Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-14 00:00:00

Позивач ПАТ "Азот" звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням. Свої позовні вимоги мотивує тим, що згідно з витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 9915737 від 22.02.2006 р. гуртожиток по [ADDRESS] знаходиться у власності ПАТ "Азот". Відповідача [PERSON] було зареєстровано у гуртожитку за вищевказаною адресою на підставі ордеру № 803/094 від 05.09.2005 р. Однак, відповідач без поважних причин не користується наданою житловою площею. Згідно акту обстеження кімнати [ADDRESS] від 22.12.2014 р. [PERSON] для поселення за місцем реєстрації не з'явився. Особисті речі відповідача в зазначеній кімнаті відсутні. Відомості про його місцезнаходження та фактичного проживання позивачу невідомі. Це свідчить про те, що відповідач виключно формально зареєстрований у гуртожитку по [ADDRESS], а фактично втратив інтерес до жилого приміщення і не бажає в ньому проживати у подальшому. На підставі вищевикладеного просить суд визнати [PERSON] особою, що втратила право користування жилим приміщенням за адресою: [ADDRESS]. Судові витрати покласти на відповідача. Представник позивача ПАТ "Азот" по довіреності Сидорова О.С. в судове засідання не з'явилася. До початку судового засідання 15.04.2015 р. звернулася до суду з заявою про розгляд справи без участі представника ПАТ "Азот", позовні вимоги підтримує повністю та просить задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з'явився, про причину не явки суду не повідомив, був належним чином повідомлений про день та час розгляду справи рекомендованим листом, який повернувся до суду не отриманим, що відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України є належним повідомленням сторони про день та час розгляду справи. Суд ухвалив на підставі ст. 224 ЦПК України провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши письмові матеріали справи, на підставі їх повного, об'єктивного та всебічного дослідження, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно ордеру № 803/094 від 05.09.2005 р. виданого адміністрацією ВАТ "Азот" відповідачу [PERSON] було надано в користування ліжко-місце в гуртожитку за адресою: [ADDRESS] Даний гуртожиток на підставі наказу Фонду державного майна України від 24.06.1994 р. № 41-АТ належить на праві приватної власності ПАТ "Азот", що підтверджується витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно від 22.02.2006 р., реєстраційний номер 2565435. Згідно по квартирної картки [PERSON], 1979 року народження зареєстрований в кімнаті № 104 в гуртожитку по [ADDRESS]. Згідно акту складеного 22.12.2014 р. комісією в складі працівників гуртожитку по [ADDRESS] [PERSON], 1979 р.н. звернувся з заявою про реєстрацію та поселення в гуртожиток, на вищезазначеній житлові площі зареєструвався, але не з'явився для поселення. Відповідно до положень "Примірного положення про гуртожитки" гуртожитки призначаються для проживання робітників, службовців, студентів, учнів, а також інших громадян у період навчання або роботи. Жила площа в гуртожитку надається за спільним рішенням адміністрації підприємства, установи, організації чи органу кооперативної або іншої громадської організації та відповідного профспілкового комітету. На підставі вищевказаного рішення адміністрація підприємства, установи, організації видає громадянинові спеціальний ордер, який є єдиною підставою для вселення на надану жилу площу. Згідно зі ст. 71 ЖК України, житлове приміщення зберігається за тимчасово відсутніми членами сім'ї наймача протягом 6 місяців. Згідно зі ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Оскільки в судовому засіданні було достовірно встановлено, що відповідач [PERSON] не проживає в кімнаті № 104 гуртожитку по [ADDRESS] без поважних причин з часу реєстрації ( 05.10.2005 р.), тобто більше 6 місяців, з заявою до ПАТ "Азот" як до наймодавця, про продовження строку користування наданим житловим приміщенням у зв'язку з тимчасовою відсутністю, не звертався, в зв'язку з цим, суд вважає, що його необхідно визнати таким, що втратив право на користування житловим приміщенням. Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Оскільки позовні вимоги позивача були задоволені повністю, при подачі позову до суду позивачем був сплачений судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп., що підтверджується платіжним дорученням № 1176 від 13.01.2015 р., тому ці витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved