Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-30 00:00:00

23.03.2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання дочки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини від всіх видів заробітку щомісячно до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовної заяви зазначила, що з 12.10.2013 року перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який був розірваний рішенням Зміївського районного суду Харківської області. Від даного шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO], яка проживає з нею. Відповідач на утримання та виховання дитини матеріальної допомоги не надає, чим ставить її з дитиною в тяжке матеріальне становище. Відповідач добровільно не бажає виконувати своїх батьківських обов'язків по утриманню та вихованню дитини, що стало причиною звернення до суду з цим позовом. Належним чином повідомлені сторони повторно в судове засідання не з'явилися. Позивачка [PERSON] подала заяву про судовий розгляд справи за її відсутності, підтримала позовні вимоги у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві, не заперечувала проти ухвалення по справі заочного рішення. Відповідач [PERSON] про причини повторної неявки не повідомив, заперечень проти позову не подавав. Суд не має відомостей про причину повторної неявки відповідача, повідомленого належним чином, що дало підстави вирішити справу на підставі наявних у ній даних (постановити заочне рішення) у відповідністю з ч. 4 ст. 169, ч. 1 ст. 224 ЦПК України, проти чого не заперечувала позивачка. Дослідивши письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного: З копії рішення Зміївського районного суду Харківської області від 29.11.2016 року, копії свідоцтва про народження вбачається, що [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 12.10.2013 року по 29.11.2016 року, мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. (а. с. 5, 6) Даними довідки про склад сім'ї позивачки №3377 від 13.12.2016 року, виданої Бірківською сільською радою Зміївського району Харківської області, та акту обстеження від 24.11.2016 року складеного депутатом Бірківської сільської ради [PERSON], в присутності свідків [PERSON] та [PERSON], підтверджується, що в с. Першотравневе Зміївського району Харківської області по вул. Зеленій (колишня вул. Леніна), буд. 19, разом з [PERSON] проживає: її дочка [PERSON], [INFO]; мати [PERSON]; дід [PERSON] (а. с. 3, 4). Даними довідки ВП "Моторвагонне депо Харків" регіональної філії "Південна залізниця" ПАТ "Українська залізниця" підтверджується, що [PERSON], ІПН [NUMBER], працює на посаді помічника машиніста, за січень-липень 2017 року йому нараховано заробітну плату в розмірі 52926,37 грн. (а. с. 27). Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Статте 51 Конституції України передбачено обов'язок батьків утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної [PERSON] України №789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. У відповідності до ст. 7 СК України, жінка та чоловік мають рівні права і обов'язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім'ї. Відповідно обов'язок по утриманню дитини в рівних частках покладається на її батьків. Статтею 141 СК України встановлено рівність прав та обов'язків батьків щодо дитини, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Зі змісту статті 181 СК України слідує, що способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частиною 2 ст. 18 СК України передбачено, що суд застосовує ті способи захисту прав або інтересів учасників сімейних відносин, які встановлені законом або домовленістю (договором) сторін. У відповідністю зі ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Позивачкою надано докази того, що відповідач, є батьком їх спільного неповнолітнього сина, якого зобов'язаний утримувати до досягнення повноліття, однак між ними не досягнуто згоди щодо порядку участі батька в утриманні дитини. Враховуючи, що відповідач будь-яких заперечень проти позовної заяви не надав, позовна заява [PERSON] про стягування з відповідача на її користь аліментів на утримання дитини у розмірі 1/3 частини доходів щомісячно до досягнення дитиною повноліття є обґрунтованою і підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача належить стягнути судовий збір на користь держави.

Outcome: approved