Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-27 00:00:00

У травні 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до ВАТ "НАСК "Оранта" про стягнення суми страхового відшкодування. Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач вказував на те, що 22.01.2014 року в Тернопільській області сталась ДТП за участю автомобіля «ВАЗ» д.н.з. [NUMBER], що належить [PERSON] та автомобіля «Мерседес» д.н.з. [NUMBER], що належить [PERSON] Оскільки відповідальність власника автомобіля ВАЗ [PERSON], з вини якого сталась ДТП, була застрахована у ВАТ "НАСК "Оранта", позивачем 29.01.2014 року було подано заяву про виплату страхового відшкодування. Згідно страхового акту №ОЦВ-14-700/1 від 04.03.2014 року ВАТ «НАСК «Оранта» прийняла рішення про здійснення страхового відшкодування на користь позивача у сумі 16 286 грн. 48 коп. Не погоджуючись із оцінкою шкоди відповідачем, позивач 14.03.2014 року звернувся до експерта-автотоварознавця для проведення автотоварознавчого дослідження щодо визначення вартості матеріального збитку, завданого позивачу у результаті ДТП, що трапилась 22.01.2014 року. Згідно експертного висновку №108/14 від 21.03.2014 року вартість матеріального збитку завданого позивачу у результаті вказаної ДТП становила 31 370 грн. 00 коп. Представник позивача у судове засідання з'явився, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог від 30.09.2014 року, просив суд стягнути з відповідача страхове відшкодування у сумі 17 849 грн. 98 коп. з урахуванням індексу інфляції, пеню за прострочення виконання грошового зобов'язання у сумі 1768 грн. 97 коп., 3% річних за прострочення виконання грошового зобов'язання у сумі 259 грн. 69 коп., різницю між вартістю матеріального збитку у сумі 15 083 грн. 52 коп., вартість послуг судового експерта-автотоварознавця у сумі 700 грн. 00 коп., витрати на правову допомогу у сумі 7188 грн. 67 коп., витрати на послуги нотаріуса у сумі 263 грн. 00 коп. та судові витрати. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, однак, його представник подав до суду заперечення, в яких позовні вимоги визнав частково, а саме: визнав позов у частині виплати страхового відшкодування у сумі 16 286 грн. 48 коп., проти задоволенні решти позовних вимог представник відповідача - заперечував. Засліхавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що 22.01.2014 року близько 13 год. 10 хв. на 51 км. + 895 м. автодороги Р-43 Тернопіль (від М-19) - Ланівці (до Р-32) в с. Татаринці Лановецького району Тернопільської області водій автомобіля «ВАЗ» д.н.з. [NUMBER] [PERSON], при виїзді з перехрещення проїзних частин при виконанні правого повороту опинився на смузі зустрічного руху, в результаті чого відбулося зіткнення із автомобілем «Мерседес» д.н.з. [NUMBER], що призвело до пошкодження транспортних засобів. Постановою Лановецького районного суду Тернопільської області від 29.01.2014 року водія [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу (а.с.7). Згідно ч.4 ст.61 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, що набрала законної сили обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Між власником автомобіля «ВАЗ» д.н.з. [NUMBER] [PERSON] та ВАТ «НАСК «Оранта» укладено договір у вигляді полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АС/1392703 від 06.07.2013 року (а.с.10). Період дії полісу охоплює період з 10.07.2013 року по 09.07.2014 року. Страховим випадком за умовами вказаного полісу є подія, страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи (відповідача), відповідальність якої застрахована за договором (полісом). Згідно п.22.1 ст.22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. ВАТ «НАСК «Оранта» у відповідності до п. 34.2. ст. 34 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» було замовлено автотоварознавче дослідження, відповідно до дослідження від 31.01.2014 року автомобіль позивача «Мерседес» д.н.з. [NUMBER] відновлювати економічно не доцільно, матеріальний збиток завданий власникові траспортного засобу «Мерседес» складає 57696 грн. 48 коп. Відповідно до ст.30 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди. Вартість залишків автомобіля «Мерседес» д.н.з. [NUMBER] оцінено у сумі 41 800 грн. 00 коп. Таким чином, різниця між вартістю транспортного засобу до та після ДТП (з урахуванням витрат на евакуацію) становить 16 796 грн. 48 коп. (57 696,48 грн. - 41 800,00 грн. + 900,00 грн. (вартість витрат на евакуацію)). Відповідно до ст. 12 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи. Згідно полісу АС/1392703 встановлено франшизу у розмірі 510 грн. 00 коп. Отже, на думку ВАТ НАСК «Оранта», сума страхового відшкодування, яка підлягає сплаті позивачу становить 16 286 грн. 48 коп. (16 796,48 грн. - 510,00 грн.). Водночас, не погоджуючись із оцінкою шкоди відповідачем, позивач 14.03.2014 року звернувся до експерта-автотоварознавця [PERSON] для проведення автотоварознавчого дослідження щодо визначення вартості матеріального збитку, завданого позивачу у результаті ДТП, що трапилась 22.01.2014 року. Згідно висновку №108/14 експертного автотоварознавчого дослідження, складеного 21.03.2014 року вартість матеріального збитку завданого позивачу у результаті пошкодження автомобіля «Мерседес» д.н.з. [NUMBER] становила 31 370 грн. 00 коп. (а.с.20-25). Відповідно до частини 4 пункту 4.6 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24.11.2003р. № 142/5/2093, джерела інформації, які використовуються під час проведення товарознавчого дослідження та зазначаються у висновку повинні бути актуальними, тобто відповідати даті оцінки. Дорожньо-транспортна пригода відбулась 22 січня 2014 року. Однак, у наданому відповідачем дослідженні № ВО0896ВР-31.01/5 від 31 січня 2014 року при визначенні вартості матеріального збитку використовувався бюлетень автоатоварознавця №73, який датований жовтнем 2013 року, тоді як на той час вже був виданий відповідний бюлетень за січень 2014 року №75. У той же час, як вбачається із висновку №108/14 від 21 березня 2014 року експертного автотоварознавчого дослідження, що проведено СПД [PERSON], останнім використовувався бюлетень автотоварознавця №75 за січень 2014 року. Таким чином, різниця між вартістю матеріального збитку, встановленого ВАТ «НАСК «Оранта» та висновком №108/14 від 21.03.2014 року становить 15 083 грн. 52 коп. (31 370,00 грн. - 16 286,48 грн). Частиною 1 ст.1166 ЦК України передбачено, що шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ч.1 ст.979 Цивільного кодексу України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору Відповідно до ст.16 Закону України "Про страхування" договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Відповідно до ст.29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Згідно п.36.5 ст.36 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. Страховик, згідно із ч.3 ст.988 ЦК України, у разі настання страхового випадку зобов'язаний здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Згідно ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ст.990 ЦК України, страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). У разі несплати страховиком страхувальникові або іншій особі страхової виплати страховик зобов'язаний сплатити неустойку в розмірі, встановленому договором або законом (ст.992 ЦК України). Пунктом 36.5 статті 36 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" встановлено, що за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування з вини страховика або МТСБУ особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє у період, за який нараховується пеня. Боржник, відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України, вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до п.36.2 ст.36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобі» страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у ст.35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніше як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування та виплатити його, у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Внаслідок того, що відповідачем вчасно не було виплачено позивачу суму страхового відшкодування, утворилась пеня за період: з 20.03.2014 року по 14.04.2014 року у сумі 150 грн. 75 коп. (16 286,48 грн. (сума страхового відшкодування) х 0,0356% (облікова ставка НБУ на час виникнення заборгованості) х 26 днів (кількість днів прострочення в цей період)); з 15.04.2014 року по 16.07.2014 року у сумі 787 грн. 61 коп. (16 286,48 грн. (сума страхового відшкодування) х 0,052% (облікова ставка НБУ на час виникнення заборгованості) х 93 днів (кількість днів прострочення в цей період)); з 15.07.2014 року по 29.09.2014 року у сумі 830 грн. 61 коп. (16 286,48 грн. (сума страхового відшкодування) х 0,068% (облікова ставка НБУ на час виникнення заборгованості) х 75 днів (кількість днів прострочення в цей період)). Загальна сума пені, яку повинен сплатити відповідач за несвоєчасну виплату страхового відшкодування становить 1768 грн. 97 коп. Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З матеріалів справи вбачається, що загальна сума 3% річних, яку має сплатити відповідач за прострочення виплати суми страхового відшкодування має складати 259 грн. 69 коп. (16 286,48 (сума страхового відшкодування) х 194 днів (кількість днів прострочення) х 3% (розмір відсотків річних) / 365 (кількість днів у році) = 259,69 грн.). Відповідно до ст. 88 ч. 1 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Доведення розміру матеріальної шкоди є необхідним для розгляду справ цієї категорії, а тому суд вважає, що витрати понесені позивачем на оплату замовленого висновку №108/14 експертного автотоварознавчого дослідження від 21.03.2014 року є судовими витратами і підлягають розподілу за правилами ст. 88 ЦПК України, як вбачається з квитанції до прибуткового касового ордеру від 21.03.2014 року №108/14 витрати за згадані послуги складають 700 грн. Щодо стягнення витрат за послуги нотаріуса, які пов»язані з оформленням довіреності, то вони не підлягають стягнення з відповідача, оскільки такі витрати не належать до витрат пов'язаних з розглядом справи у розумінні ч. 3 ст. 79 ЦПК України. Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.ч.1, 4 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Повно та всебічно з'ясувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги частково ґрунтуються на вимогах закону, обставини справи підтверджені певними засобами доказування, а тому позовну заяву необхідно задовольнити частково. Зважаючи на викладене,

Outcome: partial