Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-29 00:00:00

ТОВ «Кардсервіс» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовані посиланням на те, що 04.01.2018 року [PERSON] уклав з позивачем договір № 180104-007 та отримав кредит у розмірі 12118,00 грн. на придбання в інтернет-магазині « Mobilluck » відеокарти. У зв`язку з неналежним виконання кредитного зобов`язання [PERSON] утворилася заборгованість, яка з урахуванням уточнених позовних вимог станом на 30.03.2021 року становить 32368,84 грн та складається з: 10523,50 грн - заборгованість за тілом кредиту; 3826,99 грн - заборгованість за нарахованими відсотками; 5261,75 грн - штрафи; 12756,60 грн - річні проценти. Вказану заборгованість позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь, а також судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином у встановленому законом порядку. Відповідач в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про день, час та місце розгляду справи судом повідомлений належним чином. Зважаючи на це та враховуючи ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України, суд 30.03.2021 року постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов висновку про часткове задоволення позову з таких підстав. В січні 2018 року [PERSON] в інтернет-магазині « Mobilluck » здійснив замовлення на придбання, та придбання товару (відеокарта) вартістю 12118,00 грн. Замовлення клієнта було опрацьоване і виконане юридичною особою - Товариством з обмеженою відповідальністю "Атом-Технікс" (код ЄДРПОУ 41137856), яке є суб`єктом електронної комерції та здійснює дистанційний продаж (електронну торгівлю товарами) за допомогою інтернет-магазину « Mobilluck ». Відповідно до партнерської угоди між ТОВ "Атом-Технікс" (як оператором інтернет-магазину « Mobilluck ») та ТОВ "Кардсервіс", покупці інтернет- магазину мають можливість здійснення покупок за рахунок грошових коштів, які надаються фізичним особам Товариством з обмеженою відповідальністю "Кардсервіс" у кредит на підставі відповідної заявки фізичної особи (потенційного покупця). Основним видом діяльності ТОВ "Кардсервіс", відомості про які внесені до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань є КВЕД 64.92 - Інші види кредитування. 4 січня 2018 року [PERSON] (споживач, позичальник) з кредитодавцем (ТОВ "Кардсервіс"), з метою придбання у ТОВ "Атом-Технікс" через інтернет-магазин «Mobilluck» товару вартістю 12 118,00 грн., був укладений у письмовій формі (в електронному вигляді) договір про споживчий кредит від 04.01.2018 № 180104-007 (далі - Договір), відповідно до умов якого позичальник за рахунок кредитної лінії отримав кредит по продукту "10 платежів" на придбання товару в інтернет-магазині « Mobilluck », та сплатив перший платіж у розмірі 1 594,47 грн. За умовами договору, сукупна вартість кредиту складає 14350,48 грн., та включає в себе суму кредиту - 10 523,50 грн., плату за користування кредитом - 3826,99 грн. Відповідно до пункту 1.2 Договору, кредит надається позичальнику шляхом оплати товарів/послуг, що купуються позичальником за рахунок кредитної лінії. Дата перерахування кредитних коштів на рахунок інтернет-магазину для оплати (повністю або частково) товарів/послуг, замовлених або отриманих Позичальником, є датою укладання Договору між Кредитодавцем і Позичальником (пункт 2.2 Договору). Як встановлено пунктами 4.1 та 5.2 Договору, даний Договір укладено на сайті інтернет-магазину в електронному вигляді шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною (Кредитодавцем) та її прийняття (акцепту) другою стороною (Позичальником) згідно "Правил надання кредитів для придбання товарів/послуг в інтернет-магазинах" Товариства з обмеженою відповідальністю "Кардсервіс". 4 січня 2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Кардсервіс" здійснило перерахування безготівкових коштів у розмірі 10523,50 грн. на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Атом-Технікс" (код ЄДРПОУ 41137856) з призначенням платежу: "перерахування кредитних коштів за клієнта [PERSON] згідно рахунка № 177490064 від 27.12.2017". Таким чином, відповідно до приписів чинного цивільного законодавства України (заявник, позичальник, споживач) та ТОВ "Кардсервіс" (кредитодавець, товариство) уклали договір про споживчий кредит від 04.01.2018 № 180104-007 та приступили до його виконання. Підтвердженням виконання договору з боку позичальника є факт внесення 03.01.2018 [PERSON] першого платежу у розмірі 1594,47 грн. (призначення платежу: "зріаіа т гакаг 177490064") на рахунок ТОВ "Атом-Технікс", що підтверджується банківською випискою ТОВ "Атом-Технікс" від 03.01.2018. Підтвердженням виконання договору з боку кредитодавця є факт оплати вартості товару, що купуються Позичальником за рахунок кредитної лінії у розмірі 10523,50 грн. на рахунок ТОВ "Атом-Технікс", що підтверджується банківською випискою від 04.01.2018. (даний факт також додатково підтверджується банківською випискою ТОВ "Атом-Технікс"). Договір про надання споживчого кредиту, укладений між сторонами, разом із графіком платежів (який є невід`ємною частиною Договору) та Паспортом кредиту був надісланий позичальнику по електронній пошті на електронну адресу, що зазначена у Заявці. Як вбачається з Графіку платежів, відповідно до умов договору від 04.01.2018 № 180104-007, позичальник, починаючи із лютого 2018 року щомісячно, упродовж наступних 9 місяців, до 4 числа відповідного місяця, зобов`язаний був вносити на поточний рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю "Кардсервіс" платіж у сумі 1594,50 грн. до повного погашення сукупної вартості кредиту у розмірі 14350,48 грн., що включає в себе суму кредиту - 10523,50 грн., плату за користування кредитом - 3826,99 грн. Разом з тим, всупереч положенням укладеного договору Позичальник отримані кредитні кошти не повертав, плату за користування кредитом не сплачував, що призвело до утворення заборгованості перед ТОВ "Кардсервіс", що стало підставою для звернення до суду. Правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються Цивільним кодексом України та умовами кредитного договору. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Стаття 1054 ЦК України передбачає, що за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Крім того, ст. 612 ЦК України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Згідно з ч. 1 ст. 624 ЦК України якщо за порушення зобов`язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Тому, суд вважає, що стягненню з боржника підлягає заборгованість за кредитом у розмірі 10523,50 грн та проценти (плата за користування кредитом) у розмірі 3826,99 грн та частково річні відсотки за неправомірне користування чужими грошовими коштами відповідно до ст. 625 ЦК України, в іншій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають з огляду на наступне. В матеріалах справи міститься договір від 04.01.2018 № 180104-007, який укладений в електронній формі, згідно з яким сукупна вартість кредиту складає 14350,48 грн і включає в себе суму кредиту - 10523,50 грн та плату за користування кредитом - 3826,99 грн, а також містить графік платежів, відповідно до умов якого, позичальник, починаючи із лютого 2018 року щомісячно, упродовж наступних 9 місяців, до 4 числа відповідного місяця, зобов`язаний був вносити на поточний рахунок ТОВ "Кардсервіс" платіж у сумі 1594,50 грн. до повного погашення сукупної вартості кредиту у розмірі 14350,48 грн. Відповідно в цій частині вимоги позивача є обґрунтованими. Суд вважає, що вимоги позивача щодо стягнення з особи 5261,75 грн -штрафів відповідно до "Правил надання кредитів для придбання товарів/послуг в інтернет-магазинах"; 12756,60 грн - розміру річних процентів (в повному обсязі) не можуть бути задоволені у зв`язку з їх безпідставністю через відсутність передбаченого обов`язку відповідача по їх сплаті позивачу у Договорі про надання споживчого кредиту, укладеного між сторонами, разом із графіком платежів (який є невід`ємною частиною Договору) та Паспортом кредиту, оскільки "Правила надання кредитів для придбання товарів/послуг в інтернет-магазинах", які викладені на сайті позивача, не може вважатися складовою частиною спірного кредитного договору. Як зазначає ТОВ "Кардсервіс" у своїй позовній заяві відповідачу по електронній пошті на електронну адресу, що зазначена у Заявці, був направлений Договір про надання споживчого кредиту, укладений між сторонами, разом із графіком платежів (який є невід`ємною частиною Договору) та Паспортом кредиту, при цьому не зазначено, що відповідачу також направлялися і "Правила надання кредитів для придбання товарів/послуг в інтернет-магазинах". З наведених підстав суд дійшов висновку про те, що позивач не довів, що саме надані ним "Правила надання кредитів для придбання товарів/послуг в інтернет-магазинах" є складовою кредитного договору і що саме ці умови відповідач мав на увазі, підписуючи Заявку позичальника, та відповідно брав на себе зобов`язання зі сплати штрафів за неналежне виконання зобов`язання. Зокрема до таких висновків дійшла і Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 03.07.2019 року у справі № 342/180/17, яка у даній постанові зробила висновок, що Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті: https://privatbank.ua/terms/, які містяться в матеріалах даної справи не визнаються відповідачем та не містять його підпису, тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами шляхом підписання заяви-анкети. Отже відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань. З урахуванням основних засад цивільного законодавства та необхідності особливого захисту споживача у кредитних правовідносинах, Велика Палата Верховного Суду зауважує, що пересічний споживач банківських послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не може ефективно здійснити свої права бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді заяви про надання кредиту та Умов та правил надання банківських послуг, оскільки Умови та правила надання банківських послуг це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил тим більше співвідносно з конкретним видом кредитного договору. Тому відсутні підстави вважати, що при укладенні договору АТ КБ «Приватбанк» дотримав вимог, передбачених частиною другою статті 11 Закону № 1023-XII про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, про які вважав узгодженими банк. Інший висновок не відповідав би принципу справедливості, добросовісності та розумності та уможливив покладання на слабшу сторону - споживача невиправданий тягар з`ясування змісту кредитного договору. Зокрема у постанові Великої Палати ВС у справі № 444/9519/12 заначено, що після спливу визначеного договором строку позики (у цій справі - 04.10.2018 року), чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України, право кредитодавця нараховувати передбачені договором відсотки за кредитом припиняється. Що ж стосується нарахуванням процентів після закінчення строку дії кредитного договору, то Велика Палата ВС роз`яснила, що після закінчення строку кредитування, права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються ч.2 статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Крім цього, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 8 листопада 2019 року у справі № 127/15672/16-ц викладений наступний правовий висновок: «невиконання боржником грошового зобов`язання є триваючим правопорушенням, тому право на позов про стягнення коштів на підставі статті 625 ЦК України виникає у кредитора з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення і обмежується останніми трьома роками, які передували подачі такого позову». Суд враховує, що позов до суду поданий 26.12.2018 року, і відповідно покладення на відповідача фінансової відповідальності за неповернення кредитних коштів у зв`язку з тривалим судовим розглядом справи через організаційні проблеми суду суперечило б принципам цивільного законодавства та справедливості. Тому, розмір річних 3 процентів за період прострочення сплати за користування кредитними коштами (згідно з частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України) з 05.10.2018 року (закінчення строку дії кредитного договору) по 26.12.2018 року (дата подачі позову) складає - 96,72 грн ([Відсотки] = [Сума боргу] [Процентна ставка] / 100% / 365 днів [Кількість днів]). Виходячи з вищевикладеного, невиконання відповідачем умов договору в частині повернення кредитних коштів, плати за користування кредитними коштами та стягнення 3% річних за прострочення виконання грошового зобов`язання, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача в цій частині. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до частин 5, 6 ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. На підставі викладено, суд, приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог та стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Кардсервіс» суму заборгованості за кредитним договором від 04.01.2018 року № 180104-007 в розмірі 14447,21 грн (10523,50+3826,99+96,72). Позивачем також заявлялися вимоги щодо стягнення з відповідача витрати по сплаті судового збору та на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Згідно з ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Згідно з ч. 5, 6 ст. 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Загальний розмір судових витрат позивача - 4762,00 грн. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають пропорційному стягненню понесені останнім і підтверджені документально судові витрати в розмірі 2125,28 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial