Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-02 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Братської районної державної адміністрації Миколаївської області, відділу Держгеокадастру у Братському районі Миколаївської області, Братської селищної ради Братського району миколаївської області про визнання права власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування та виділення її в натурі. У судовому засіданні позивач підтримала позов та просила суд, визнати за нею право власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування, після смерті її чоловіка, оскільки він за життя повинен був отримати земельний пай під час розпаювання земель КСП "ім. Леніна". Представники відповідачів, Братської районної адміністрації Миколаївської області, Відділу Держгеокадастру під час судового засідання позовні вимоги не визнали, зазначали, що за життя померлий [PERSON] Представник відповідача, Братської селищної ради Миколаївської області у судове засідання не з'явився, про причини неявки суду не повідомив. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. Пунктом 1 Указу Президента України "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" N 720/95, від 8 серпня 1995 р. установлено, що паюванню підлягають сільськогосподарські угіддя, передані у колективну власність колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам, у тому числі створеним на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств. Паювання земель радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств здійснюється після перетворення їх на колективні сільськогосподарські підприємства. Згідно п.2 зазначеного Указу право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Відповідно до ст. 1 Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)" право на земельну частку (пай) мають, зокрема, колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку, громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом; громадяни та юридичні особи, які відповідно до законодавства України набули право на земельну частку (пай). Отже, право на земельну частку (пай) виникає в осіб за умови: 1) вони є членами колективного сільськогосподарського підприємства, у тому числі і пенсіонери; 2) вони є включеними до списку осіб, долучених до Державного акта на право колективної власності на землю; 3) КПС одержало акт на землю. Сам по собі факт перебування особи в трудових відносинах з таким підприємством не є підставою для виділення йому земельної частки (паю). [PERSON] 23.01.1986 року був прийнятий в члени КСП ім. Леніна. 23.08.1993 року звільнений з членів КСП "Урожай" (КСП ім. Леніна) в зв'язку з переходом на роботу до іншої організації. 16 жовтня 1995 року [PERSON] помер. 26 березня 1997 року КПС " Урожай" (правонаступник КСП ім. Леніна) отримало Державний акт на право колективної власності на землю серія МК №013. Відповідно до довідки відділу держгеокадастру у Братському районі Миколаївської області, в додатку 1 до Державного акту на право колективної власності на землю, прізвища [PERSON] відсутнє ( арк. с. 13). Судом встановлено, що за життя [PERSON] не набув право власності на земельну частку (пай). Згідно ст. 1218 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Прийняття спадщини здійснюється в порядку передбаченому ст. 1268 ЦК України. Таким чином, чоловік позивача за свого життя не набув права на земельну частку (пай), який згідно із законодавством може бути успадкований. Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених статтею 61 цього Кодексу. Позивачем не доведено обгрунтовність позовних вимог, тому вимоги позивача є безпідставними, а його право на спадкування земельної частки (пай) не порушено. У випадку, коли суд на підставі досліджених у судовому засіданні доказів установить, що право позивача, про захист якого він просить, не порушено, постановлюється рішення про відмову в задоволенні позову саме із цих підстав, а не через пропуск строку позовної давності. Оскільки правила про позовну давність застосовуються лише тоді, коли буде доведено існування самого суб'єктивного права.

Outcome: dismissed