Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-28 00:00:00

28 грудня 2016 року Товариство з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» в особі [PERSON] звернулося до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу у розмірі 13759 гривень 68 копійок. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 07 серпня 2015 року між ТДВ СК «Альфа-Гарант» та [PERSON] було укладено договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Згідно полісу № АЕ/4503357 забезпеченим транспортним засобом є транспортний засіб «OPEL KADETT», державний номер [NUMBER]. 13 вересня 2015 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участю забезпеченого автомобіля під керуванням [PERSON] та автомобіля ВАЗ 2107, державний номер [NUMBER], внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Згідно постанови Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя від 29 вересня 2015 року [PERSON] було визнано винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди та притягнуто до адміністративної відповідальності. Оскільки цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «OPEL KADETT», державний номер [NUMBER], була застрахована ТДВ СК «Альфа-Гарант», особа, яка зазнала матеріального збитку [PERSON] звернулася до ТДВ СК «Альфа-Гарант» з заявою про виплату страхового відшкодування. Вважаючи вимоги потерпілої особи обґрунтованими, ТДВ СК «Альфа-Гарант» було здійснено розрахунок та виплачено 13759 гривень 68 копійок страхового відшкодування, тобто виконано зобовязання за полісом № АЕ/4503357. Відповідачем всупереч вимог Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не було належним чином у встановлений законом строк повідомлено ТДВ СК «Альфа-Гарант» про настання дорожньо-транспортної пригоди». З метою досудового врегулювання спору, ТДВ СК «Альфа-Гарант» звернувся до відповідача з регресною вимогою, яку відповідач отримав 29 липня 2016 року, проте станом на сьогодні ТДВ СК «Альфа-Гарант» не отримувало від нього жодних грошових коштів. У судове засідання представник позивача [PERSON], діюча на підставі довіреності, не зявилася, надала заяву з проханням розглядати справу в її відсутності. Просила позовні вимоги задовольнити та зазначила, що проти постановлення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON], будучи повідомлений двічі про день та час розгляду справи за адресою реєстрації, до судового засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив. У звязку з наведеним, зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України, на підставі доказів, які маються в матеріалах справи. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що між СК «Альфа-Гарант» та [PERSON] 07 серпня 2015 року було укладено договір страхування № АЕ/4503357, згідно до якого Позивач зобов'язався у разі настання страхового випадку відшкодувати збитки у межах суми в порядку та на умовах, передбачених договором. Предметом страхування за Договором є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов'язані з володінням, користуванням і розпорядженням автомобілем «OPEL KADETT», державний номер [NUMBER]. Відповідно до п. 2 Договору страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором (полісом). 13 вересня 2015 року о 22.00 годині відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого автомобіля «OPEL KADETT», державний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON] та автомобіля ВАЗ 2107, державний номер [NUMBER], який належить [PERSON] Згідно постанови Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя від 29 вересня 2015 року встановлена вина відповідача у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, також встановлено, що Відповідач вчинив правопорушення передбачене ст. 124 КУпАП. Відповідно положень ч. 4 ст. 61 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення є обов'язковою для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої її ухвалено з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. В результаті Дорожньо-Транспортної пригоди автомобілю потерпілої особи заподіяно матеріальну шкоду. У відповідності до Звіту про оцінку вартості майнової шкоди, заподіяної ушкодженням транспортного засобу від 29 вересня 2015 року, складеного ТОВ «Експертум АВЕ», розмір заподіяної шкоди автомобілю потерпілої особи склала 31523,98 гривень з урахуванням ПДВ. Згідно консультації № 16463 про оцінку пошкодженого транспортного засобу від 24 листопада 2015 року, складеного ТОВ «Експертум АВЕ», ринкова вартість пошкодженого автомобіля ВАЗ 2107, д.н. АН 48671ІС, складає 16764,30 гривень з урахуванням ПДВ. Сума страхового відшкодування до виплати потерпілій особі з урахування визначеної Договором страхування франшизи на підставі Страхового акту № ЦВ/15/1873 від 09 грудня 2015 року складає 13759,69 гривень. Зазначене страхове відшкодування виплачено потерпілій особі [PERSON] на підставі платіжного доручення в повному розмірі. Таким чином, Позивачеві заподіяно шкоду в розмірі 13759,69 гривень. Згідно п. 33.1 ст. 33 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально. У порушення ст.ст. 33, 38 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" ці зобов'язання належним чином відповідно до умов Закону [PERSON] не виконав. Таким чином, судом достовірно встановлено, що позивачем було проведено регламентну виплату згідно норм чинного законодавства за водія транспортного засобу, з вини якого стався страховий випадок. Згідно п. 38.1. ст. 38 Закону страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов: (38.1.1.) до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду: ґ) якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів". Порядок виплати страхового відшкодування регулюються ст. ст. 22, 29, 30, 37 цього Закону. Згідно положень п. 22.1 ст. 22 Закону при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує в установленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третіх осіб. Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Згідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст.ст. 1187, 1188 ЦК України шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Згідно п. 3 ст. 20 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховик зобов'язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Згідно з ч. 2 ст. 34 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону) зобов'язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог-відповідно до звичаїв, ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Претензія про відшкодування шкоди заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в порядку регресу залишена з боку [PERSON] без задоволення (а.с. 41-42). Відповідно до положень ст. ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Разом з тим, відповідачем суду не надано жодних належних та допустимих доказів в заперечення позовних вимог, не здобуто таких доказів і в ході розгляду справи. Оскільки, судом було встановлено, що дії [PERSON] були неправомірними, між ними і спричиненою шкодою є безпосередній причинний зв'язок, є вина зазначеної особи, та заподіяна шкода, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, враховуючи, що він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 Закону, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. У відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України підлягають також стягненню з відповідача судові витрати, пов'язані зі сплатою судового збору при подачі позову до суду у розмірі 1378 гривень.

Outcome: approved