Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-09 00:00:00

Позивач Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» 29.03.2019 року звернувся в суд з цим позовом, вказуючи, що відповідно до укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт №б/н від 26.01.2016 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 4697,60 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 10.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: починаючи з "1" по "25" число кожного місяця Відповідач надає Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за Кредитом. Оскільки відповідач не виконує взяті на себе зобов`язання, утворилась заборгованість у розмірі 23630,74 грн., яка складається з наступного: 4284,13 грн. - заборгованість за кредитом; 1361,89 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 5997,60 грн. - заборгованість за пенею та комісією; 11987,12 грн. - штраф відповідно до пункту 2.2 Генеральної угоди. З урахуванням зазначеного позивач просив постановити рішення суду, яким стягнути з відповідача [PERSON] на користь Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» заборгованість у розмірі 23630,74 грн. за кредитним договором №б/н від 26.01.2016 року, яка складається з наступного: 4284,13 грн. - заборгованість за кредитом; 1361,89 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 5997,60 грн. - заборгованість за пенею та комісією; 11987,12 грн. - штраф відповідно до пункту 2.2 Генеральної угоди, а також судові витрати у розмірі - 1921,00 грн. Ухвалою суду від 02 квітня 2019 року було відкрито провадження у справі та ухвалено справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідач [PERSON] , [INFO] , ІПН: [NUMBER] , яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , у встановлений судом в ухвалі строк, будучи повідомленою належним чином, відзив на позов не подала, клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін від відповідача також не надходило. За вказаних обставин, суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч. 8 ст. 178 ЦПК України. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову, виходячи з такого. Судом встановлено, що відповідно до укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт №б/н від 26.01.2016 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 4697,60 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 10.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: починаючи з "1" по "25" число кожного місяця Відповідач надає Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за Кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана Генеральна угода разом з запропонованими ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" Умовами та правилами, Тарифами складають між ним та Банком Кредитний договір, підтверджується підписом у заяві. Однак, відповідач не виконує належним чином свої зобов`язання та не дотримується терміну повернення наданого їй кредиту. У зв`язку з неналежним виконанням позичальником умов договору, станом на 17.03.2019 року у [PERSON] утворилась заборгованість у розмірі 23630,74 грн., яка складається з наступного: 4284,13 грн. - заборгованість за кредитом; 1361,89 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 5997,60 грн. - заборгованість за пенею та комісією; 11987,12 грн. - штраф відповідно до пункту 2.2 Генеральної угоди. Висновки суду підтверджуються матеріалами справи. Згідно ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором Банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позику у тому обсязі та у строк, встановлений договором. Згідно ч.1 ст.624 ЦК України, якщо за порушення зобов`язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Відповідно до змісту ст. ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Згідно ст.ст.525 і 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу та інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошових зобов`язань. Враховуючи, що відповідач, отримавши від банку кошти у кредит, своїх зобов`язання по їх поверненню і сплаті процентів за користування грошима не виконала, таким чином, суд, установивши всі обставини, які мають істотне значення для правильно вирішення справи, дійшов висновку про наявність підстав для стягнення заборгованості за кредитним договором. Таким чином, вимога позивача щодо стягнення з відповідача боргу у розмірі - 17633,14 грн., яка складається з наступного: 4284,13 грн. - заборгованість за кредитом; 1361,89 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 11987,12 грн. - штраф відповідно до пункту 2.2 Генеральної угоди, є обґрунтованою і підлягає задоволенню у повному обсязі. Проте, позов у частині стягнення комісії задоволенню не підлягає, виходячи з наступного. Згідно ст.55 ЗУ «Про банки і банківську діяльність» відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком. Згідно п.3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених Постановою правління Національного банку України від 10 травня 2007 р. № 168, банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача, тощо) або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача, тощо), або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення змін до нього, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на укладення кредитного договору, тощо). Такий висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові від 16 листопада 2016 р. № 6-1746цс16, яка згідно ст. 360-7 ЦПК України є обов`язковою для всіх судів України. Так, із доданого позивачем розрахунку кредитної заборгованості вбачається, що сума у розмірі 5997,60 грн. значиться як заборгованість по комісії. Отже, стягнення комісії за користування кредитом на умовах визначених в договорі не ґрунтується на положеннях закону, тому вимоги банку в цій частині не підлягають задоволенню. Згідно ст.141 ч.1 ЦПК України на Відповідача слід покласти понесені Позивачем судові витрати по справі у вигляді сплаченого судового збору у розмірі - 1921,00 грн.

Outcome: partial