Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-30 00:00:00

05.08.2014 р. до Слов'янського міськрайонного суду з вказаним позовом звернулася позивач, посилаючись на те, що з відповідачем вона перебувала у трудових відносинах з 01 березня 2004 року до 31 березня 2014 року, і працювала на посаді заступника директора по виробництву. На день звільнення її з роботи відповідач мав перед нею заборгованість по заробітній платі в розмірі 6020,56 грн. В порушення вимог ст.ст. 47,49,116 КЗпП України в день звільнення її з роботи не провів з нею розрахунку та не виплатив їй заробітну плату в розмірі 6020,56 грн. до теперішнього часу, а також не видав їй довідку про заборгованість по зарплаті. Вона змушена звертатися з цим позовом. Порушення відповідачем її законних прав на своєчасне отримання заробітної плати та невиплата належної їй заробітної плати протягом чотирьох місяців їй завдана моральна шкода. Вона відчувала матеріальні труднощі, обмежувала себе в харчуванні, що відбилося на її самопочутті, вона не могла придбати необхідні медикаменти, не могла виїхати за межі міста Слов'янська на період проведення АТО, відчувала страх за своє життя і це спричинило їй моральні страждання. Вважає, що відповідач зобов'язаний виплатити їй моральну шкоду в розмірі 3000 грн. Просить суд стягнути з ТОВ "Укрстройдеталь" на її користь заборгованість по заробітній платі в розмірі 6020,56 грн. та моральну шкоду у розмірі 3000 грн. Позивач в судовому засіданні не була присутня, але надала до суду заяву, в якій просила розглянути справу без її участі, підтримала позовні вимоги в повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, однак у судове засідання не з»явився, причини неявки суду не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи до суду не направив. У зв'язку з даною обставиною та відповідно до вимог ст.224 ЦПК України суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні з достовірністю встановлено, що : - позивач працював в ТОВ "Укрстройдеталь", що підтверджено її трудовою книжкою (а.с. 3) та свідчить про знаходження позивача з відповідачем у трудових правовідносинах; - відповідно до приказу № 13-к від 31.03.2014 року [PERSON] була звільнена з роботи згідно ст. 38 ч. 1 КЗпП України; - заборгованість ТОВ "Укрстройдеталь" по заробітній платі перед позивачем складає 6020,56 грн. Стаття 94 КЗпП України вказує, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник, або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Згідно вимог ч. 1 ст. 115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів. На підставі зазначених обставин судом встановлено, що порушено право позивача на своєчасну оплату праці, а тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути заборгованість по заробітній платі за період з 01 березня 2014 року по 31 березня 2014 у сумі 6020,56 грн. Вирішуючи питання стосовно стягнення моральної шкоди, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст. 237-1 КЗпП України, відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Відповідно до Рішення Конституційного суду України №4-рп/2012 від 22.02.2012 року, в аспекті конституційного звернення положення частини першої статті 233 Кодексу законів про працю України у взаємозв'язку з положеннями статей 116, 117, 237-1 цього кодексу слід розуміти так, що для звернення працівника до суду з заявою про вирішення трудового спору щодо стягнення заборгованості по заробітній платі та про відшкодування завданої при цьому моральної шкоди встановлено тримісячний строк, перебіг якого розпочинається з дня, коли звільнений працівник дізнався або повинен був дізнатися про те, що власник або уповноважений ним орган, з вини якого сталася затримка виплати всіх належних при звільненні сум, фактично з ним розрахувався. Враховуючи обставини справи, а саме те, що період невиплати відповідачем [PERSON] заборгованості заробітної плати складає чотири місяці, на що вказує позивач, однак саме з квітня 2014 року, коли повинна була виплатитися заробітна плата за березень, до липня 2014 року на території міста Слов'янськ Донецької області проводилася активна фаза антитерористичної операції, та зважаючи на той факт, що позивач не надала ніяких документів, підтверджуючих її моральні страждання, пов'язані з невиплатою заробітної плати, суд вважає необхідним позовну вимогу, щодо стягнення моральної шкоди, залишити без задоволення. Відповідно до ч.2,3 ст. 10 ЦПК України, сторони, які беруть участь у справі мають рівні права щодо подання доказів , їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Крім того на підставі ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. На підставі викладеного та

Outcome: partial