Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-19 00:00:00

Позивач Орган опіки та піклування Свалявської РДА звернулося до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування заявлених вимог позивач вказує, що [PERSON], [INFO], який проживає в [ADDRESS], є батьком [PERSON], [INFO]. Мати, [PERSON], померла [INFO]. На підставі висновку ССД Свалявської РДА дитину, [PERSON], [INFO], тимчасово влаштовано в сім'ю бабусі [PERSON], [INFO], та дитина перебуває на її повному утриманні, як дитина позбавлена батьківського піклування. На засіданні комісії з питань захисту прав дитини встановлено, що відповідач матеріальної допомоги на утримання дочки не надає, не відвідує її та вихованням не займається. Відповідач [PERSON], надав заяву, посвідчену секретарем Тур`я-Пасіцької сільської ради Перечинського району В обґрунтування заявлених вимог позивач вказує, що [PERSON], [INFO], який проживає в [ADDRESS], є батьком [PERSON], [INFO]. Мати, [PERSON], померла [INFO]. На підставі висновку ССД Свалявської РДА дитину, [PERSON], [INFO], тимчасово влаштовано в сім'ю бабусі [PERSON], [INFO], та дитина перебуває на її повному утриманні, як дитина позбавлена батьківського піклування. На засіданні комісії з питань захисту прав дитини встановлено, що відповідач матеріальної допомоги на утримання дочки не надає, не відвідує її та вихованням не займається. Відповідач [PERSON], надав заяву, посвідчену секретарем Тур`я-Пасіцької сільської ради Перечинського району Закарпатської області, в якій вказав, що не заперечує щодо позбавлення його батьківських прав відносно неповнолітньої доньки [PERSON]., так як, не вважає себе біологічним батьком дитини. За викладених обстанин представник позивача звернулася в суд, та просить позбавити батьківських прав [PERSON], [INFO] відносно неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], та стягнути з [PERSON], [INFO], на користь дитини [PERSON], на відкритий на її ім'я рахунок, аліменти на утримання малолітньої доньки [PERSON], [INFO], у розмірі ? всіх видів заробітку(доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення нею повноліття. області, в якій вказав, що не заперечує щодо позбавлення його батьківських прав відносно неповнолітньої доньки [PERSON]., так як, не вважає себе біологічним батьком дитини. За викладених обстанин представник позивача звернулася в суд, та просить позбавити батьківських прав [PERSON], [INFO] відносно неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], та стягнути з [PERSON], [INFO], на користь дитини [PERSON]., на відкритий на її ім'я рахунок, аліменти на утримання малолітньої доньки [PERSON], [INFO], у розмірі ? всіх видів заробітку(доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення нею повноліття. Представник позивача Орган опіки та піклування Свалявської РДА, в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю з підстав, викладених у позовній заяві, просила позов задовольнити та позбавити батьківських прав відповідача [PERSON] щодо його дитини. Зазначила, що відповідач участі у житті дитини не бере, її не відвідує ні за місцем проживання, ні в дошкільному закладі. Крім того, просять стягнути аліменти на її користь, на відкритий рахунок в установі банку, на її утримання. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні вказав, що не заперечує проти позбавлення його батьківських прав щодо доньки [PERSON], та заперечив щодо стягнення аліментів, оскільки не вважає себе її біологічним батьком. Заслухавши пояснення представника позивача ООП Свалявської РДА, зважаючи на підстави визнання відповідачем позову, та доводи поданої заяви, дослідивши та оцінивши надані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини підставний та підлягає задоволенню з наступних підстав. Із ст. 77 ЦПК України, слідує, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Відповідно до ч.1 ст. 95 ЦПК України - письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, які мають значення для правильного вирішення спору. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження [NUMBER] від 20 травня 2004 року, виданого виконавчим комітетом Сусківської сільської ради Свалявського району Закарпатської області, актовий запис № 14, [PERSON], народилася [INFO], її батьками зазначені: батько- [PERSON], мати - [PERSON]. Як вбачається із свідоцтва про смерть, [NUMBER] від 17 травня 2016 року, виданого виконавчим комітетом Сусківської сільської ради Свалявського району Закарпатської області, актовий запис № 11, [PERSON] померла [INFO] в м. Свалява, Закарпатської області. Відповідно до свідоцтва про одруження [NUMBER] від 19 липня 1997 року, виданого виконавчим комітетом Сусківської сільської ради, Свалявського району, Закарпатської області, [PERSON] уклала шлюб з [PERSON], та змінила прізвище на "[PERSON]". Відповідно до висновку ССД Свалявської РДА про тимчасове влаштування дитини [PERSON], [INFO], в сім'ю [PERSON], [INFO], № 150/01-17 від 27.02.2018 року, вирішено за доцільне тимчасово влаштувати на виховання у сім'ю [PERSON], [INFO] дитину [PERSON], [INFO]. З акту обстеження житлово - побутових умов проживання сім'ї встановлено, що в житловому будинку за адресою [ADDRESS] зареєстровані та проживають бабуся [PERSON], онука [PERSON], та онука [PERSON] Умови проживання хороші, в будинку чисто, прибрано та охайно, для дитини створено достойні умови проживання, в сім'ї панує повага та порозуміння. Згідно з довідками № 299 від 13.03.2018 року та № 300 від 13.03.2018 року, виданими виконавчим комітетом Сусківської сільської ради Свалявського району Закарпатської області, встановлено, що в житловому будинку за адресою [ADDRESS], зареєстровані та проживають [PERSON], 1954 року народження, чоловік - [PERSON], 1954 року народження, онука - [PERSON], 1998 року народження, онука - [PERSON],2004 року народження. Згідно із довідкою № 30 від 14.03.2018 року, виданою Пасіцькою загальноосвітньою школою І-ІІ ступенів, Свалявського району, Закарпатської області, встановлено, що батько [PERSON]., учениці 8-го класу Пасіцької ЗОШ І-ІІ ступенів - [PERSON]., за весь час навчання, жодного разу не з'являвся, не цікавився життям дитини, не проявляв батьківської турботи, на даний час проживає в с. Тур'я - Пасіка, Перечинського району, Згідно із довідкою № 30 від 14.03.2018 року, виданою Пасіцькою загальноосвітньою школою І-ІІ ступенів, Свалявського району, Закарпатської області, встановлено, що батько [PERSON], учениці 8-го класу Пасіцької ЗОШ І-ІІ ступенів - [PERSON]., за весь час навчання, жодного разу не з'являвся, не цікавився життям дитини, не проявляв батьківської турботи, на даний час проживає в с. Тур'я - Пасіка, Перечинського району, Закарпатської області. області. Та обставина, що відповідач [PERSON], ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків відносно доньки [PERSON], не відвідує її та матеріально не допомагає, підтверджується крім цього і письмовими поясненнями сусідів [PERSON], [PERSON], та бабусі [PERSON], від 12.03.2018 року, в яких зазначено, що [PERSON] вихованням дитини не замається, ніхто із них його не бачив в близько 15 років, до дитини не навідувався, матеріально не допомагає. Відповідно до висновку Свалявської районної державної адміністрації Закарпатської області № 01-18/93 від 14.05.2018 року, про доцільність позбавлення батьківських [PERSON], [INFO], відносно дитини [PERSON], [INFO], вирішено вважати доцільним позбавити батьківських прав [PERSON], [INFO], відносно дитини [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч.3 ст.51 Конституції України сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Відповідно до ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" від 26.04.2001 № 2402 зазначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Статтею 11 цього ж Закону передбачено, що сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Згідно статті 12 цього Закону виховання в сім'ї є першоосновою розвитку дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. З письмової заяви відповідача [PERSON] слідує, що позов він визнає в частині позбавлення його батьківських прав щодо дочки [PERSON]. Необхідно зазначити, що ухилення від виконання юридичного обов'язку - виконання батьківських обов'язків по вихованню дитини - це завжди акт свідомої поведінки, оскільки особа має реальну можливість виконати його, але не вчиняє відповідних дій, що в судовому засіданні було судом достовірно встановлено, виходячи з наданих суду доказів та підтверджених заявою самого відповідача. Відповідно до ст. 150 СК України, батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав і свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватись про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно із ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Щодо вимоги позивача про стягнення аліментів на утримання дитини суд доходить наступного висновку. Посилання відповідача на ту обставину, що він не біологічний батько дитини, жодними належними та допустимими доказами не підтверджено. Відомостей про те, що запис про відповідача, як про батька дитини, виключено, чи визнано недійсним суду не надано. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до п.п. 15,16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст.164 Сімейного кодексу України. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Такі обставини, що свідчать про ухилення відповідача [PERSON], який є батьком неповнолітньої доньки [PERSON], від виконання своїх батьківських обов'язків, суд вважає доведеними. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Відповідно до ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. З урахуванням обсягу доказів, досліджених в судовому засіданні, та доводів сторін, суд вважає доведеною підставу для стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої доньки. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Матеріалами справи встановлено, що малолітня дитина [PERSON] проживає разом з бабусею [PERSON], окремо від відповідача та перебуває на її утриманні. За відсутності доказів протилежного зважаючи на обґрунтування позовних вимог, встановлено, що відповідач офіційно не працює, та не має інших утриманців, а тому у позивача виникло право на звернення з даним позовом до суду, в інтересах неповнолітньої дитини щодо стягнення аліментів на її утримання. Аналізуючи зібрані та дослідженні в судовому засіданні докази в їх сукупності, позицію відповідача та визнання ним позову в частині позбавлення батьківських прав, та відсутності належних та допустимих доказів щодо заперечення вимоги про стягнення з нього аліментів на утримання дочки [PERSON], суд доходить висновку, що позов слід задовольнити повністю, в тому числі щодо стягнення аліментів з відповідача на користь дочки [PERSON]. При цьому визначаючи розмір аліментів, які слід стягувати на утримання дитини, суд виходить з принципу добросовісності, справедливості та розумності, крім того, враховує обов'язок щодо участі в утриманні дітей батьків, матеріальне становище відповідача та, враховуючи законодавчо встановлений розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, доходить висновку, що слід позбавити батьківських прав [PERSON] відносно доньки [PERSON]. та стягнути з відповідача [PERSON] аліменти у розмірі - ? частини від заробітку (доходу) [PERSON] щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, і до досягнення дитиною повноліття. Таким чином, з'ясовані по справі обставини свідчать, що такі позовні вимоги заявлені в якнайкращих інтересах дитини та підлягають задоволенню в повному обсязі. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується вимоги ч.6 ст.141 ЦПК України, та враховуючи що позов задоволено повністю, доходить висновку, що з відповідача слід стягнути в дохід держави судовий збір за дві позовні вимоги в розмірі 1409,6 грн.- по 704, 80 грн. за кожну вимогу. Крім того, суд роз'яснює сторонам положення статті 192 СК України, яка передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. На підставі викладеного,

Outcome: approved