Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-17 00:00:00

15 лютого 2017 року позивач звернулась до суду із вищезазначеним позовом, який в подальшому уточнила. В обґрунтування уточненого позову посилалась на те, що відповідачі є батьками малолітнього [PERSON], [INFO], та неповнолітнього [PERSON], [INFO], які не піклуються про фізичний і духовний розвиток дітей, їх навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування, що негативно впливає на фізичний розвиток дітей, як складову виховання; не спілкуються з дітьми в обсязі необхідному для їх нормального самоусвідомлення; не надають дітям доступу до культурних та інших духовних цінностей; не спричиняють засвоєння ними загальновизнаних норм моралі; зовсім не виявляють інтересу до їх внутрішнього світу; не створюють умов для отримання ними освіти. Крім того діти стверджують, що жодних родинних почуттів до батьків вони не мають. Така поведінка батьків, відсутність материнського тепла та піклування, байдужість до своїх дітей, травмують останніх і негативно впливають на їх емоційний стан. При коротких епізодичних зустрічах батьки здійснюють психологічний тиск на дітей, чим негативно на них впливають, діти стають агресивними, неврівноваженими, некерованими. На даний час відповідачі участі у вихованні дітей не беруть, жодних коштів на їх утримання не надають, а діти повністю знаходяться на її утриманні та вихованні, оскільки вона є їхньою рідною бабусею. У зв'язку з чим позивач просить: позбавити [PERSON] та [PERSON], батьківських прав відносно неповнолітнього [PERSON], [INFO], та малолітнього [PERSON], [INFO] та стягнути з них аліменти в розмірі 1/3 частини з усіх видів їх заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви і до досягнення дитиною повноліття. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позові. Пояснила, що її син - відповідач [PERSON] років з 20 почав вживати наркотичні засоби, проживав разом із [PERSON] протягом 3-4 років та із сином [PERSON], після чого і [PERSON] почала вживати наркотичні засоби. В 2011 році народився син [PERSON], та вони приводили дітей до них в гості. Старший син [PERSON] в сім років купав молодшого брата, батьки не залишали дітям харчі, на ніч залишали їх самих, а вона, як їх бабуся постійно їх відвідувала, відводила їх до дитячого садочку, в який влаштувала молодшого онука сама. Вона постійно відвідувала дітей, готувала їм їжу, прала, прибирала, мила посуд, а в разі коли у неї не було можливості приїхати, всю хатню роботу робив старший онук. Відповідачі продали свою квартиру років 6 тому до народження [PERSON] та у них було відсутнє житло, а вони самі проживають за адресою матері [PERSON] Її онуки проживають разом з нею протягом останніх 2-3 років, спочатку їх забирали батьки на вихідні, потім по неділях. Додала, що у відповідачів є дві судимості за вчинення крадіжок, а самі діти не бажають проживати з ними, відповідачі про них не піклуються, грошима не допомагають, вони наркомани. Відповідачі заперечень проти позову не надавали, в судове засідання не з'явились, про день, місце та час розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки суду не повідомили та про розгляд справи за їх відсутності не клопотали, на підставі чого відповідно до ст. 224 ЦПК України суд вважає можливим провести заочний розгляд справи. Представник третьої особи Служби у справах дітей Новомосковської районної державної адміністрації дніпропетровської області - [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та не заперечувала проти їх задоволення, оскільки відповідачі самоусунулись від виховання малолітніх дітей. Представник третьої особи - Органу опіки та піклування виконавчого комітету Перещепинської міської ради Новомосковського району Дніпропетровської області в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, одночасно надавши висновок Органу опіки та піклування про доцільність позбавлення відповідачів батьківських прав відносно їх синів (а.с. 70, 71-72). Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] зазначила, що вона перебуває на посаді вихователя Перещепинського НВК "Родина", відповідачі не приділяють уваги дітям, а молодший син [PERSON] ходив до неї в садочок 2 рази. Батьки забирали дітей пізно, часто з нецензурною лайкою та були неадекватні. Старший брат [PERSON] чекав на молодшого і не хотів йти додому. Восени 2016 року молодший [PERSON] знову почав відвідувати дитячий садок, після того як діти переїхали проживати до бабусі. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] зазначив, що він перебуває на посаді вчителя Перещепинського НВК "Родина" та є класним керівником [PERSON] з 2016-2017 років, батьки не приділяли уваги дитині, за зазначений період часу він жодного разу батьків [PERSON] не бачив, вони не відвідують батьківських зборів та не відповідають на телефонні дзвінки, навіть не приходять до школи. Додав, що діти позитивно розповідали про бабусю та дідуся, а про батьків не бажали вести розмову взагалі. Суд, вислухавши пояснення позивача, представника третьої особи служби у справах дітей та допитавши свідків, дослідивши наявні письмові докази, приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з встановлених у судовому засіданні наступних обставин. Статтею 150 СК України передбачено, що батьки: зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати та/або батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до роз'яснень, які містяться в п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав", позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків. В пункті 16 даної Постанови зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. А тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Судом встановлено, що відповідачі [PERSON], [INFO], і [PERSON], [INFO], є батьками неповнолітнього [PERSON], [INFO], і малолітнього [PERSON], [INFO], а позивач є бабусею [PERSON] й [PERSON] (а.с. 7, 8, 9, 10). Згідно висновку Перещепинської міської ради Новомосковського району Дніпропетровської області № 2.25-480 від 25 травня 2017 року, Опікунською радою виконкому Перещепинської міської ради були розглянуті та вивчені документи, щодо доцільності позбавлення батьківських прав гр. [PERSON], [INFO], гр. [PERSON], [INFO], стосовно їх дітей: малолітнього [PERSON], [INFO] та неповнолітнього [PERSON], [INFO], було виявлено, що батьки не піклуються про фізичний і духовний розвиток дітей, їх навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дітей, що негативно пливає на їх фізичний розвиток, як складову виховання; не спілкуються з дітьми у повному обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомлення; не надають дітям доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню ними загальновизнаних норм моралі; зовсім не виявляють інтересу до їх внутрішнього світу; не створюють умов для отримання ними освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо так і в сукупності, можна розцінювати, як ухилення від виховання дітей, лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками. Крім того, діти стверджують, що жодних родинних почуттів до батьків вони не мають. Таким чином Орган опіки та піклування вважає, що [PERSON] та [PERSON] не виконують своїх батьківських обов'язків, які закріплені в частинах 1-3 ст. 150 СК України, та вважає за доцільне позбавити їх батьківських прав відносно малолітнього [PERSON], [INFO] та неповнолітнього [PERSON], [INFO] та стягнути на користь дітей аліменти у розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви і до досягнення дітьми повноліття (а.с. 71-72). Судом встановлено, що діти - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] року, разом з батьками за адресою: [ADDRESS], де відповідачами винаймається житло не проживають, а проживають з бабусею - [PERSON] за адресою: [ADDRESS], близько двох років, що підтверджується актом від 21 квітня 2017 року, складеним депутатом Перещепинської міської ради [PERSON] в присутності сусідів [PERSON] та [PERSON] (а.с. 50). Водночас актом від 21 квітня 2017 року, складеним депутатом Перещепинської міської ради [PERSON] в присутності сусідів [PERSON] та [PERSON], встановлено, що в квартирі [ADDRESS] проживає [PERSON], [PERSON] та внуки - [PERSON], [PERSON] (а.с. 51). Згідно акту перевірки житлових умов заявника [PERSON] за адресою: [ADDRESS], від 21 квітня 2017 року, складеного депутатом Перещепинської міської ради [PERSON] в присутності сусідів [PERSON] та [PERSON], встановлено, що квартира - трикімнатна, загальною площею 68,6 м2, житловою площею 43,6 м2, розташована на першому поверсі будинку. Квартира приватизована, будинок з цегли, квартира суха, світла, окрема, газифікована, встановлено індивідуальне опалення, є водопровід, каналізація та ванна кімната. За зазначеною адресою проживають: [PERSON], [INFO], її чоловік [PERSON], [INFO], та онуки - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Громадянка [PERSON] виховує сама двох онуків - [PERSON], 2002 року народження, та [PERSON], 2011 року народження. Онуки проживають не з батьками, а з бабусею та дідусем, житлові умови дозволяють проживати разом, є три окремі кімнати, газ, вода, ванна. [PERSON] піклується про їх навчання, здоров'я, матеріально забезпечує. Діти повністю знаходяться на її утриманні. З метою захисту інтересів дітей, прийнято рішення щодо клопотання винесення питання, щодо позбавлення сина [PERSON] та його дружини [PERSON] батьківських прав, оскільки вони зовсім не опікуються дітьми та не виконують батьківських обов'язків (а.с. 52). Судом встановлено, що діти - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] є учнями Перещепинського НВК "Родина" Новомосковського району Дніпропетровської області, згідно характеристик з навчального закладу діти мають навчальні досягнення середнього рівня, їх батьки цілком самоусунулись від виховання своїх дітей, не навідують їх у навчальному закладі, не забирають додому на вихідні та святкові дні. Батьки не тільки не приймають участь у вихованні своїх дітей, а навіть не цікавляться станом їх здоров'я, умовами проживання та утримання. Така поведінка батьків, відсутність материнського тепла та піклування, байдужість до своїх дітей, травмують дітей та негативно впливають на їх психоемоційний стан. При коротких епізодичних зустрічах батьки здійснюють психологічний тиск на дітей, негативно впливають на них. Діти стають агресивними, неврівноваженими та некерованими, що може мати незворотні наслідки для соціального та морального здоров'я дітей. Своїм прикладом вони спотворюють уявлення дітей про сім'ю та моральні принципи людяності та громадського суспільства (а.с. 54, 55). Оскільки в судовому засіданні встановлено факт того, що відповідачі маючи можливість приймати участь у вихованні дітей, не виконують своїх батьківських обов'язків з виховання неповнолітнього [PERSON], [INFO] та малолітнього [PERSON], [INFO], суд приходить до висновку про необхідність позбавлення відповідачів батьківських прав відносно неповнолітнього [PERSON], [INFO] та малолітнього [PERSON], [INFO], на підставі п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, оскільки це повністю відповідає інтересам дітей. Крім того, статтею 180 СК України встановлено обов'язок батьків утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття, однак відповідачі ухиляються від виконання даного обов'язку, що вимусило позивача звернутись з даним позовом до суду. При визначення розміру аліментів суд враховує стан здоров'я дітей, їх матеріальне становище, матеріальне становище відповідачів. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги, в цій частині, обґрунтовані та підлягають задоволенню, і з урахуванням вимог ст. 182 СК України, з відповідачів на користь [PERSON], [INFO], на утримання неповнолітнього [PERSON], [INFO] та малолітнього [PERSON], [INFO], повинні бути стягнуті аліменти у розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 30 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з кожного, починаючи стягнення з 15 лютого 2017 року і до моменту повернення дітей батькам, або одному з них, але не пізніше досягнення дітьми повноліття. На підставі ст. 88 ЦПК України, з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 320,00 грн. з кожного та на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 320,00 грн. з кожного. На підставі викладеного,

Outcome: approved