Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-30 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності на майно. Позовні вимоги позивач мотивує тим, що між нею та відповідачем був укладений договір купівлі-продажу житлового будинку з надвірними спорудами № [ADDRESS] та договір купівлі-продажу присадибної ділянки площею 0,0380 га, на якій розташований зазначений будинок. Відповідач [PERSON] отримала від позивача обумовлену суму коштів сторонами було підписано договори купівлі-продажу. Сторони звернулися до нотаріальної контори для посвідчення укладених між ними договорів, однак отримали відмову, яка мотивована тим, що правовстановлюючий документ на будинок, яким є свідоцтво про право власності на нерухоме майно містить розбіжності щодо визначення долі власника - [PERSON] Так в розділі "Тип об'єкта" зазначено, 24/100 частини житлового будинку з господарськими будівлями, в той час як в розділі "Власники" її доля зазначена як 1/1. Вказані розбіжності виникли в зв'язку з тим, що будинок перебував у спільній частковій власності. В подальшому відбувся поділ будинку і кожен співвласник став власником однієї цілої частини, кожній з яких було присвоєно окремий номер, зокрема 13/1, 13/2, 13/3 та 13/4. Намагання власниці домоволодіння внести зміни до Свідоцтва про право власності на нерухоме майно виявились марними, тому сторони позбавлені можливості належним чином оформити договір купівлі-продажу житлового будинку. В зв'язку з цим, позивач просила визнати дійсними укладені з відповідачем [PERSON] договори купівлі-продажу будинку та присадибної ділянки, та визнати за нею право власності на зазначений будинок та присадибну ділянку. В судове засідання позивач не з'явилася, надавши до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явилась, надавши до суду заяву, в якій просить розглянути справу без її участі, позовні вимоги визнає. Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з'явились, враховуючи положення ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до положень ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. В п. 24 Постанови № 2 від 12.06.2009 року "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" Пленум Верховного Суду України дав роз'яснення, що у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження обставин справи. Виходячи з наведеного, дослідивши матеріали справи, суд вважає за можливе прийняти визнання позову відповідачем, оскільки судом не встановлено обставин, які б свідчили, що таке визнання суперечить вимогам закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до положень ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Статтею 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Відповідно до ч.1 ст.120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved