Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом, у якому просила скасувати державну реєстрацію права власності № 22660174 від 28 вересня 2017 року про реєстрацію права власності за [PERSON] на земельну ділянку площею 7,1331 га, кадастровий номер 3523182400:02:001:0157, яка розташована на території Ленінської сільської ради Маловисківського району та скасувати запис про державну реєстрацію речового права № 22660246 від 28 вересня 2017 року щодо реєстрації права оренди сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Злагода" на земельну ділянку площею 7,1331 га, кадастровий номер 3523182400:02:001:0157, яка розташована на території Ленінської сільської ради Маловисківського району Кіровоградської області. Позов мотивовано тим, що позивач [PERSON] є власником земельної ділянки кадастровий номер 3523182400:02:000:0157, площею 7,13 га, яка розташована на території Ленінської сільської ради Маловисківського району Кіровоградської області, цільове призначення земельної ділянки - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується записами в державному акті на право власності на земельну ділянку серії КР № 015246, виданого 21 березня 2006 року. Вказаний державний акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 7. У березні 2018 року позивачеві стало відомо, що 28 вересня 2017 року право власності на належну їй земельну ділянку зареєстровано за громадянином [PERSON] , окрім цього 28 вересня 2017 року зареєстроване речове право на вказану вище земельну ділянку у вигляді права оренди землі за СТОВ «Злагода». Позивач вказує, що державна реєстрація державного акта на право власності на земельну ділянку серії КР № 015246, виданого 21 березня 2006 року, проведена відповідно до вимог законодавства, чинного на час його реєстрації та обов`язку реєструвати вказане речове право у створеному з 1 січня 2013 році в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» не передбачено. Позивач вважає, що прийняття державним реєстратором рішення про проведення державної реєстрації права власності на належну позивачеві земельну ділянку за [PERSON] відбулась 28 вересня 2017 року без врахування вимог п. 5, 6, 11 ч.1 ст. 24, ч. 2 ст. 24, п. 1 ч. 3 ст. 10, п.3 ч. 3 ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», оскільки державний реєстратор не вчинив всіх належних дій для запобігання подвійної реєстрації права власності на земельну ділянку за різними правонабувачами, зокрема, не направив відповідного запиту з метою отримання відомостей з Книги записів реєстрації державних актів на право приватної власності, що зберігається у відділі Держгеокадастру Маловисківського району, в якому до 1 січня 2013 року реєструвались державні акти на право власності на земельну ділянку. Позивач зазначила, що відповідно до ч. 2 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. 3 серпня 2018 року відкрито провадження по справі (а.с. 44). 24 січня 2019 року ухвалою суду до участі в справі залучено Копанську сільську раду Маловисківського району Кіровоградської області, як третю особу на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору. 1 жовтня 2019 року ухвалою суду закрито підготовче провадження, справа призначена до судового розгляду (а.с. 146). Учасники справи в судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлені належним чином. Позивача [PERSON] надіслала до суду письмову заяву, в якій позов підтримала в повному обсязі та просила розглянути справу у її відсутність. Відповідач [PERSON] не надав відзив на позов та докази на спростування доводів позивача та будь-яких заяв з процесуальних питань. У матеріалах справи є заява від представника відповідача Смолінської селищної ради Маловисківського району в Кіровоградській області про визнання позову та розгляд справи в його відсутність. Від представника Копанської сільської ради Маловисківського району надійшла заява про визнаня позову та розгляд справи у його відсутність. Суд розглянув справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу за відсутності учасників справи. Позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником земельної ділянки № [NUMBER] , площею 7,13 га, кадастровий номер 3523182400:02:000:0157, яка розташована на території Ленінської сільської ради Маловисківського району Кіровоградської області, що підтверджується записами в державному акті на право власності на земельну ділянку серії КР № 015246, виданого 21 березня 2006 року (а.с. 158). Вказаний державний акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 7 (а.с. 158). Відповідно до інформації з Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку відповідач [PERSON] є власником земельної ділянки кадастровий номер 3523182400:02:001:0157, площею 7,13 га, яка розташована на території Ленінської сільської ради Маловисківського району Кіровоградської області, номер запису про право (в державному реєстрі прав) 22660174 від 28 вересня 2017 року. Крім того, 28 вересня 2017 року зареєстровано речове право на земельну ділянку у вигляді права оренди землі за СТОВ «Злагода», номер запису про право (в державному реєстрі прав) 22660246 (а.с. 6). Згідно технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку, власнику земельної частки (паю) громадянці [PERSON] для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Ленінської сільської ради Маловисківського району Кіровоградської області від 2006 року та технічної документації, від 2017 року, із землеустрою щодо становлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) громадянину [PERSON] ( КВЦПЗ А .01.01) ведення товарного сільськогосподарського виробництва за адресою Кіровоградська область Маловисківський район Ленінська сільська рада, кадастровий номер земельної ділянки 3523182400:02:001:0157 конфігурація, розташування, площа та опис меж спірної земельної ділянки повністю збігаються (а.с. 13-33, 93-113). Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України "Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме. майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Згідно з ч. 3 ст. 3 наведеного Закону речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації. На момент отримання позивачем Державного акту на право власності на земельну ділянку порядок видачі та реєстрації державних актів на право власності на землю був урегульований Інструкцією про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів право приватної власності на землю, право колективної власності на землю, право власності на землю і право постійного користування землею, договорів на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди) та договорів оренди землі, затвердженої наказом Державного комітету України по земельних ресурсах № 43 від 4 травня 1999 року (далі - Інструкція). За змістом пунктів 3.2, 3.3 Інструкції, державна реєстрація державних актів на право власності на земельну ділянку, на право постійного користування земельною ділянкою, договорів оренди землі здійснювалось структурними підрозділами Центру державного земельного кадастру при Держкомземі України, про що ведеться книга записів реєстрації державних актів. Як встановлено судом, державний акт на право власності на земельну ділянку [PERSON] видано 21 березня 2006 року, зареєстровано у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за порядковим номером № 7. Тому, державна реєстрація цього державного акту, що підтверджує право власності [PERSON] на спірну земельну ділянку, була проведена відповідно до вимог законодавства, чинного на час такої реєстрації, яке не вимагало подальшої додаткової реєстрації права власності земельної ділянки за позивачем, а тому виходячи з вимог ч. 3 ст. 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" право власності на спірну земельну ділянку набуте позивачем у 2006 році визнається дійсним і обов`язку реєструвати таке речове право у створеному з 1 січня 2013 року Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" не передбачено. Відповідно до матеріалів справи, прийняття державним реєстратором рішення про проведення державної реєстрації права власності на належну позивачу земельну ділянку за [PERSON] здійснено 28 вересня 2017 року згідно приписів Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Згідно з п.п. 5, 6, 11 ч. 1 ст. 24 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо наявні суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями; наявні зареєстровані обтяження речових прав на нерухоме майно; заявником подано ті самі документи, на підставі яких заявлене речове право, обтяження вже зареєстровано у Державному реєстрі прав. Відповідно до ч. 2 ст. 24 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" за наявності підстав для відмови в державній реєстрації державний реєстратор приймає рішення про відмову в державній реєстрації прав та їх обтяжень. Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 10 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державного реєстратора зобов`язано встановлювати відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями. Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 10 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" під час проведення державної реєстрації прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року, обов`язково запитує від органів влади, підприємств, установ та організацій, які відповідно до законодавства проводили оформлення та/або реєстрацію прав, інформацію (довідки, засвідчені в установленому законодавством порядку копії документів тощо), необхідну для такої реєстрації, у разі відсутності доступу до відповідних носіїв інформації, що містять відомості, необхідні для проведення державної реєстрації прав, чи у разі відсутності необхідних відомостей в єдиних та державних реєстрах, доступ до яких визначено цим Законом, та/або у разі, якщо відповідні документи не були подані заявником. Органи державної влади, підприємства, установи та організації зобов`язані безоплатно протягом трьох робочих днів з моменту отримання запиту надати державному реєстратору запитувану інформацію в паперовій та (за можливості) в електронній формі. Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що державний реєстратор під час проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно зобов`язаний перевірити всю можливу інформацію про наявність або відсутність вже зареєстрованих речових прав з метою недопущення одночасного існування їх подвійної державної реєстрації за різними особами. 28 вересня 2017 року, під час прийняття рішення про проведення державної реєстрації права власності на земельну ділянку за [PERSON] , державним реєстратором не було враховано наведених вище положень законодавства, ним не було вчинено всіх належних дій для запобігання випадків подвійної реєстрації права власності на земельну ділянку за різними право набувачами. Внаслідок цього відбулася державна реєстрація права власності за відповідачем на земельну ділянку, які належать позивачу, що є неприпустимим і само по собі є підставою для скасування прийнятого державним реєстратором рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. Пунктом 41 Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №1141 від 26 жовтня 2011 року, передбачено, що державний реєстратор вносить записи до Державного реєстру прав про скасування державної реєстрації прав у разі скасування на підставі рішення суду рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. За таких обставин, суд дійшов висновку про необхідність задоволення заявлених позовних вимог.

Outcome: approved