Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-12 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою про надання дозволу на тимчасовий виїзд за кордон малолітньої дитини без згоди батька. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що з відповідачем позивачка перебувала в зареєстрованому шлюбі до 26.08.2014 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу дитина постійно проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Оскільки, позивачка має можливість оздоровлювати дитину за кордоном і відповідач чинить перешкоди у наданні дозволу на тимчасовий виїзд за кордон, позивачка змушена звертатися до суду для врегулювання даного питання. Просить суд надати дозвіл для виїзду за кордон України дитини без супроводу батька. В судовому засіданні позивачка та її представник повністю підтримали позовні вимоги, та просили їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю та просив їх задовольнити. Суд, вислухавши пояснення позивачки, її представника та відповідача, дослідивши письмові докази в справі, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких мотивів. Відповідно до ч. 4 ст. 130 Цивільного процесуального кодексу України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 вищезазначеного Кодексу у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть у справі, не підлягають доказуванню. Встановлено, що сторони по справі знаходились у зареєстрованому шлюбі, який 26.08.2014 року був розірваний, що підтверджується рішенням Чортківського районного суду від 26.08.2014 року. Від даного шлюбу у сторін є дитина - син [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу дитина постійно проживає з позивачкою, що підтверджено довідкою про склад сім'ї від 13.01.2014 року виданої Нагірянською сільською радою.. На даний час позивачка має можливість оздоровлювати дитину за кордоном, але відповідач не дає дозвіл на виїзд та оформлення проїзних документів на сина [PERSON]. Відповідно до ст.Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Згідно ст.8 Сімейного кодексу України, якщо особисті немайнові та майнові відносини між подружжям, батьками та дітьми, іншими членами сім'ї та родичами не врегульовано цим Кодексом, вони регулюються відповідними нормами Цивільного кодексу України, якщо це не суперечить суті сімейних відносин. Відповідно до ч.3 ст. 313 ЦК України, фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або супроводі осіб, які уповноважені ними. Із змісту пункту 2 статті 4 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" вбачається, що за відсутності згоди одного з батьків, виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду. Відповідно до пункту 2.2 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 року №57 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 25.08.2010 року №724), передбачено, що виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-ти річного віку, в супроводі одного з батьків, здійснюється у разі пред'явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд за межі України без згоди та супроводу другого з батьків. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання, задовольнивши позов. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі ст.4 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзд в Україну громадян України", Постановою Кабінету Міністрів України "Про затвердження правил перетинання державного кордону громадянами України" від 27.01.1995 року №57,ст.313 ЦК України, ст. 8 СК України, та

Outcome: approved