Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-02 00:00:00

29 листопада 2019 року позивачка звернулася до Березнегуватського районного суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини на період навчання. В позові зазначила, що 21.11.2001 року між нею та відповідачем було укладено шлюб. Мають сина [PERSON] , [INFO] , батьком якого є відповідач. На даний час син продовжує навчання у Миколаївському вищому училищі фізичної культури на неповному державному забезпеченні. Проживає в гуртожитку та отримує стипендію, однак її доходів не вистачає для повного утримання сина. На підставі зазначеного просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина на період його навчання в розмірі 2000 грн щомісячно. Позивачка в судове засідання направила заяву про розгляд справи за її відсутності, підтримання позовних вимог в повному обсязі та не заперечення проти розгляду справи в заочному порядку. (а.с.34). Відповідач в судове засідання також не з`явився, але своєчасно та належним чином був повідомлений про день та час розгляду справи, про причини неявки не повідомив, відзиву на позовну заяву та заперечень до суду не надав. (а.с.25). Судом, за згоди позивачки, ухвалено про заочний розгляд справи у відсутність відповідача на підставі наявних у справі доказів, у відповідності до ст.280 ЦПК України. Дослідивши докази у справі суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 21 листопада 2001 року, який розірвано 14 серпня 2002 року, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , виданого Березнегуватським районним управлінням юстиції Миколаївської області 14 серпня 2002 року, про що зроблено відповідний актовий запис № 74. (а.с.3). Від шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] , який після розірвання шлюбу залишився проживати з позивачкою та повністю знаходиться на її утриманні. (а.с.7). 02 грудня 2017 року [PERSON] змінив прізвище на " [PERSON] ", про що отримав свідоцтво про зміну імені серії [NUMBER] , видане Березнегуватським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області,актовий запис № 14. (а.с.9). 18 червня 2013 року позивачка змінила прізвище з « [PERSON] » на " [PERSON] ", про що отримала свідоцтво про зміну імені серії [NUMBER] , видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Березнегуватського районного управління юстиції у Миколаївській області, актовий запис № 05 (а.с.15). Згідно довідки виданої 11 жовтня 2019 року за № 79, [PERSON] є студентом І курсу Миколаївського вищого училища фізичної культури та закінчує навчання 30 червня 2021 року. (а.с.6). Згідно листа отриманого від головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області, вбачається, що у власності [PERSON] станом на 01.01.2016 року перебуває земельна ділянка площею 7,3299 гектарів, кадастровий номер 4821155100:00:22:000. (а.с 32). У відповідності до ст. 198 СК України, батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Згідно ст.199 зазначеного Кодексу, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Вказана норма закону розповсюджує обов`язок батьків надавати утримання повнолітнім дітям на випадки, коли дитина продовжує навчання та вимагає у зв`язку з цим матеріальної допомоги. Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. З аналізу статті 182 СК України, вбачається, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. У п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» зазначено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. З позовної заяви позивачки вбачається, що відповідач ніде працює, стабільного заробітку немає, однак має у власності земельну ділянку від якої отримує дохід, тому суд доходить висновку, що відповідач має можливість сплачувати на користь позивачки аліменти на утримання повнолітнього сина на період його навчання. За такого суд знаходить встановленими наявність фактів на обґрунтування вимог позивачки, вважає, що відповідачем порушені її права на одержання матеріальної допомоги в зв`язку з навчанням повнолітнього сина, однак вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню, в розмірі 1000 грн. щомісячно, оскільки позивачкою не надано доказів розміру доходу відповідача, крім наявності у нього у власності земельної ділянки. Окрім того, з матеріалів справи вбачається, що повнолітній [PERSON] навчається на неповному, однак державному забезпеченні, та щомісячно отримує стипендію. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України рішення суду підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць. Згідно п.3 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір" позивачка звільнена від сплати судового збору, у зв`язку з чим, на підставі ч.6 ст.141 ЦПК України з відповідача належить стягнути в дохід держави судовий збір в розмірі 768 грн. 40 коп.

Outcome: partial