Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-27 00:00:00

Акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк" ( далі - АТ КБ "Приватбанк") звернулось до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Посилається на те, що 28 вересня 2012 року між позивачем та відповідачем укладено кредитний договір № б/н, відповідно до якого відповідачу було надано кредит в розмірі 20000,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» і «Тарифами Банку», складає між ним та Банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Оскільки відповідач порушує взяті на себе зобов`язання згідно умов договору не погасив кредит в повному обсязі, наявна заборгованість в розмірі 44447,54 гривень, які просить стягнути та оплачений судовий збір. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03 лютого 2020 року справу № 306/154/20 (провадження № 2/306/210/20) передано на розгляд судді Свалявського районного суду Вінер Е.А. (а.с. 43). 14 лютого 2020 року суддею Свалявського районного суду Вінер Е.А. винесено ухвалу про відкриття провадження у справі (а.с.46). Відповідачем подано відзив на позов в якому зазначає, що проти позову заперечує в повному обсязі. 19 вересня 2012 року між Закритим акціонерним товариством комерційним банком "Приватбанк", правонаступником якого є ПАТ КБ "Приватбанк" та відповідачем було підписано заяву анкету та отримав платіжну картку "Кредитка Універсальна". Жодного посилання на суму отриманого кредита чи відсотків за його користування в заяві анкеті не зазначено. У заяві зазначено, що відповідач згоден з тим, що заява разом з пам"яткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг і Тарифами становить між ним та Банком договір про надання банківських послуг, а також, що він ознайомився та погодився з Умовами та правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які були надані для ознайомлення у письмовому вигляді. Вказує, що в разі укладення кредитного договору, згідно чинного законодавства, проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). У заяві позичальника від 28.09.2012 року процентна ставка не зазначена, як і не зазначений розмір кредиту. Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт "Універсальна", "Універсальна, 30 днів пільгового періоду" та витяг з умов та правил надання банківських послуг і Тарифами відповідач не визнає та вони не містять підпису, а тому вважає, що їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладено між сторонами шляхом підписання заяви-анкети. Просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі (а.с.51-56). Представником АТ КБ "Приватбанк" подано до суду відповідь на відзив відповідача в якому зазначає, що [PERSON] з метою отримання банківських послуг підписав заяву № б/н від 28 вересня 2012 року, згідно якої кредит в розмірі 20000,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. При оформленні кредиту заява на оформлення кредиту підписується повнолітньою,дієздатною особою, чим підтверджується, що позичальник ознайомлений з Умовами та Правилами надання банківських послуг та Тарифами Банку. Укладання договору здійснюється за принципом укладання між Банком і клієнтом договору приєднання. Підписанням заяви Позичальник приєднується до запропонованих Банком Умов та Тарифів. Вказує на те, що при заповненні та підписанні анкети-заяви від 28 вересня 2012 року між банком та [PERSON] були обговорені всі істотні умови договору. До матеріалів справи представнником позивача долучено виписку з карткового рахунку, де прослідковується, що відповідачу було встановлено кредитний ліміт та вбачається, що відповідач користувався грошима, отримував кошти через банкомат, здійснював розрахунки через термінали в касах магазинів, а отже й отримав кредитну картку "Універсальна", оскільки проведення вказаних операцій є неможливим без наявності картки. Виписка по картковому рахунку та розрахунок заборгованості є належними та допустимими доказами по справі. Відповідачем розрахунок заборгованості не спростований, контррозрахунок не наданий, судово-економічні експертизи по справі не призначались. Відповідач не звертався до Банку з повідомленням про незгоду з змінами до Тарифів та Умов та Правил надання банківських послуг, не ініціював розірвання договору, активно користувався карткою,що говорить про прийняття Клієнтом діючих умов банківського обслуговування, а тому заперечення відповідача є необгрунтованими. Зауважує, що згідно виписки по рахунку вбачається, що відповідач до певного часу належним чином виконував свої зобов"язання за кредитом, що свідчить про те, що відповідач знав про умови кредитування та визнав свої зобов"язання за Договором. Тому посилання відповідача про те, що він не був ознайомлений з умовами кредитування є не прийнятним. Просить суд задовольнити позовні вимоги Банку в повному обсязі (а.с.94-107). В судове засідання представник позивача не з"явився, подав до суду клопотання про розгляд справи у відсутності представника Банку (а.с. 5, 39). Адвокат відповідача та відповідач [PERSON] в судове засідання не з"явилися, хоча були належним чином повідомлені (а.с. 47,61,68), про причини своєї неявки суд не повідомили, заяв про розгляд справи без їхньої участі від них не надходило. У зв"язку з неявкою в судове засідання учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до наступного висновку. Між сторонами існують правовідносини, які повинні регулюватися нормами зобов"язального права. Згідно ст. 13 ЦПК України - суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Частиною 1 ст. 81 ЦПК України, передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст. 95 ЦПК України - письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які дані про обставини, які мають значення для правильного вирішення спору. З матеріалів справи вбачається, що 28 вересня 2012 року між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» (правонаступником якого є АТ КБ «ПРИВАТБАНК») та [PERSON] був укладений договір № б/н, шляхом підписання останнім анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку, за умовами якого банк надав відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою відсотків за користування кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки ( а.с. 13-31). До кредитного договору банк додав Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» («Універсальна, 30 днів пільгового періоду», «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», «Універсальна CONTRACT», «Універсальна GOLD»),Умови та правила надання банківських послуг, витяги з цих умов, розміщені на офіційному сайті ПриватБанку: https://privatbank.ua. (а. с. 14-31). Згідно з наданим позивачем розрахунком, заборгованість [PERSON] за вказаним кредитним договором станом на 09 грудня 2019 року становить 44447,54 грн., з яких 24700,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 3979,50грн. - заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст.625, 13174,66 грн. - заборгованість по пені, 2592,74 грн. - заборгованість по судовим штрафам( а.с. 7-12). Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з не додержанням письмової форми, є нікчемним(стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У відповідності з вимогами ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів;3) показаннями свідків. Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Як вбачається зі справи, на підтвердження вимог до [PERSON] позивачем до суду надано анкету-заяву про надання кредиту від 28 вересня 2012 року, розрахунок заборгованості за договором без номеру від 28 вересня 2012 року, виписку про рух коштів за період 01 вересня 2012 року по 19 березня 2020 року, довідкою про отримання відповідачем [PERSON] згідно кредитного договору б/н від 28.09.2012 року карток з терміном дії кредитних карток (а.с.101-105). При цьому із заяви [PERSON] від 28 вересня 2012 року про надання кредиту вбачається, що боржник підписав заяву із зазначенням : «Я згоден(-на) з тим, що дана заява разом з Пам`яткою клієнта, Умовами і Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складають між мною і банком договір про надання банківських послуг. Я ознайомився (-лась) і згоден (-на) з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку, які були надані мені для ознайомлення в письмовому вигляді. Умови і Правила надання банківських послуг розміщені на офіційному сайті ПриватБанка www.privatbank.ua. Я зобов`язуюсь виконувати вимоги Умов і Правил надання банківських послуг, а також регулярно ознайомлюватися з їх змінами на сайті ПриватБанка www.privatbank.ua» ( а.с. 13). Як вбачається з відзиву на позовну заяву про стягнення заборгованості [PERSON] не погоджується з вимогами банку та просить відмовити в їх задоволенні в зв`язку з безпідставністю вимог. Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ КБ «ПРИВАТБАНК» не повернуті, про що свідчить представлений розрахунок заборгованості, підтверджений випискою про рух коштів за кредитним договором, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд приходить до висновку, що банк вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення заборгованості з суми кредитних коштів. Отже, позовні вимоги АТ КБ «ПРИВАТБАНК» про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитом в розмірі 24700,64 грн. підлягають задоволенню. З урахуванням висновку Великої Палати Верховного Суду у вищевказаній постанові по справі № 342/180/17 суд вважає, що в даному випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим АТ КБ «ПриватБанк» в період - з часу виникнення спірних правовідносин (28.09.2012 року) до моменту звернення до суду із вказаним позовом (03.02.2020 року), тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Тарифів та Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову. Як вказала Велика Палата Верховного Суду у вищевказаній постанові по справі 342/180/17-ц, обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом. З урахуванням викладеного, висновку Великої Палати Верховного Суду у згаданому рішенні по справі № 342/180/17, суд вважає, що Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку розміщені на сайті: www/privatbank.ua/, які містяться в матеріалах даної справи та не містять підпису відповідача, не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 28 вересня 2012 року шляхом підписання заяви-анкети. Отже відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань. Тому відсутні правові підстави для стягнення з відповідача на користь АТ КБ «ПриватБанк» штрафів за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань (з огляду на відсутність передбаченого обов`язку відповідача по їх сплаті позивачу у анкеті-заяві). З урахуванням викладеного відсутні правові підстави для стягнення на користь банку процентів,пені та штрафів за недотримання умов кредитного договору. В цій частині в задоволенні позову АТ КБ «ПРИВАТБАНК» необхідно відмовити. За правилами ст.141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судовий збір пропорційно до задоволеної суми позову.

Outcome: partial