Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-04 00:00:00

Позивач, Акціонерне товариство Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (далі - АТ КБ «ПРИВАТБАНК»), звернувся 01.02.2021 року до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитним договором №б/н від 05.11.2019 року в сумі 220174,85 гривень та судові витрати у справі. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідач звернувся до АТ КБ «ПРИВАТБАНК» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву №б/н від 05.11.2019 року, відповідно до якої отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом. Взятих на себе зобов`язань відповідач не виконує, у зв`язку з чим, станом на 28.10.2020 року виникла заборгованість у розмірі 220174,85 гривень. Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Згідно з ч.13 ст.7 ЦПК України судове засідання не проводиться. Відповідачу [PERSON] за зареєстрованою в установленому порядку адресою направлено копію ухвали про відкриття провадження, позовну заяву з додатками, які він отримав 16.04.2021 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Відзив на позовну заяву до суду не надходив. У відповідності до вимог ст.ст.280-281 ЦПК України, з урахуванням особливостей, встановлених для розгляду справ в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, суд вважає за можливе вирішити справу в заочному порядку, з огляду на те, що відповідач повідомлявся про перебування в провадженні суду даної справи. Однак у встановлений судом термін відзив на позовну заяву та/або клопотання про розгляд справи з викликом сторін, - не подав, крім того, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи. Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини справи, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, приходить до наступних висновків. Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. В силу ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як вбачається з матеріалів справи, 05.11.2019 року між АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] укладено кредитний договір, шляхом підписання відповідачем Анкети-заяви про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг, згідно зі змістом якої відповідач погодився, що вказана Заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами і Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку становлять між сторонами договір про надання банківських послуг (а.с.22, 23). Також, 28.01.2020 року відповідачем підписаний Паспорт споживчого кредиту (а.с.24, 25). З довідки щодо видачі кредитних карток вбачається, що позивачем 25.10.2017 року відповідачу видано платіжну картку [NUMBER] зі строком дії до 10/18, 02.05.2018 року - [NUMBER] зі строком дії до 04/21, 27.11.2018 року - [NUMBER] зі строком дії до 11/21 (а.с.21). Як слідує з довідки про зміну умов кредитування, за картковим рахунком відповідача кредитний ліміт 28.01.2020 року встановлено 200000,00грн., 25.05.2020 року зменшено кредитний ліміт до 183210,00грн., 01.10.2020 року зменшено до 0,00грн. (а.с.20). Свої зобов`язання позивач виконав, що підтверджується випискою про рух коштів на рахунку відповідача [PERSON] , з якої вбачається, що відповідачу надано у користування кредитні кошти (а.с.9-19). При укладенні Договору сторони керувались ч.1 ст.634 ЦК України. Згідно із цією статтею ЦК договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідач [PERSON] здійснював повернення кредитних коштів не в повному обсязі, у зв`язку з чим за розрахунками позивача станом на 28.10.2020 року, утворилась заборгованість 220174,85грн., яка складається з: заборгованості за тілом кредиту - 142953,54грн. в т.ч. заборгованість за поточним тілом кредиту - 142953,54грн., заборгованість за простроченим тілом кредиту - 48236,27грн., заборгованості за нарахованими відсотками - 11089,02грн., заборгованості за простроченими відсотками - 17896,02грн., заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно з ст.625 - 0,00грн., нарахована пеня - 0,00грн., нарахована комісія - 0,00грн., що вбачається з розрахунку заборгованості (а.с.7, 8). На підтвердження заявлених вимог позивачем також надано виписку з особового рахунку клієнта [PERSON] , яка відповідно до п.п.3, 6 ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", ст.41 Закону України "Про Національний банк України" та ч.ч.1, 2 ст.68 Закону України "Про банки та банківську діяльність", Положення про організацію бухгалтерського обліку та звітності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 30.12.1998 року №566 - є регістром аналітичного обліку, вміщує записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Дослідивши виписку з особового рахунку клієнта [PERSON] по картках [NUMBER] , [NUMBER] , [NUMBER] , суд дійшов висновку, що відповідач [PERSON] з 05.10.2017 року по 02.07.2020 року користувався кредитними коштами, наданими йому банком за договором б/н від 05.11.2019 року (використано кредитні кошті в останнє 25.03.2020 року - придбання продуктів, 02.07.2020 року - поповнення в терміналі самообслуговування) (а.с.9-19). Проте, відповідно до виписки з особового рахунку, за розрахунком суду, відповідачем за період з 05.10.2017 року по 01.10.2020 року фактично використано кредитні кошти банку в розмірі 1267233,67грн., на повернення кредитних коштів ним внесено на платіжну картку 1245788,99грн. власних коштів (сума фактично витрачених та неповернутих коштів складає 21444,68грн.). Нарахування позивачем заборгованості за поточним та простроченим тілом кредиту частково здійснено АТ КБ «Приватбанк» частково шляхом списання з карткового рахунку відсотків за використання кредитного ліміту, за рахунок комісій та плати за несвоєчасне погашення кредиту, що не є фактично використаними позичальником коштами та не може вважатися складовою заборгованості за тілом кредиту. Відтак, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за тілом кредиту в сумі 21444,68грн. Позивач також просить стягнути з відповідача заборгованість за нарахованими відсотками - 11089,02грн., заборгованість за простроченими відсотками - 17896,02грн. За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено банком в односторонньому порядку. Умова договору щодо права банку змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів,їх розмір визначається нарівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Однак, Анкета-заява про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг від 05.11.2019 року, підписана [PERSON] не містить розміру відсотків, які нараховуються банком за користування кредитом. На підтвердження позовних вимог позивачем надано Умови та правила надання банківських послуг та Витяг з Тарифів обслуговування преміальних карт Platinum, World Black Edition, World Bite, Infinite, VISA Signature, в яких визначено порядок та розмір нарахування відсотків за користування кредитом, проте вони не підписані відповідачем (а.с.26-47). За таких обставин, та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та Правила банківських послуг, відсутність у Анкеті-Заяві домовленості сторін про сплату відсотків за несвоєчасне погашення кредиту, надані Банком Витяг з Умов та Правил, Витяг з тарифів не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Вищезазначене повністю узгоджується із правовим висновком Великої Палати Верховного Суду у справі №342/180/17-ц від 03 липня 2019 року. Отже, в даному випадку неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України, за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та Правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим АТ КБ «ПриватБанк» в період - з часу виникнення спірних правовідносин, 05.11.2019 року, до моменту звернення до суду із вказаним позовом 01.02.2021 року, тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Тарифів та Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову. Також, суд не може взяти до уваги Паспорт споживчого кредиту, підписаний відповідачем, оскільки банк не надав суду жодного доказу щодо типу виданої відповідачу [PERSON] кредитної картки. Так, наданий позивачем Витяг з Тарифів обслуговування преміальних карт Platinum, World Black Edition, World Bite, Infinite, VISA Signature містить лише виклад умов використання всіх кредитних карт, які випускаються та обслуговуються АТ «Приватбанк», що не має правового значення для вирішення даного спору, а Паспорт споживчого кредиту містить інформацію щодо використання кредитних карт «Універсальна» та «Універсальна GOLD», Platinum, МС World Black Edition, VISA Signature, МС World Elite, Visa Infinite, порядок та умови використання яких не є тотожними. При цьому, в Паспорті споживчого кредиту, підписаному відповідачем [PERSON] 28.01.2020 року, зазначено, що ця інформація зберігає чинність та є актуальною до 12.02.2020 року та умови договору про споживчий кредит можуть відрізнятися від інформації, наведеної в цьому Паспорті споживчого кредиту, та можуть залежати від проведеної кредитодавцем оцінки кредитоспроможності споживача з урахуванням, зокрема, наданої ним інформації про майновий та сімейний стан, розмір доходів (а.с.25). Отже, АТ КБ «Приватбанк» не надав суду жодного доказу щодо типу виданої відповідачу [PERSON] кредитної картки, здійснивши нарахування відсотків виходячи з відсоткової ставки 3% та 3,1% на місяць, тому відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог позивача про стягнення з відповідача заборгованості за нарахованими відсотками - 11089,02грн., заборгованість за простроченими відсотками - 17896,02грн., оскільки нарахування такої заборгованості не підтверджено належними доказами. Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, та враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач, знайшли своє часткове підтвердження в судовому засіданні, тому суд задовольняє позов в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту в сумі 21444,68грн., в решті позову слід відмовити. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з ч.1 ст.4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб у місячному розмірі, встановленому законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. За подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подається юридичною особою, судовий збір дорівнює 1,5 відсотку ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. З урахуванням того, що позовні вимоги АТ КБ «Приватбанк» підлягають частковому задоволенню, згідно з п.3 ч.2 ст.141 ЦПК України, за принципом пропорційного розподілу судових витрат до задоволених позовних вимог, на користь АТ КБ «Приватбанк» з [PERSON] підлягають стягненню витрати, понесені на сплату судового збору при зверненні до суду 321,67грн. (3302,62 х 21444,68:220174,85=321,67) (а.с.1). На підставі викладеного,

Outcome: partial