Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-09 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із позовною заявою про визнання за ним права власності на спадкове майно, а саме на: будинковолодіння в [ADDRESS] та середню земельну частку (пай) площею 1,97га без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості, призначеної для ведення селянського (фермерського) або колективного господарства на території Чайковицької сільської ради Самбірського району Львівської області. Позивач посилається на те, що [INFO] року померла його баба [PERSON]. При житті [PERSON] належали: житловий будинок в [ADDRESS] який відносився до суспільної групи колгоспний двір та земельна частка (пай) площею 1,97га, згідно сертифікату на право приватної власності на землю (середню земельну частку) серії ЛВ №059636. За життя [PERSON] склала заповіт, яким все своє майно заповіла своїм дочкам: [PERSON] та [PERSON], матері позивача. [PERSON] померла [INFO] року ще до відкриття спадщини, і спадкоємцем її майна по закону за правом представлення являється її син - [PERSON], який спадкує ту частку спадщини, яка належала б за заповітом його матері. [PERSON] 13.10.2014 року подала до державного нотаріуса заяву про відмову від прийняття спадщини за заповітом. Позивач звернувся до Рудківської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак, йому було відмовлено через відсутність правовстановлюючого документа на нерухоме майно та нового зразка сертифікату на право приватної власності на землю (середню земельну частку). Оскільки іншого порядку переходу права власності немає, [PERSON] просить в судовому порядку постановити рішення, яким визнати його власником спадкового майна. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явився, - подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримав. У судовому засіданні відповідач [PERSON] позов визнала та пояснила, що не заперечує проти визнання [PERSON] власником спадкового майна [PERSON], що фактично такий перехід права власності є за її особистою ініціативою. З'ясувавши обставини справи та заслухавши пояснення відповідача, суд вважає, що позов слід задовольнити повністю з наступних підстав: Судом установлено, що згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] померла [INFO] року. Відповідно до сертифікату на право приватної власності на землю (середню земельну частку) серії ЛВ №059636 та витягу з книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) по Чайковицькій сільській раді від 29.10.2014 року №01-11/2520, [PERSON] при житті належала земельна частка (пай) у СВСГ "Чайковицька", площею 1,97 в умовних кадастрових гектарах, що розташована на території Чайковицької сільської ради Самбірського району Львівської області. Сертифікат на право приватної власності на землю (середню земельну частку) серії ЛВ №059636 зареєстрований в книзі записів сертифікатів на право приватної власності на землю (середню земельну частку) за №196 на підставі розпорядження голови Самбірської районної державної адміністрації від 21.04.1997 року №262. Згідно довідки №1326 від 09.12.2014 року, виданої виконкомом Чайковицької сільської ради Самбірського району Львівської області, станом на 01.07.1990 року в будинку [ADDRESS] проживали та були зареєстровані: [PERSON] та його дружина [PERSON]; тип двору - колгоспний двір. Із довідки №1137, виданої виконкомом Чайковицької сільської ради Самбірського району Львівської області, вбачається що [PERSON] до дня смерті проживала сама та була зареєстрованою в житловому будинку в [ADDRESS]. [PERSON] і [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі. [PERSON] помер [INFO] року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER]; після його смерті право на належне йому майно набула його дружина [PERSON] по закону в порядку спадкування першої черги, однак в нотаріальну контору для оформлення спадщини не зверталася. Так, як вона постійно проживала у цьому господарстві, а отже вступила та управління спадковим майном і тим самим відповідно до ст. 549 ЦК України в редакції 1963., яка діяла на час відкриття спадщини, прийняла спадщину. Із заповіту від 13.06.1997 року видно, що [PERSON] на випадок своєї смерті розпорядилася про все своє майно, де б воно не знаходилося і з чого б не складалося, - відповідно заповіла своїм дочкам [PERSON] та [PERSON]. У судовому засіданні [PERSON] підтвердила, що відмовляється від своєї частки, що залишилася після смерті її матері [PERSON] в користь [PERSON]. [PERSON] являється стосовно відповідача рідної сестри сином, - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER]. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у постанові від 22.12.1995 року "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" п. 6 "а" право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15.04.1991 року не втратили право на частку в його майні. За п. 6 "г" даної постанови згідно із ст. 4 Постанови Верховної Ради України "Про введення в дію Закону "Про власність" загальні правила спадкування щодо частки члена колгоспного двору в майні двору застосовуються з 01.07.1990 року. Із приводу спадкування позивач звертався до нотаріальної контори, однак йому було відмовлено в оформленні права власності через відсутність правовстановлюючого документа на нерухоме майно та нового зразка сертифікату на право приватної власності на землю (середню земельну частку). Згідно п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ч. 1 ст. 1266 ЦК України, внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Як вбачається із матеріалів позовної заяви, [PERSON] повинен успадкувати ту частку яка б належала його матері [PERSON], як би вона була живою на час відкриття спадщини за заповітом [PERSON]; із пояснень відповідача [PERSON] відомо, що інших спадкоємців окрім сторін у цивільній справі немає. Ураховуючи наведене, суд прийшов до такого вирішення спору виходячи у тому числі із засад змагальності щодо подання доказів, їх дослідження та доведеності перед судом їх переконливості, диспозитивності цивільного судочинства, аналізуючи пояснення відповідача, подані суду матеріали. Позивач [PERSON] просив визнати його власником спадкового майна. Відповідач [PERSON] позов визнала повністю; судом не встановлено підстав для відмови у прийнятті визнання відповідачем позову, а відтак, визнання позову [PERSON] не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів сторін. Тому суд вважає, що позов про визнання права власності на спадкове майно підлягає задоволенню.

Outcome: approved