Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просить суд визнати протиправною та скасувати Постанову Відділення ФССНВ в м. Кривому Розі № 0407\\22634\\22634.1\\6 від 14.05.2015 р. «Про призначення одноразової допомоги в разі настання права страхової виплати після 01.01.2015 р. на ім`я [PERSON] , що є передчасною та не відповідає вимогам ст. 44 ЗУ № 77-8 від 28.12.2014 р. та іншим нормативно - правовим актам вищої юридичної сили та не породжує юридичних наслідків з моменту її прийняття. Стягнути з Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області 69365 гр. 10 коп. на користь [PERSON] , з обов`язковим коригуванням у зв`язку зі зростанням цін на споживчі товари та послуги у встановленому законодавствам порядку з 14.05.2015 р. по день набрання чинності судового рішення. В обґрунтування позову (в редакції уточненої позовної заяви від 20.02.2020 р.) відзначив, що тривалий час перебував у трудових відносинах з Публічним акціонерним товариством "АрселорМіттал Кривий Ріг". 17 листопада 2014 року під час виконання трудових обов`язків з ним стався нещасний випадок на виробництві, про що складено акти за формами Н-1 та Н-5. Рішенням МСЕК від 18 березня 2015 року йому встановлено 65% втрати працездатності та 2-гу групу інвалідності. Відповідачем розглянуто справу про страхові виплати та прийнято рішення про взяття потерпілого на облік. Крім того відповідачем прийнято постанову, якою призначено щомісячні страхові виплати, а саме постанову № 0407/22634/22634.1/5 від 14 травня 2015 року, яка позивачем не оскаржується. Позивач вважає, що на підставі ст.34 ЗУ « Про обов`язкове державне соціальне страхування від нещасних випадків і професійних захворювань, які спричинили втрату працездатності» він має право на отримання одноразової страхової виплати, яка складає 69365 грн.10 коп. За його зверненням Відділенням виконавчої дирекції Фонду в м. Кривому Розі було винесено 14.05.2015 року Постанову № 0407/22634/22634.1/6 , якою йому була призначена одноразова допомога в сумі 13458,90 грн. Дії посадових осіб Фонду щодо винесення вищеназваних постанов він вважає незаконними, передчасними, здійсненими у порушення його прав, які визначаються та охороняються ст.ст. 3,19, 24, 25, 27, 28, 29, 40, 43, 46, 47, 51, 52, 55-64 Конституції України. Внаслідок прийнятої Фондом постанови, було значно зменшено суми належних йому до виплати одноразової допомоги, оскільки при прийнятті цих постанов Фонд керувався антиконституційними законами та ст. 44 Закону України «Про обов`язкове державне соціальне страхування», яка на момент прийняття рішень ще не набрала чинності. Позивач просить визнати протиправною та скасувати Постанову Відділення ФССНВ в м. Кривому Розі № 0407\\22634\\22634.1\\6 від 14.05.2015 р. «Про призначення одноразової допомоги в разі настання права страхової виплати після 01.01.2015 р. на ім`я [PERSON] , що є передчасною та не відповідає вимогам ст. 44 ЗУ № 77-8 від 28.12.2014 р. та іншим нормативно - правовим актам вищої юридичної сили та не породжує юридичних наслідків з моменту її прийняття. Стягнути з Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області 69365 гр. 10 коп. на користь [PERSON] , з обов`язковим коригуванням у зв`язку зі зростанням цін на споживчі товари та послуги у встановленому законодавствам порядку з 14.05.2015 р. по день набрання чинності судового рішення. Ухвалою суду від 04.02.2020 року вирішено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження, без виклику сторін за наявними у справі матеріалами за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. В судове засідання сторони не викликалися, клопотання учасників провадження до суду про розгляд справи з викликом сторін до судового засідання не надходило. Суд проводить судове засідання без фіксування технічними засобами, що буде відповідати вимогам ст. 247 ЦПК України. Відповідач Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, отримавши копію ухвали суду про відкриття провадження у справі, про що свідчить поштове повідомлення, долучене до матеріалів справи, скористався процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву. Відзив на позовну заяву відповідачем було подано до суду та зареєстровано канцелярією суду в межах процесуального строку, встановленого ухвалою суду від 04.02.2020 р., відповідно до якого відповідач заперечує проти позову в повному обсязі, просить відмовити у його задоволенні, додатково зауваживши, що відшкодування шкоди, заподіяної працівникові ушкодженням його здоров`я від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, провадиться згідно із законодавством про страхування від нещасного випадку. Згідно зі ст. 36 Закону України « Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» віл 28 грудня 2014 року № 77 - VIII : - у разі настання страхового випадку зобов`язаний у встановленому законодавством порядку своєчасно та в повному обсязі відшкодувати шкоду,заподіяну працівникові в наслідок ушкодження його здоров`я або в разі його смерті, страхову виплату втраченого заробітку (або відповідної його частини) залежно від ступеня втрати потерпілим професійної працездатності (далі - щомісячна страхова виплата); страхову виплату в установлених випадках одноразової допомоги потерпілому (членам його сім л та особам, які перебували на утриманні померлого); страхову виплату дитині, яка народилася інвалідом внаслідок травмування на виробництві або професійного захворювання її матері під час вагітності; страхові витрати на медичну та соціальну допомогу. Крім того, згідно ст. 42 Закону України « Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 28\~грудня2014 року №\~77\~-\~VIII\~визначає види\~та розмір\~страхових виплат та\~інших витрат у разі настання страхового випадку і п. 2 передбачено що:- «У разі стійкої втрати професійної працездатності, встановленої МСЕК, Фонд проводить одноразову страхову виплату потерпілому, розмір якої визначається відповідно до ступеня втрати професійної працездатності, виходячи з 17 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на день настання права потерпілого на страхову виплату». [PERSON] в березні\~2015р.\~звернувся до\~відділення Фонду\~з заявою\~про призначення\~страхових виплат,\~відповідно до\~якої і\~була винесена\~постанова № 0407/22634/22634.1/6 від 14.05.2016р. про призначення одноразової допомоги в розмірі 13458,90 грн. Право на отримання потерпілим одноразової допомоги та щомісячних страхової виплати настає з дня встановлення йому МСЕК стійкої втрати працездатності. Висновком МСЕК серія 12 ААА №5230 від 18.03.2015р. [PERSON] було вперше встановлено 65 % втрати працездатності та друга група інвалідності. Позивач в своїй позовній заяві обґрунтовуючи вимоги до Відділення Фонду посилається на норми Закону України від 23 вересня 1999 року № 1105 - XIV « Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності». Але з 01.01.2015року у відповідності з внесеними змінами, щодо реформування загальнообов`язкового соціального страхування, вступив в дію Закон України від 28 грудня 2014 року № 77 - VIII « Про загально обов`язкове державне соціальне страхування». Відповідно до ч.1ст. 58 Конституції України закони та нормативні правові акти не мають зворотної дії в часі. Посилання та обґрунтування свої позовних вимог позивачем на ст.. 34 Закону України «Про загальнообов`язкове соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» не законні,\~оскільки право позивача на отримання страхових виплат настало з дня встановлення йому МСЕК стійкої втрати працездатності - 18.03.2015р. На момент отримання позивачем права на відшкодування виплат у зв`язку з втратою працездатності вступив в дію закон № 77 - VIII « Про загально обов`язкове державне соціальне страхування». Тому, призначення, страхових виплат та одноразової допомоги, проведено відділенням Фонду у повній відповідності до норм чинного законодавства. Представник третьої особи отримавши копію ухвали суду про відкриття провадження у справі, про що свідчить поштове повідомлення, долучене до матеріалів справи, не скористався процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що заявлений позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] з серпня 1993 року по грудень 1994 року, потім з липня 2001 року по березень 2015 року працював електрогазозварником на різних виробництвах підприємства Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» (а.с. 9-14) . \~\~Актом проведення розслідування нещасного випадку (аварії), що стався 25.11.2014 року від 20.03.2015 р. встановлено, що 17.11.2014 року при під час виконання своїх трудових обов`язків електрогазозварника 5 розряду цеха ремонту обладнання № 1 ремонтного виробництва Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» на комплексі агломашини № 5 стався нещасний випадок в наслідок руйнування настилу площадки (а.с. 15-21). За результатами розслідування був складений акт № 8 від 20.03.2015 року за формою Н-1 та акт за формою Н-5 від 25.11.2014 року , тобто комісія визнала, що нещасний випадок , який стався з [PERSON] , пов`язаний з виробництвом (а.с. 22-26). Згідно довідки Жовтневої МСЕК серії 12ААА № 428217 [PERSON] було встановлено 65% втрати професійної працездатності та 2-гу групу інвалідності (а.с. 27-28). Зазначені обставини не спростовуються відповідачем. Відділенням виконавчої дирекції Фонду в м. Кривому Розі 14.05.2015 року була винесена Постанова № 0407/22634/22634.1/6, якою було призначено позивачу одноразової допомоги в сумі 13 458,90 грн.\~\~(а.с. 31, 33). Позивач не погоджується із розміром вищеназваних виплат, вважає, що діючий з 01.01.2015\~року Закони України « Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, щодо реформування загальнообовязкового державного соціального страхування та легалізації фонду оплати праці» та діючий з 02.02.2015 року « Про внесення змін до розділу «Прикінцеві положення» ЗУ «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» обмежують конституційні права громадян і є антиконституційними. Між тим , суд не може прийняти до уваги зазначені твердження, оскільки не наділений повноваженнями в рамках даного процесу вирішувати питання щодо відповідності чи невідповідності Законів України Конституції України. Відповідно до п.1\~ст.13 Закону України «Про Конституційний Суд України»\~питання конституційності законів та інших правових актів ВР України, актів Президента України, актів КМУ, правових актів ВР АРК відноситься до повноважень Конституційного Суду України. Як убачається із наданих сторонами суду доказів, [PERSON] звернувся до ВВД ФССНВВ у місті Кривому Розі під час коли діяв\~загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 29.12.2014 року № 77-УІІІ, на підставі ст. 36 якого він мав право на отримання одноразової страхової виплати та щомісячних страхових виплат у зв`язку із ушкодженням здоров» я. \~Ст. 42 вищеназваного Закону (в редакції, що діяла на момент звернення) визначаються види та розмір страхових виплат та інших витрат у разі настання страхового випадку, п.2 якого передбачено, що: « У разі стійкої втрати професійної працездатності, встановленої МСЕК, Фонд проводить одноразову страхову виплату потерпілому, розмір якої визначається відповідно до ступеня втрати професійної працездатності, виходячи з 17 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на день настання права потерпілого на страхову виплату». \~За нормами даного Закону та інших діючих на час звернення законів та нормативно- правових актів відповідачем були прийняті 14.05.2015 року оскаржувана постанова про призначення страхових виплат. Позивач вважає, що вказана постанова була прийнята передчасно на підставі норм ст.44 Закону, яка набирає чинності з 01.07.2015 р. \~ Із змісту даної статті убачається, що її нормами регулюється розгляд справ про страхові виплати, в ній вказано, що Фонд розглядає справу на підставі заяви потерпілого та за наявності усіх необхідних документів і приймає відповідне рішення, яке оформлюється постановою, а також визначено право Фонду на затримання страхових виплат за наявності певних підстав. Таким чином, нормами ст.44 Закону визначаються процедурні питання при розгляді заяв потерпілих або заінтересованих осіб. \~Крім того, у здійсненні своєї діяльності Фонд керується Порядком призначення, перерахування та проведення страхових виплат, затвердженим Постановою правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків від 27 квітня 2007 року № 24. \~Так, п. 1.2 Порядку у разі настання страхового випадку управління виконавчої дирекції Фонду в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, відділення виконавчої дирекції Фонду в районах та містах обласного значення (далі - робочі органи виконавчої дирекції Фонду) зобов`язані своєчасно та в повному обсязі відшкодовувати шкоду, заподіяну працівникові внаслідок ушкодження його здоров`я або в разі його смерті, виплачуючи йому або особам, які мають на це право відповідні виплати. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Згідно з п. 1.4. Порядку робочі органи виконавчої дирекції Фонду розглядають справу про страхові виплати на підставі заяви потерпілого або осіб, які мають право на страхові виплати, за наявності усіх необхідних документів, перелік яких визначений у пунктах 6.1, 6.2, 6.3, 6.4, цього Порядку, і приймають відповідні рішення у десятиденний строк, не враховуючи дня надходження останнього документа. Зазначену правову позицію було закріплено п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику розгляду судами цивільних справ про відшкодування шкоди" від 27 березня 1992року, якою визначено що, у разі настання страхового випадку Фонд соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України виплачує застрахованому або особам, які мають на це право , страхові виплати, передбачені\~ст. 28 Закону України від 23 вересня 1999року "Про загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання , які спричинили втрату працездатності". Право на отримання потерпілим одноразової допомоги та щомісячних страхових виплат настає з дня встановлення йому МСЕК стійкої втрати працездатності. Позивач в своїй позовній заяві обґрунтовуючи вимоги до Відділення Фонду посилається на норми\~Закону України від 23 вересня 1999 року № 1105 - XIV " Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності". Але, як зазначалось судом, з 01.01.2015року у відповідності з внесеними змінами, щодо реформування загальнообов`язкового соціального страхування, вступив в дію Закон України від 28 грудня 2014 року № 77 - VIII " Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування". Згідно рішення Конституційного Суду України від 09.02.199 № 1-рп/99 за загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно - правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій\~статті 58 Конституції України. Відповідно до п.8, 9 Прикінцевих та перехідних положень до\~загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 28.12.2014 р. № 77-УІІІ вказано, що до приведення законодавства України у відповідність із цим законом, закони та інші нормативно- правові акти застосовуються в частині, що не суперечить даному Закону, нормативно-правові та розпорядчі акти ФССНВВ діють до затвердження відповідних рішень Фондом. Звернення Позивача до суду здійснено у зв`язку з невиконанням владних управлінських функцій, причому ці функції здійснюються саме у тих правовідносинах, у яких виник спір. Таким чином, позовні вимоги щодо визнання протиправним та скасування акта індивідуальної дії (рішення, постанови) суб`єкта владних повноважень при здійсненні управлінських функцій протиправною є справою адміністративної юрисдикції. Частина третя статті 17 Закону України від 23 вересня 1999 року № 1105-XIV "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування" (далі - Закон № 1105-XIV) встановлює, що спори щодо визначення класу професійного ризику виробництва, а також щодо розміру шкоди та прав на її відшкодування, накладення штрафів та з інших питань вирішуються в судовому порядку. За приписами частин шостої та сьомої статті 6 Закону № 1105-XIV рішення правління Фонду, прийняте в межах його компетенції, є обов`язковим для виконання, у тому числі всіма страхувальниками та застрахованими особами, яких воно стосується. Рішення правління Фонду оформляється постановою. Постанови правління Фонду підлягають обов`язковому оприлюдненню на офіційному веб-сайті Фонду протягом 20 робочих днів після їх прийняття. Згідно з частиною першою статті 34 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування" (в редакції Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» від 23 вересня 1999 року N 1105-XIV), сума одноразової страхової виплати визначається із розрахунку середньомісячного заробітку потерпілого за кожний відсоток втрати потерпілим професійної працездатності, але не вище чотирикратного розміру граничної суми заробітної плати (доходу) з якої справляються внески до Фонду. Однак, відповідно до частини другої статті 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування" (в редакції, чинній на момент призначення виплати) у разі стійкої втрати професійної працездатності, встановленої МСЕК, Фонд проводить одноразову страхову виплату потерпілому, розмір якої визначається відповідно до ступеня втрати професійної працездатності, виходячи з 17 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на день настання права потерпілого на страхову виплату. Позивач вважає, що Фонд - Відповідач безпідставно та протиправно застосував положення ст. 44 цього ж закону, які вступають в дію лише з 01 липня 2015 року, а також протиправно, всупереч нормам Конституції, які є нормами прямої дії не застосував "ПРИКІНЦЕВІ ТА ПЕРЕХІДНІ ПОЛОЖЕННЯ" Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування" Позивач вважає, що на підставі ст.34\~обов`язкове державне соціальне страхування від нещасних випадків і професійних захворювань, які спричинили втрату працездатності» (в редакції чинні на момент настання страхового випадку) він має право на отримання одноразової страхової виплати, яка складає 69365 грн.10 коп. За його зверненням Відділенням виконавчої дирекції Фонду в м.Кривому Розі була винесена 14.05.2015 року Постанова № 0407/22634/22634.1/6, якою йому була призначена одноразова допомога в сумі 13 458,90 грн.\~\~ Дії посадових осіб Фонду щодо винесення вищеназваних постанов [PERSON] вважає незаконними, здійсненими у порушення його прав, які визначаються та охороняються ст.ст.\~3,\~22,\~24,\~25,\~27,\~28,\~29,\~40,\~51,\~52,\~55-63 Конституції України. Внаслідок прийнятої Фондом постанови, були значно зменшені суми належних йому до виплати одноразової допомоги, оскільки при прийнятті цих постанов Фонд керувався антиконституційними законами та ст. 44\~обов`язкове державне соціальне страхування», яка на момент прийняття рішень ще не набрала чинності, а отже йому заподіяна матеріальна шкода. За приписами частин шостої та сьомої статті 6 Закону № 1105-XIV рішення правління Фонду, прийняте в межах його компетенції, є обов`язковим для виконання, у тому числі всіма страхувальниками та застрахованими особами, яких воно стосується. Рішення правління Фонду оформляється постановою. Постанови правління Фонду підлягають обов`язковому оприлюдненню на офіційному веб-сайті Фонду протягом 20 робочих днів після їх прийняття. Згідно з частиною першою статті 34 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування" (в редакції Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» від 23 вересня 1999 року N 1105-XIV), сума одноразової страхової виплати визначається із розрахунку середньомісячного заробітку потерпілого за кожний відсоток втрати потерпілим професійної працездатності, але не вище чотирикратного розміру граничної суми заробітної плати (доходу) з якої справляються внески до Фонду. Однак, відповідно до частини другої статті 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування" (в редакції, чинній на момент призначення виплати) у разі стійкої втрати професійної працездатності, встановленої МСЕК, Фонд проводить одноразову страхову виплату потерпілому, розмір якої визначається відповідно до ступеня втрати професійної працездатності, виходячи з 17 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на день настання права потерпілого на страхову виплату. Позивач вважає, що Фонд - Відповідач безпідставно та протиправно застосував положення ст. 44 цього ж закону, які вступають в дію лише з 01 липня 2015 року, а також протиправно, всупереч нормам Конституції, які є нормами прямої дії не застосував "ПРИКІНЦЕВІ ТА ПЕРЕХІДНІ ПОЛОЖЕННЯ" Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування". Однак на думку суду призначення одноразової допомоги позивачеві проведено відділенням Фонду у повній відповідності до норм чинного законодавства. Посилання та обґрунтування позовних вимог позивачем ст..34 Закону України «Про загальнообов`язкове соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» не законні, оскільки право позивача на отримання страхових виплат настало з дня встановлення йому МСЕК стійкої втрати працездатності, тобто з 18.03.2015р. Таким чином, суд вважає, що позивач на підставі ст. 60 ЦПК України не довів належними та допустимими доказами обставини, зазначені у його позові, у зв`язку з чим заявлені ним позовні вимоги не підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі ст. 88 ЦПК України, оскільки позивач звільнений від судового збору, судові витрати відносяться на рахунок держави. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed