Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-18 00:00:00

12 січня 2018 року до Кобеляцького районного суду Полтавської області надійшла позовна заява Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до [PERSON] про стягнення заборгованості. 08 лютого 2018 року ухвалою суду було відкрито провадження в справі та призначено судове засідання на 23.03.2018. 23.03.2018 розгляд справи не відбувся в зв'язку з тим, що повістка повернулася не врученою відповідачеві, тому ухвалою суду викликано відповідача до суду на 19.06.2018 через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. В заяві позивач вказував, що відповідно договору без номеру від 13 вересня 2011 року ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» зобов'язалося надати кредит [PERSON] в сумі 2800,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг", «Правилами користування платіжною карткою» та "Тарифами Банку", які викладені на банківському сайті складає між нею та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. Банк надав кредит [PERSON], однак останній в порушення умов Кредитного договору в установлений строк не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно умов договору. Станом на 30 листопада 2017 року за відповідачем по укладеному з ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» Договору без номеру від 13 вересня 2011 року існує заборгованість на загальну суму 35949,26 грн. Позивач просить суд стягнути з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованість за кредитним договором від 13 вересня 2011 року без номеру в розмірі 35949,26 грн, сплачений судовий збір в розмірі 1762,00 грн. В судове засідання представник позивача ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» - Кіріченко В. М. не з'явився, будучи належним чином повідомленим про час і місце судового засідання, але в заяві прохав справу розглядати за його відсутності та повністю задовольнити позовні вимоги. У разі неявки в судове засідання відповідача, прохав провести заочний розгляд справи. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомленим про час і місце слухання справи, що підтверджується опублікованим на офіційному веб-сайті судової влади України оголошенням про його виклик до суду, в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив. За нормою ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ст. 280 ЦПК України судом постановлена ухвала про заочний розгляд справи. Суд, перевіривши та дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що дійсно 13 вересня 2011 року між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] було укладено кредитний договір без номеру, згідно якого Відповідачу надано кредит (а.с. 6,7). Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг", «Правилами користування платіжною карткою» та "Тарифами Банку", які викладені на банківському сайті складає між нею та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві ( а.с. 8-31). [PERSON] за кредитним договором свої зобов'язання належним чином не виконує, заборгованість перед Банком не погашає, а тому станом на 30 листопада 2017 року утворилась заборгованість по кредиту на загальну суму 35949,26 грн, що складається з: кредиту - 2254,69 грн; процентів -29688,53 грн; пені та комісії - 1817,98 грн; штрафу (фіксована частина) - 500,00 грн; штрафу (процентна складова) - 1688,06 грн ( а.с.4-5). Згідно ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що була передана йому позикодавцем) у строк та порядку, що встановлені договором. Згідно із ч.2 ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлено обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому. Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання, а в ч.1 ст. 625 ЦК України зазначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Стаття 1054 ЦК України вказує, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 612 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. В порядку ст. 141 ЦПК України здійснити розподіл судових витрат. Враховуючи, що невиконання позичальником умов кредитного договору є істотним порушенням вказаного договору, оскільки банк не отримав суму боргу за користування кредитом, суд вважає за потрібне стягнути з [PERSON] на користь позивача заборгованість за кредитним договором у розмірі 35949,26 грн, сплачений судовий збір в сумі 1762 грн 00 коп. У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення в порядку ч. 4 ст. 268 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved