Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-28 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з позовом до Сатанівської селищної ради Хмельницької області, про визнання права власності на спадкове майно, що залишилось після смерті її чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] . До складу спадкового майна входить будинковолодіння, що знаходиться по [ADDRESS] . Позивачка зазначила, що вона є спадкоємицею після смерті чоловіка за законом і відповідним чином прийняла спадщину. Позивачка звернулася до нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок із надвірними будівлями. Однак їй було відмовлено у вчинені будь-яких нотаріальних дій, оскільки відсутні документи що підтверджують право власності на будинковолодіння за спадкодавцем. В судове засідання позивачка не з`явилася, проте її представник подав до суду заяву про слухання справи за їх відсутності та просить позов задовольнити, визнати за [PERSON] право власності на домоволодіння, що знаходиться по [ADDRESS] та складається з: 1) глиновалькованого житлового будинку "А" загальною площею 61.0 м.кв., житловою площею 32.2 м.кв.; 2) глиновалькованого хліва "Б" площею 110.6 м.кв.; 3) черепичного хліва "В" площею 22.1 м.кв.; 4) черепичного хліва «Г» площею 27.8 м.кв.; 5) саманної літньої кухні «Д» площею 66.8 м.кв.; 6) металевої огорожі "N". Представник відповідача в судове засідання не з"явився, однак до суду надійшла заява про те, що останній - позов визнає в повному обсязі і просить справу розглянути за його відсутності. Ч. 3 ст. 211 ЦПК України передбачено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Враховуючи дану норму закону, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін (їх представників). В ч.3 ст.200 ЦПК України визначено, що: За результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. З врахуванням того, що представник відповідача подав письмову заяву, у якій вказав про визнання позову, суд вважає за можливе ухвалити рішення у підготовчому судовому засіданні. Суд, оголосивши заяви представників сторін, перевіривши матеріали справи в межах наданих суду доказів, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. При вирішені даного спору, суд приходить до висновку, що до застосування підлягають норми законодавства, що діяло на момент відкриття та прийняття спадщини спадкоємцем, а саме Цивільний Кодекс України 1963 р., ЗУ "Про власність" 1991 р. В судовому засіданні було встановлено, що позивачка належним чином прийняла спадщину після померлого чоловіка, що підтверджується матеріалами спадкової справи №198/96 від 05.04.1996 р., заведеної після смерті [PERSON] , копія якої була витребувана судом із Хмельницького обласного державного нотаріального архіву, в тому числі і з метою встановлення кола заінтересованих осіб у даній цивільній справі. А тому, факт прийняття спадщини позивачкою та матеріали спадкової справи свідчать також і про відсутність інших спадкоємців, які б прийняли спадщину та претендували на дане спадкове майно (а.с.36-37). Як вбачається із довідки Сатанівської селищної ради Хмельницької області від 17.03.2021 року померлий [PERSON] успадкував вказане будинковолодіння після смерті своєї матері [PERSON] , яка померла [INFO] , своєчасно вступив в управління спадковим майном, однак за життя юридично не оформив своїх спадкових прав (а.с. 17). У свою чергу, з відповіді Хмельницького обласного державного нотаріального архіву та з долученої інформаційної довідки зі Спадкового реєстру вбачається, що після смерті [PERSON] спадкова справа не заводилась, а отже відсутні інші спадкоємці, які б прийняли спадщину (а.с. 34-35). Факт належності спадкового домоволодіння спадкодавиці підтверджується випискою з погосподарських книг, виданою Сатанівською селищною радою Городоцького району Хмельницької області від 27.04.2021 р., з якої вбачається що головою господарства значилася померла [PERSON] (а.с.20-21). Згідно звіту технічного стану житлового будинку від 16.04.2021 р. вбачається, що спадкова садиба відповідає вимогам надійності і є можливість її безпечної експлуатації (а.с.26). В підтвердження вартості спадкового майна до матеріалів справи долучено звіт №19 від 22.04.2021 року про оцінку садиби по [ADDRESS] , у відповідності до якого її вартість складає 84485 грн. (а.с.27). Позивачка у встановленому порядку не може оформити право власності на дане домоволодіння, оскільки за життя спадкодавця не було виготовлено правовстановлюючих документів на нього. Підтвердженням цього є постанова про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 23.046.2021 р., що міститься в матеріалах справи (а.с.13). В підтвердження складу спадкового майна до матеріалів справи долучено довідку КП "Городоцьке БТІ" від 22.04.2021 р. №173 про склад спадкової садиби. Будівництва, реконструкції та перепланувань, здійснення яких відповідно до чинного законодавства передбачає наявність дозвільних документів, не виявлено. (а.с.25). Згідно ч.2 ст.12 ЗУ "Про власність": Громадянин набуває права власності на доходи від участі в суспільному виробництві, індивідуальної праці, підприємницької діяльності, вкладення коштів у кредитні установи, акціонерні товариства, а також на майно, одержане внаслідок успадкування або укладення інших угод, не заборонених законом. Суд приходить до висновку, що оскільки спадкування охоплює перехід всіх прав та обов`язків (за винятком визначених законом, які не можуть входити до складу спадщини) то спадкуванню підлягають і права та обов`язки щодо об`єктів нерухомого майна, які знаходились у володінні спадкодавця хоча і не були оформленні у встановленому законом порядку. А отже такі права та обов`язки можуть успадковуватись, оскільки вони не припиняються зі смертю спадкодавця, а будуть існувати доти, доки буде існувати об`єкт нерухомості та до юридичного оформлення прав власності на нього спадкоємцем. Крім того, суд бере до уваги і позицію представника відповідача, який згідно поданої заяви позовні вимоги визнав у повному обсязі, що згідно положень ч.4 ст.206 ЦК України є підставою для ухвалення рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що таке визнання позову не суперечить закону та не порушує права третіх осіб. Враховуючи вищевикладені обставини, суд вважає за можливе позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Крім того, оскільки визнання позову відповідачем мало місце до початку розгляду справи судом по суті, то у порядку, визначеному ч.1 ст.142 ЦПК України, суд приходить до висновку про можливість повернення позивачці з державного бюджету 50 % судового збору, сплаченого при поданні позову.

Outcome: approved