв.м., житловою 45,9 кв.м, погріба літ. Б, сараю літ. В, гаража літ. Г, оглядової ями літ. о/я, криниці №1, воріт з хвірткою №2, огорожі №3, хвіртки №4, жомової ями №5. Згідно зі статтею 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ч.1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Стаття 1217 ЦК України передбачає, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч.1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. За змістом ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини За змістом статей 1258, 1261 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Частинами першою, третьою, п`ятою статті 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно з ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справі про спадкування» роз`яснено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. При вирішенні спорів про визнання права власності на спадкове майно судам слід керуватися законодавством, яке регулювало виникнення права власності у самих спадкодавців на момент закінчення будівництва будинків, зокрема положеннями ЦК УРСР 1963 року, Законом України "Про власність", Законом України від 7 грудня 1990 року № 533-XII "Про місцеві Ради народних депутатів та місцеве і регіональне самоврядування", Законом України від 25 грудня 1974 року "Про державний нотаріат", постановою Ради Міністрів Української РСР від 11 березня 1985 року № 105 "Про порядок обліку житлового фонду в Українській РСР", Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 13 квітня 1979 року за № 112/5, Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 12 травня 1985 року № 5-24-26, Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР від 31 січня 1966 року, Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженою наказом Міністра юстиції Української РСР від 31 жовтня 1975 року № 45/5, Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих, затвердженою наказом Міністра юстиції УРСР від 19 січня 1976 року № 1/5, та іншими нормативними актами. За змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах. За змістом зазначених нормативних актів виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права. До компетенції виконкомів місцевих Рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих Рад. Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. В погосподарських книгах при визначенні року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку. На виконання постанови Ради Міністрів УРСР від 11 березня 1985 року № 105 у 1985 - 1988 роках сільськими, селищними, районними Радами народних депутатів ухвалювалось рішення щодо оформлення права власності та реєстрації будинків у бюро технічної інвентаризації за даними погосподарських книг сільських, селищних Рад із додатками списків громадян, яким ці будинки належали. Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обов`язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції). Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. За змістом ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч.2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Сукупність зібраних у справі доказів, які оцінені судом на предмет їх належності, допустимості, достовірності та достатності підтверджує, що [PERSON] належав на праві особистої власності житловий будинок по [ADDRESS] . Позивач [PERSON] є єдиним спадкоємцем за законом, який в установленому законом порядку прийняв спадщину після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , оскільки постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, а також в установлений законом строк подав заяву про прийняття спадщини. Проте, останній не може оформити в нотаріальному порядку свідоцтво про право на спадщину на житловий булинок по [ADDRESS] через відсутність правовстановлюючого документа на цей житловий будинок. За таких обставин, суд дійшов висновку, що наявність порушених прав позивача очевидним, а обраний спосіб захисту порушених прав є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, що було встановлено в ході судового розгляду, тому суд дійшов висновку, що позов обґрунтований. Крім цього, представник відповідача надав суду заяву про визнання позову. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206,207 цього Кодексу. Ураховуючи те, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси третіх осіб, суд приймає визнання відповідачем позову та виносить рішення про його задоволення.

Outcome: approved