Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-03 00:00:00

До суду звернувся [PERSON] із зазначеним позовом, де в обґрунтування позовних вимог посилається на те, що [INFO] помер його батько [PERSON]. За життя батьку належав житловий будинок та земельна ділянка, що знаходиться по [ADDRESS]. Єдиним спадкоємцем після смерті батька вважав себе, однак оформляючи спадщину дізнався про заповіт, складений від імені [PERSON], посвідчений 09 листопада 2005 року секретарем виконкому Княжицької сільської ради Броварського району Київської області та зареєстрований в реєстрі за №346, за яким все своє майно останній заповів [PERSON] Посилаючись на ті обставини, що батько зловживав спиртними напоями, та внаслідок цього мав неадекватну поведінку, позивач вважає, що при складанні заповіту на зовсім чужу людину, [PERSON] не усвідомлював значення своїх дій та не міг керувати ними. За таких обставин, позивач просить визнати заповіт недійсним. Представники позивача [PERSON], [PERSON] та [PERSON] у судовому засіданні доводи позову підтримали та просили його задовольнити. Відповідач про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчать матеріали справи, причину неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON], який проживав за адресою: [ADDRESS], помер [INFO], що підтверджується копією свідоцтва смерть серії [NUMBER]. ( а.с. 10 ) Після його смерті відкрилась спадщина на належний йому будинок та земельну ділянку за адресою: [ADDRESS]. Згідно свідоцтва про народження [PERSON] народився [INFO] року, його батьками зазначені [PERSON] та [PERSON]. ( а.с. 25). 09 листопада 2005 року [PERSON] склав заповіт, посвідчений секретарем виконкому Княжицької сільської ради Броварського району Київської області та зареєстрований в реєстрі за №346, за яким все своє майно заповів [PERSON] ( а.с. 12 ) Із спадкової справи №771 до майна померлого [PERSON] вбачається, що із заявами про прийняття спадщини звернулись [PERSON] 09.11.2012 року та [PERSON] 27.11.2012 року. Свідок [PERSON], яка є сусідкою спадкодавця, надала покази про те, що знала [PERSON] все своє життя, він зловживав алкоголем багато років, пив горілку запоями, які тривали декілька тижнів, в середньому 2-3 тижні. Із запоїв виходив важко, іноді його госпіталізували до лікарні, а коли відмовлявся, тоді вона, як мед. працівник, приходила ставити [PERSON] крапельниці, які призначав лікар для полегшення його стану. Свідок відмічає, що на початку листопада 2005 року знову був у запої і поводився неадекватно. У нього була якась манія переслідування, казав, що його переслідують та хочуть вбити, навіть отруїли воду в криниці, він навіть зробив напис на криниці, що там отруєна вода і її пити не можна. Закривався у хаті і майже нікого не пускав, розповідав, що бачить "кошенят та чортів", бачить грабіжників в хаті та навколо неї, які хочуть його пограбувати та вбити. Свідок [PERSON], дружина племінника спадкодавця, повідомила, що з останнім вона познайомилася близько кінця жовтня чи початку листопада 2005року, коли той серед ночі, одягнутий в саму білизну, будучи напідпитку, прийшов до них додому та розповідав, що бачить кошенят та розбійників, які хочуть його пограбувати та вбити. Також свідок показала, що в той період [PERSON] пив, бігав по сусідах та шукав кошенят, був наляканий, замикався в хаті, стверджував, що його хочуть пограбувати та вбити, отруїти, навіть зробив напис на криниці, про те, щоб не пили воду, бо вона отруєна, боявся родичів, сусідів. Коли черговий раз [PERSON] прибіг додому до свідка, чоловік пішов з ним та викликав швидку допомогу. [PERSON] відмовився від госпіталізації до лікарні і йому назначили лікування на дому. Чоловік свідка попросив сусідку [PERSON], щоб та "ставила йому крапельниці". Свідки [PERSON] та [PERSON], куми спадкодавця, показали, що [PERSON] багато років зловживав алкоголем, але "сильно запивати" почав після розлучення з дружиною" і через деякий час його поведінка стала неадекватна - у нього з'явилися співмешканці, сам він періодично, стверджував, що його переслідують, хочуть отруїти, пограбувати. Через такий стан лікувався у Глевасі. Свідки показали, що в 2005 році десь навесні, коли помер співмешканець [PERSON], він "сильно запив". Восени 2005 року свідки неодноразово помічали неадекватну поведінку [PERSON] - весь час був п'яний, хата його була занедбана, він не слідкував за собою, не пускав до себе родичів, стверджував, що його переслідують, хочуть вбити. Свідки зазначили, що 7 листопада 2005 року, коли вони збиралися їхати на день народження до своєї свахи, до них зайшов [PERSON], який був напідпитку, мав дуже неохайний вигляд, розповідав, що його переслідують якісь чоловіки та коти, що за ним весь час спостерігають, хочуть його отруїти. Свідок [PERSON], племінниця спадкодавця, показала, що "сильно пити" її дядько почав після розлучення з дружиною. З часом він став поводити себе аморально та неадекватно, "його хапала бєлочка", він навіть лікувався в Глевасі. В 2005 році почав зачинятися в хаті, навіть вікна підпирав, не пускав до хати навіть рідну сестру, розповідав, що його переслідують, за ним спостерігають коти, що його хочуть обікрасти та вбити, був наляканий, неохайний не доглядав за собою та своїм житлом. Згідно Акту посмертної комісійної судово-психіатричної експертизи №264-ц/26-ц, складеного 03.02.2014 року, зроблено висновок про те, що [PERSON] під час складання ним заповіту 09 листопада 2005 року страждав на затяжний алкогольний параноїд. [PERSON] під час складання ним заповіту 09.11.2005 року не міг розуміти значення своїх дій та керувати ними. Згідно із ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених Кодексом. Відповідно до ч.1 ст. 225 ЦК України правочин, який дієздатна фізична особа вчинила у момент, коли вона не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними, може бути визнаний судом недійсним за позовом цієї особи, а в разі її смерті - за позовом інших осіб, чиї цивільні права або інтереси порушені. За змістом ст. 1257 ЦК України за позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі. Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у сукупності, з'ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог, з урахуванням того, що відповідно до ст.1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, оскільки, як встановлено судом, на час складання заповіту спадкодавець не міг розуміти значення своїх дій та керувати ними, тому і заповіт з цих підстав є недійсним. На підставі викладеного, та

Outcome: approved