Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-19 00:00:00

12 грудня 2013 року позивач ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго" звернувся до Київського районного суду м.Полтави з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання, посилаючись на те, що відповідачі проживають та зареєстровані за адресою: [ADDRESS], користуються послугами підприємства по забезпеченню тепловою енергією у вигляді опалення та гарячого водопостачання. Відповідачі зобов'язані оплачувати отримані послуги, проте у повному обсязі не оплачують кошти за отримані послуги, у зв'язку з чим за період з 01 серпня 2012 року по 01 листопада 2013 року утворилась заборгованість у сумі 2 562 грн. 63 коп. Загальна сума заборгованості з нарахованим індексом інфляції та 3 % річних складає 2 616 грн. 33 коп. Просили стягнути солідарно з відповідачів на їхню користь заборгованість в розмірі 2 616 грн. 33 коп. та понесені судові витрати в сумі 229 грн. 40 коп., 216 грн. 00 коп. за публікацію в пресі оголошення про виклик. В судовому засіданні представник позивача ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» Концевий В.Ю. позовні вимоги підтримав з підстав викладених в позовній заяві. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явились, будучи належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи через засоби масової інформації, заяв про неможливість розгляду справи суду не надали. Суд ухвалив, розгляди справу у відсутність сторін, що не з'явились, у порядку заочного провадження. Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. Судом встановлено, що відповідачі проживають та зареєстровані за адресою: [ADDRESS], користуються послугами підприємства по забезпеченню тепловою енергією у вигляді опалення та гарячого водопостачання, які надаються ПОКВПТГ „Полтаватеплоенерго" відповідно до „Правил надання населенню послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення ", затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005 року. Квартира приватизована. Згідно статті 322 ЦК України власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 32 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору, розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. В зв'язку з тим, що відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] не виконують взяті на себе зобов'язання в повному обсязі та не оплачують послуги з теплопостачання, утворилась заборгованість за період з 01 серпня 2012 року по 01 листопада 2013 року у сумі 2 562 грн. 63 коп. Частиною 2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник у разі прострочення виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Пунктом 10 ч. 3 ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" встановлена відповідальність за несвоєчасне здійснення платежів за житлово-комунальні послуги у вигляді пені. Така ж відповідальність за несвоєчасне здійснення платежів за надання послуг з теплопостачання встановлена у п. 23 Правил та п. 20 Типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630. Разом з тим відповідно до загальних умов виконання зобов'язання, установлених ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Недотримання таких вимог призводить до порушення зобов'язань. Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. За змістом ч. 1 ст. 901, ч. 1 ст. 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Зобов'язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов'язанням. Таким чином, правовідносини, в якому замовник зобов'язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто в якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, є грошовим зобов'язанням. З огляду на викладене слід дійти висновку про те, що правовідносини, які склалися між сторонами на підставі договору про надання послуг теплопостачання, є грошовим зобов'язанням, у якому, серед інших прав і обов'язків сторін на боржника покладено виключно певний цивільно-правовий обов'язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (ч. 1 ст. 509 ЦК України) вимагати сплату грошей за надані послуги. Таким чином, виходячи з юридичної природи правовідносин сторін як грошових зобов'язань, на них поширюється дія ч. 2 ст. 625 ЦК України, як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов'язання. Закріплена в п. 10 ч. 3 ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" правова норма щодо відповідальності боржника за несвоєчасне здійснення оплати за житлово-комунальні послуги у вигляді пені не виключає застосування правових норм, встановлених у ч. 2 ст. 625 ЦК України. Застосування положень ч. 2 ст. 625 ЦК України до спірних правовідносин також кореспондується із закріпленими в п. 3 ч. 1 ст. 96 ЦПК України нормами, відповідно до яких однією з вимог, за якими може бути видано судовий наказ, є вимога про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних, нарахованих на суму заборгованості. На підставі викладеного суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення позовні вимоги про стягнення з відповідачів солідарно на користь позивача заборгованості за надані послуги з врахуванням індексу інфляції та 3% річних, а всього 2 616 грн. 33 коп. Крім заборгованості, з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у розмірі 229 грн. 40 коп. та 216 грн. 00 коп. за публікацію в пресі оголошення про виклик. На підставі викладеного та

Outcome: approved