Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-28 00:00:00

11 січня 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, у якому, враховуючи зменшення позовних вимог, просила стягувати з [PERSON] на її користь аліменти на їхнього сина [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 750 грн., щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття (а. с. 1-3, 35). В обґрунтування позову зазначала, що з 27 березня 2007 року вона перебуває у шлюбі із відповідачем [PERSON] Від шлюбу вони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає разом із нею та знаходиться на повному її утриманні. Подружнє життя у неї з відповідачем не склалося, тому нею подано до суду позов про розірвання шлюбу між ними. Протягом останніх восьми років подружніх відносин вони не підтримують, проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Будь-якої матеріальної допомоги на утримання сина відповідач не надає, участі у вихованні дитини він не приймає, чим ухиляється від виконання батьківських обов'язків. Відповідач є працездатною особою, інших дітей не має. Домовленості щодо утримання сина між ними не досягнуто. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву, у якій просила суд розглянути справу за її відсутності та задовольнити позовні вимоги про стягнення із відповідача на її користь аліментів на їхнього малолітнього сина [PERSON] у твердій грошовій сумі в розмірі 750 грн., що складає половину від прожиткового мінімуму дитини. Відповідач [PERSON], будучи повідомленим про час і місце розгляду справи, у судове засідання не з'явився, подав до суду письмові пояснення на позовну заяву, у яких зазначав, що проти свого батьківського обов'язку утримувати сина [PERSON] він не заперечує та не ухиляється від цього. Враховуючи складну економічну ситуацію у державі, він на даний час не працює та постійного заробітку не має. На його утриманні знаходяться двоє батьків, які є пенсіонерами та також потребують його постійного догляду і додаткових фінансових витрат, зокрема медичної допомоги. Вважає, що розмір аліментів на сина має становити 436 грн. 50 коп., що складає 30 % від встановленого законом прожиткового мінімуму 1455 грн. на дитину віком від 6 до 18 років. Виходячи з наведених обставин, позов [PERSON] визнає лише частково. Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що з 27 березня 2007 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу вони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає із матір'ю та знаходиться на її утриманні. Відповідач [PERSON] проживає окремо від них, добровільно матеріальної допомоги малолітньому сину [PERSON] не надає, про його здоров'я та навчання не піклується. Домовленості щодо утримання дитини батьком між сторонами не досягнуто. У ст. 51 Конституції України, ст. 180 СК України встановлено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із ч. ч. 1, 3 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. За змістом ч. 1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. У ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2016 рік" визначено, що прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років у 2016 році складає: з 1 січня - 1455 грн., з 1 травня - 1531 грн., з 1 грудня - 1637 грн. Згідно із ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини. Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, повинні забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Обов'язок щодо утримання дитини до досягнення нею повноліття законом покладається на обох батьків у рівній мірі. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи, що відповідач [PERSON] матеріальної допомоги малолітньому синові не надає, постійного заробітку (доходу) не має, суд дійшов висновку, що вимоги про стягнення з нього на користь позивача аліментів на дитину у твердій грошовій сумі в розмірі 750 грн., що складає половину встановленого законом прожиткового мінімуму на дитину віком від 6 до 18 років, ґрунтуються на вимогах закону та підлягають задоволенню. Посилання відповідача [PERSON] на те, що на даний час у нього відсутній заробіток, а також те, що на його утриманні знаходяться непрацездатні батьки-пенсіонери, тому він має сплачувати аліменти на дитину лише в мінімальному розмірі, висновків суду не спростовують, оскільки відповідач є фізично здоровою, молодою за віком та працездатною особою, здатен працювати та забезпечувати належні умови життя і розвитку свого малолітнього сина [PERSON]. Зазначені доводи відповідача судом до уваги не приймаються ще й тому, що малолітня дитина у порівнянні з батьками-пенсіонерами, які отримують певний дохід (пенсію), є більш незахищеною особою. За змістом ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. У ч. 3 ст. 88 ЦПК України передбачено, що якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Згідно із п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" позивачі звільняються від сплати судового збору за подання позовів про стягнення аліментів. Виходячи з наведеного, відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" із відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп. За змістом п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України у справах про стягнення аліментів суд допускає негайне виконання рішень у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved