Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-23 00:00:00

25 серпня 2015 року ПАТ "ВіЕйБі Банк" звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, вказуючи, що 20 жовтня 2011 року між ПАТ "ВіЕйБі Банк" та [PERSON] був укладений кредитний договір №BLaЖГА00085633, згідно якого відповідачу надано кредит в розмірі 6500 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом. Позивач зобовязання за даним договором виконав повністю. В порушення умов договору відповідач порушив свої зобовязання щодо повернення кредитних коштів, сплати процентів за користування кредитом та плату за управлінням кредитом. Станом на 17 серпня 2015 року за відповідачем утворилась заборгованість в розмірі 45642,57 гривень, яка складається із заборгованості за тілом кредиту в розмірі 5454,20 гривень, заборгованості за процентами 913,92 гривень, комісія за РО 3412,50 гривень та 35861,95 плата за пропуск платежів. Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитом. Представником відповідача адвокатом [PERSON] подано до суду заперечення проти позову та заяву про застосування строків позовної давності. В поданих запереченнях представник відповідача вказує на те, що [PERSON] здійснив останній платіж за кредитом 10 квітня 2012 року згідно розрахунку заборгованості, тому факт порушення відповідачем своїх зобовязань настав 10 травня 2012 року, в час здійснення наступного платежу. Також вважає, що у позивача відсутні підстави для нарахування штрафу, оскільки долучений до матеріалів справи примірник договору не містить спеціальної частині на яку посилається позивач, як підставу для нарахування штрафних санкцій. За період з 11.04.2012 року по 10.05.2015 року позивачем нараховано плату за пропуск платежів в сумі 30754,40 гривень, проте не вказано спосіб такого нарахування. Вважає, що позивачем допущено порушення строку позовної давності до основної вимоги, і як наслідок позовна давність спливла і до додаткових вимог, а тому у відповідності до ст.267 ЦК України просить застосувати наслідки пропуску строку позовної давності відповідно до поданої заяви. Представник позивача [PERSON] подав заяву про розгляд справи за відсутності представника ПАТ "ВіЕйБі Банк", позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача адвокат [PERSON] в судовому засіданні дав пояснення згідно поданих заперечень. Просить застосувати строк позовної давності та в задоволенні позовних вимог відмовити. В судовому засіданні встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 10 жовтня 2011 року між ПАТ "Всеукраїнський акціонерний банк" та [PERSON] був укладений кредитний договір № BLaЖГА00085633, згідно якого [PERSON] надано кредит в розмірі 6500 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 5% річних та 1,75 відсотків від суми кредиту комісії за управління кредиту. У випадку невиконання позивальником умов договору, передбачено штраф в розмірі 25% від суми кредиту. Окрім того, у випадку прострочення сплати чергового платежу, банк має право вимагати від позичальника додатково сплатити пеню в розмірі 0,5% від суми невиконаних боргових зобов'язань (а.с.4-11) Згідно розрахунку заборгованості, заборгованість [PERSON] за договором станом на 17 серпня 2015 року становить 45642,57 гривень, що складається із заборгованості за кредитом в розмірі 5454,20 гривень, заборгованості за відсотками 913,92 гривень, комісія за РО - 3412,50 гривень, плата за пропуск платежів 35861,95 гривень (а.с.18-19) Суд дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов необґрунтований та не підлягає до задоволення із слідуючих підстав За змістом ст.267 ЦК України позовна давність не може застосовуватись без заяви сторони. Сторона має право зробити таку заяву в будь-який час до винесення рішення, в тому числі під час судових дебатів. Якщо позовна давність минула, і відповідач зробив заяву про її застосування, це є підставою для відмови у позові. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Представником відповідача [PERSON] адвокатом [PERSON] в судовому засіданні було заявлено клопотання про застосування строків позовної давності. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. За загальним правилом перебіг позовної давності починається з дня, коди особа дізналася або могла дізнатися про порушення свого права. Згідно укладеного між сторонами договору від 10 жовтня 2011 року, відповідач зобовязався щомісячно здійснювати платежі, відповідно до графіку погашення кредиту (а.с.7). Згідно поданого графіку, датою останнього платежу є 10.10.2014 року. Розрахунком заборгованості [PERSON] за договором № BLaЖГА00085633 від 17.08.2015 року (а.с.18-19) підтверджується, що [PERSON] здійснив останній платіж 10.04.2012 року. Таким чином, право позивача вважається порушеним з моменту недотримання [PERSON] строку оплати чергового платежу, а відтак перебіг позовної давності за черговий платіж починається з моменту порушення строку його сплати, тобто 10.05.2012 року. Згідно із ч.1 та ч.3 ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчинення особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обовязку. після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання позовної давності, до нового строку на зараховується. Таким чином, вказана стаття передбачає вільне волевиявлення особи на здійснення дій, спрямованих на визнання боргу. З 10 квітня 2012 року відповідач дій на погашення заборгованості по кредиту не вчиняв, платежів не здійснював. Позивач жодним чином з цього часу не повідомляв відповідача про існування заборгованості. Тільки 25 серпня 2015 ПАТ "Ві Ей [PERSON]" звернувся до суду з позовом про стягнення боргу. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також їх достатності і взаємному звязку, суд приходить до висновку, що позовні вимоги заявлені із пропуском трирічного строку позовної давності, а тому в їх задоволенні необхідно відмовити.

Outcome: dismissed