Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-12 00:00:00

ПАТ КБ „ПриватБанк" звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення кредитної заборгованості на загальну суму 23456 гривень 87 копійок. Свої вимоги обґрунтували тим, що відповідно до укладеного договору від 6.07.2007 року ЗАТ КБ „ПриватБанк", правонаступником якого є ПАТ КБ „ПриватБанк", відповідачу [PERSON] було надано кошти на суму 2000 доларів США у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 19.20% річних, що нараховуються на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом із Умовами і правилами надання банківських послуг, тарифами та Правилами користування платіжною карткою складають між ним та позивачем кредитний договір, що підтверджується його підписом у заяві. При укладенні договору сторони керувалися ч. 1 ст. 634 ЦК України, відповідно до якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. ПАТ КБ „ПриватБанк" свої зобов'язання за договором виконало у повному обсязі. Відповідач свої зобов'язання згідно умов договору у повному обсязі не виконав, не надавав своєчасно позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами, внаслідок чого станом на 31.08.2014 року утворилась заборгованість на загальну суму 1724.77 доларів США, що згідно курсу НБУ становить 23456 гривень 87 копійок. Посилаючись на зазначені обставини, ПАТ КБ „ПриватБанк" просило стягнути в його користь з відповідача [PERSON] 23456 гривень 87 копійок кредитної заборгованості та судові витрати по справі. Представник позивача Коняхіна М.К. в судове засідання не з'явилася, але подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти ухвалення по справі заочного рішення у випадку неявки в судове засідання відповідача не заперечує. Відповідач [PERSON] на виклик в судове засідання не з'явився, хоча завчасно у встановленому законом порядку повідомлявся судом про час та місце слухання справи судовою повісткою, що підтверджується відповідним поштовим повідомленням про вручення судової повістки. Враховуючи те, що представник позивача у поданій до суду заяві не заперечує щодо розгляду справи у відсутності відповідача, в справі є достатньо доказів для вирішення її по суті, суд ухвалив - розглядати справу у відсутності представника позивача Коняхіної М.К., відповідача [PERSON], ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту. Згідно ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно ст. 1048 ЦК України розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до укладеного договору від 6.07.2007 року ЗАТ КБ „ПриватБанк", правонаступником якого є ПАТ КБ „ПриватБанк", відповідачу [PERSON] було надано кошти на суму 2000 доларів США у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 19.20% річних, що нараховуються на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом із Умовами і правилами надання банківських послуг, тарифами та Правилами користування платіжною карткою складають між ним та позивачем кредитний договір, що підтверджується його підписом у заяві. При укладенні договору сторони керувалися ч. 1 ст. 634 ЦК України, відповідно до якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. ПАТ КБ „ПриватБанк" свої зобов'язання за договором виконало у повному обсязі. Відповідач свої зобов'язання згідно умов договору у повному обсязі не виконав, не надавав своєчасно позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами, внаслідок чого станом на 31.08.2014 року утворилась заборгованість на загальну суму 1724.77 доларів США, що згідно курсу НБУ становить 23456 гривень 87 копійок. Зазначене встановлено з досліджених судом письмових доказів, зокрема, розрахунку кредитної заборгованості станом на 31.08.2014 року, заяви [PERSON] від 6.07.2007 року, Умов і правил надання банківських послуг, Правил користування платіжною карткою. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідачем [PERSON] відповідно до ст. 60 ЦПК України будь-яких заперечень на позовні вимоги станом на час розгляду справи не подано, як і не подано доказів, що свідчать про неправильність представлених позивачем розрахунків суми кредитної заборгованості, що нарахована згідно умов укладеного договору. Разом з тим, судом встановлено, що відповідач погодився з умовами та правилами надання банківських послуг, факт отримання кредиту та використання кредитної картки [PERSON] не оспорюється. З моменту укладення договору жодна зі сторін до цього часу не заявила про намір його припинити. Відповідач не подавав позивачу письмової заяви про закриття картрахунку. Проаналізувавши та оцінивши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що оскільки ПАТ КБ „ПриватБанк" взяті на себе зобов'язання по укладеному договору від 6.07.2007 року виконало у повному обсязі, а відповідачем [PERSON] порушено умови вказаного договору, заборгованість по платежах та поточні платежі відповідно до умов укладеного договору ним своєчасно не сплачувалися, слід стягнути з [PERSON] на користь ПАТ КБ „ПриватБанк" 23456 гривень 87 копійок кредитної заборгованості. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача [PERSON] підлягає стягненню на користь ПАТ КБ „ПриватБанк" 243 гривень 60 копійок судового збору, сплаченого позивачем при поданні позову.

Outcome: approved