Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-16 00:00:00

Позивач ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] посилаючись на те, що 21 квітня 2008 року між ЗАТ КБ «ПРИВАТБАНК» правонаступником якого є ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" та відповідачем був укладений кредитний договір №ODXRRX11411469 відповідно до якого банк надав йому кредит в сумі 6239 гривень 39 копійок зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач надав згоду на те, що надана ним до банку заява разом з умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка» складає між сторонами договір. Банк належним чином виконав свої зобов'язання по договору та здійснив видачу [PERSON] кредиту в сумі 6239 гривень 39 копійок. Проте в обумовлені кредитним договором строки відповідач своїх зобов'язань по поверненню кредиту не виконував. У зв'язку з порушенням відповідачем своїх зобов'язань по кредитному договору позивач просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитом станом на 04 вересня 2013 року у розмірі 39260 гривень 22 копійки, яка складається з заборгованості за кредитом - 3877 гривень 20 копійок; заборгованість по процентам за користування кредитом - 169 гривень 67 копійок; заборгованість по комісії за користування кредитом - 505 гривень 50 копійок; пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором - 32362 гривні 13 копійок; штраф (фіксована частина) - 500 гривень, штраф (процентна складова) - 1845 гривень 73 копійки. В судове засідання представник позивача не з'явилася надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує. В судове засідання відповідач не з'явився, з сумою заборгованості він не згоден, так як вважає суму нарахованої пені неспівмірною з сумою основного кредиту, тому позов визнає частково, також, просив розглянути справу за його відсутності. В зв'язку з цим в силу ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Як встановлено, що 21 квітня 2008 року між ЗАТ КБ "ПРИВАТБАНК" правонаступником якого є ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] був укладений кредитний договір № ODXRRX11411469 відповідно до якого банк надав йому кредит в сумі 6239 гривень 39 копійок зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач також, підтвердив, той факт, що надана до банку його заява з умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка» складає між ним та банком договір. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Відповідач отримав кошти в сумі, зазначеній в кредитному договорі, що підтверджується меморіальними ордерами, які містяться в матеріалах справи. Позичальник [PERSON] всупереч вимогам кредитного договору порушив строки повернення кредиту Згідно з п. 5.1 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам «Розстрочка» за порушення позичальником будь яких зобов'язань передбачених заявою та п. 3.2.2, п. 3.2.3 Умов він сплачує кредитору пеню в розмірі 0,5 % від суми простроченого платежу за кожен день прострочення, але не менше 1 гривні. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинно виконуватися належним чином у відповідності з умовами договору та вимогами ЦК України. Згідно ст. 1050 ЦК України, боржник, що не повернув вчасно кредитні кошти зобов'язаний сплатити кредиторові неустойку (штраф, пеня). Також, ч. 1 ст. 624 ЦК України передбачено, якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків, разом з тим ч. 3 ст. 551 ЦК України передбачає, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Виходячи з матеріалів справи, реальний збиток позивачу внаслідок невиконання відповідачем кредитного договору становить 3877 гривень 20 копійок (заборгованість за тілом кредиту). При цьому нарахована пеня є неспівмірною до розміру цього збитку та значно перевищує його. З урахуванням вищезазначеного, суд вважає за необхідне зменшити розмір неустойки з 32362 гривень 13 копійок до 3877 гривень. Відповідно п. 5.3 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам «Розстрочка», при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 500 гривень + 5 % від суми заборгованості. Позивач ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" просить суд стягнути з [PERSON] фіксовану частину штрафу в розмірі 500 гривень та процентну складову штрафу в розмірі 1845 гривень 73 копійок, за порушення ним вимог п.3.2.2 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам «Розстрочка». Таким чином, сума пені нарахована за прострочення строку повернення суми кредиту, та сума штрафу, нарахована за порушення строків платежів, фактично нараховані за одне й те саме порушення [PERSON] умов кредитного договору - не сплачення заборгованості за кредитним договором. З наведеного вище вбачається, що позивачем за прострочення позичальником строку сплати мінімально необхідного платежу по погашенню кредиту передбачена подвійна відповідальність одного виду - штраф і пеня (неустойка). Приписами статті 61 Конституції України визначено, що ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про одночасне стягнення з відповідача суми пені і штрафу, які є різновидами неустойки, є застосуванням до боржника подвійної цивільно-правової відповідальності одного й того ж виду за одне й теж порушення договірного зобов'язання, тому вони не відповідають положенням закону та не підлягають задоволенню у частині стягнення фіксованої частини штрафу в розмірі 500 гривень та процентної складової штрафу в розмірі 1845 гривень 73 копійки. У зв'язку з вищевикладеним, суд дійшов висновку, що в частині позову стосовно стягнення з відповідача фіксованої частини штрафу в розмірі 500 гривень та процентної складової штрафу в розмірі 1845 гривень 73 копійок, необхідно відмовити. Згідно розрахунку ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК", заборгованість за кредитним договором складає 3877 гривень 20 копійок. Таким чином, суд вважає, що позов необхідно задовольнити в частині стягнення з відповідача заборгованості за кредитом - 3877 гривень 20 копійок; заборгованості по відсоткам за користування кредитом - 169 гривень 67 копійок; заборгованості по комісії за користуванням кредитом - 505 гривень 50 копійок; пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором - 3877 гривень, а всього необхідно стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в сумі 8429 гривень 37 копійок. Згідно ч.1 ст. 88 ЦПК України, якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. На підставі викладеного, ст.. 61 Конституції України, ст.. 526, ч.3 ст. 551, ч.1 ст. 624, ст. 1054, ст. 1047 ЦК України,

Outcome: partial