Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача та з урахуваням уточнень просив визнати право власності за [PERSON] на квартиру [ADDRESS] в порядку спадкування після смерті [PERSON], померлої [INFO]. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що [INFO] помер його батько - [PERSON], [INFO] помер рідний брат - [PERSON] та [INFO] померла мати Позивача - [PERSON]. Після їх смерті відкрилась спадщина на квартиру [ADDRESS]. Зазначена квартира належала померлим на підставі Свідоцтва про право власності на житло, виданого на підставі розпорядження №200 Дніпропетровським тепловозоремонтним заводом від 15 листопада 1993 року, зареєстрованого в Дніпропетровському міжміському бюро технічної інвентаризації за №212п-64. Проте, постановою від 07.08.2014 року, що була винесена державним нотаріусом Сьомої Дніпропетровської державної нотаріальної контори, Позивачу було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії - видачі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом подружжя на квартиру [ADDRESS] після смерті [PERSON], померлої [INFO] та [PERSON] померлого [INFO], оскільки згідно Свідоцтва про право власності на житло спадкова квартира належить [PERSON], [PERSON], [PERSON], на праві спільної часткової власності відповідно до ЗУ "Про приватизацію державного житлового фонду", тому неможливо видати спадщину на вищевказану квартиру на підставі заповіту подружжя, оскільки подружжя має право розпоряджатися лише майном, яке належить йому на праві спільної сумісної власності. Представник позивача надала заяву про розгял справи без фіксації судового процеса технічними засобами, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити з урахуванням обставин викладених в позовній заяві. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, причину своєї неявки суду не повідомив. Представник Сьомої дніпропетровської державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, причину своєї неявки суду не повідомив. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, [INFO] помер батько позивача - [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] від 27 липня 2010 року. [INFO] померла мати позивача - [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] від 19 вересня 2013 року. [INFO] помер рідний брат позивача - [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] від 30.11.2012 року. Після їх смерті відкрилась спадщина на квартиру [ADDRESS]. Зазначена квартира належала померлим на підставі Свідоцтва про право власності на житло, виданого на підставі розпорядження №200 Дніпропетровським тепловозоремонтним заводом від 15 листопада 1993 року, зареєстрованого в Дніпропетровському міжміському бюро технічної інвентаризації за №212п-64. 28 березня 2008 року [PERSON] та [PERSON], на випадок своєї смерті склали заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за №320, згідно якого батьки позивача розпорядилися про те, що належні їм частини на праві спільної сумісної власності квартири [ADDRESS] заповідають сину - [PERSON] (позивачу). В заповіті роз'яснено, що після смерті одного з подружжя частка у праві спільної сумісної власності переходить до другого з подружжя , який його пережив, а у разі смерті останнього право на спадщину має [PERSON]. Після смерті своїх батьків, [PERSON], звернувся до Сьомої Дніпропетровської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, на підставі якої державним нотаріусом було 17.10.2013 року заведено спадкову справу №1013/2013. Крім того, позивач 07.08.2014 року звернувся з заявою щодо отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом подружжя на квартиру [ADDRESS] після [PERSON], померлої [INFO] та [PERSON], померлого [INFO]. Постановою від 07.08.2014 року, що була винесена державним нотаріусом Сьомої Дніпропетровської державної нотаріальної контори, [PERSON] було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії - видачі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом подружжя на квартиру [ADDRESS] після смерті [PERSON], померлої [INFO] та [PERSON] померлого [INFO]. Зазначена постанова обґрунтована тим, що згідно Свідоцтва про право власності на житло, виданого Дніпропетровським тепловозоремонтним заводом 15.11.1993 року на ім'я [PERSON], [PERSON], [PERSON], квартира [ADDRESS] належить власникам на праві спільної часткової власності відповідно до ЗУ "Про приватизацію державного житлового фонду". Таким чином, неможливо видати спадщину на вищевказану квартиру на підставі заповіту подружжя від 28.03.2008 року за реєстровим №320, оскільки подружжя має право скласти спільний заповіт щодо майна, яке належить йому тільки на праві спільної сумісної власності. На теперішній час, позивач є єдиним спадкоємцем після смерті своїх батьків - [PERSON], померлого [INFO] та [PERSON], померлої [INFO], та має право на спадкування квартири [ADDRESS], що належала на праві власності померлим батькам. Крім того судом досліджений той факт, що [PERSON] прийняла спадщину після смерті свого чоловіка [PERSON] та іншого сина [PERSON], оскільки проживала разом з ними на час відкриття спадщини та фактично володіла спадковим майном до дня своєї смерті, що підтверджується довідка про зареєстрованих осіб. Позивач є єдиним спадкоємцем після смерті матері та має право на спадкування квартири [ADDRESS]. У відповідності до положень ст.ст.1216-1217 Цивільного Кодексу України - спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. (ст.1222 Цивільного Кодексу України) Ст.1223 ЦК України зазначено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів (ст.328 ЦК України). За нормами ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. У відповідності до ст.41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. З встановлених судом обставин, суд вважає за можливе визнати право власності за [PERSON] на квартиру [ADDRESS], в порядку спадкування після смерті [PERSON], померлої [INFO]. Стаття 182 ЦК України передбачає, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Відповідно до ст. 4 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень" право власності на нерухоме майно підлягає обов'язковій державній реєстрації. Згідно ст.19 Закону, органом, який здійснює реєстрацію прав є в тому числі і органи державної реєстрації прав, утворені Міністерством юстиції України в установленому законодавством порядку. В даному випадку таким органом є Реєстраційна служба Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області /вул.Комсомольська, 56 у м. Дніпропетровську/. На підставі викладеного,

Outcome: approved