Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-16 00:00:00

Позивач[PERSON] звернувся до суду з позовом про стягнення коштів та моральної шкоди, внаслідок не виконання умов договору до відповідача приватного підприємця [PERSON] Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 17 червня 2017 року між ПП [PERSON] (Підрядчик згідно Договору №21-17) та [PERSON] (Замовник відповідно Договору №21-17), був підписаний договір про те, що відповідач виконає роботу відповідно Договору №21-17, а саме: підготовить вагонку (карпатська смерека) 60 м.кв. та вагонку (липа) 20 м.кв. та лако фарбовані матеріали (Відбілювач 5 л, Антисептик 10 л, лак для зовнішніх робіт (дуб), 10 кг - 9 шт., лак для торців (шоколадний) - 3 кг, Льон - олія 10 л - 6 шт., Емаль срібло 10 л - 1 шт. та Емаль перламутр 10 л - 1 шт., герметик 4 шт.) для обробки будинку за проектом, наданим позивачем та після доставки вагонки та ЛМФ, на вказане місце позивача, проведе монтажні роботи згідно проекту позивача, відповідно умов Договору термін виконання робіт - 2 місяці. В свою чергу, позивач повинен сплатити кошти відповідно до порядку розрахунків, згідно вище вказаного договору, в 2 етапи: 1 транш 100% передоплата по ЛМФ та 100% при прийнятті виробів з дерева; 2 транш передоплата 100% по роботі майстрів та остаточний розрахунок з моменту підписання акту здачі-приймання робіт за місцем позивача. Вказує, що 17.06.2017 року в день підписання договору, позивач сплатив, а відповідач прийняла суму коштів в розмірі 23000 грн., про що свідчить відповідний підпис відповідача у договорі. При цьому, відповідно до умов договору, відповідач зобовязувалась поставити на протязі 7 днів матеріали, а роботи виконати на протязі 2-х місяців. Однак, по проходженню 2-х місяців (станом на 17.10.2017 року) відповідач своїх зобовязань по поставці матеріалів та виконання робіт не виконувала взагалі. Позивачем було направлено вимогу Відповідачу із проханням повернути кошти, які були сплачені відповідно до Договору №21-17 від «17» червня 2017 року, як аванс в розмірі 23\~000 (двадцять три тисячі) грн. 00 коп. у строк сім робочих днів. Відповідач відмовилася у добровільному порядку виконати умови договору, тому позивач, змушений звернутися до суду з даним позовом. Оскільки сторонами в договорі розмір проценту за користування грошовими коштами Позивача не обумовлено, відповідно до судової практики (зокрема Постанова Верховного Суду України від 24 січня 2006 р. по Справі N 14/130), в частині нарахування процентів за користування чужими грошовими коштами застосовуються положення ст. 1048 ЦК України, а саме, якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Облікова ставка НБУ з 25.06.2017р. по дату подачі позову становить 12% - тобто 1% за місяць. Відповідач користується чужими (коштами Позивача) станом на 09.10.2017р. 3 місяць і 14 днів. Розрахунок (23000,00/100)*3,45=793,50 грн. Сума до стягнення 793,50 грн. Обмеження максимального розміру пені за порушення грошових зобовязань встановлено спеціальним законом, яким є Закон України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань", в преамбулі якого зазначено, що він регулює договірні правовідносини між платниками та одержувачами грошових коштів щодо відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань. Розрахунок пені за несвоєчасне виконання грошового зобовязання за формулою:[Пеня] = [Сума боргу] ? [Ставка пені (%)] / 100% / 365 днів ? [Кількість днів] Пеня за несвоєчасне виконання зобовязань за вказані періоди складає 842.81 грн. Позивач посилається на те, що відповідно до положень ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Розрахунок 3% річних від простроченої суми 1678.87 грн і розраховується наступним чином: відсотки з урахуванням встановленого індексу інфляції розраховуються за формулою:107 / 30 ? 1,8% ? 23 000,00=1 476,60 + відсотки з урахуванням трьох відсотків річних від простроченої суми розраховуються за формулою: 3% ? 107 / 365 ? 23 000,00 грн і становлять 202,27. Підсумовуючи наведені розрахунки сума складає 26 315 (двадцять шість тисяч триста пятнадцять) гривень 18 копійок. І розраховується таким чином: 23000 + 793,50 + 842,81 + 1678,87 = 26315,18 грн. Позивач зазначає, посилаючись на норми ЦК, що внаслідок зазначеного у позові, Позивачеві також заподіяно і моральну шкоду, яка полягає у душевних стражданнях, яких Позивач зазнав у звязку з відсутністю можливості користуватися своєю власністю та втраченими коштами, оскільки Позивач з сімєю повинні були переїхати жити в будинок, який вчасно не був завершений так, щоб у ньому можна було проживати та найближчим часом, приблизно місяців 6, не зможе користуватися будинком. Позивачеві самостійно довелося шукати інших майстрів та матеріали, щоб хоч якийсь об'єм робіт виконати, поки дозволила погода, так як втратили можливість вчасно завершити будівельні роботи. Також Позивач планував отримати певний дохід з оренди кварти, в якій проживає, після переїзду до будинку. І виручені кошти Позивач повинен був витратити на лікування старшої доньки, яка є інвалідом дитинства і потребує постійного та дороговартісного лікування, так як кошти, які Позивач вніс як передоплату по Договору №21-17 також планувалися і могли бути витрачені на лікування доньки. Неможливості протягом тривалого часу користуватися майном за його призначенням, на протязі простоювання будівництва та часу, який доведеться ще витратити на завершення робіт, порушенням нормального життєвого ритму Позивача, незручності, які Позивач переносить у звязку з вирішенням спору у судовому порядку. Також, Позивач був змушений неодноразово відвідувати ринки та магазини у пошуку необхідних матеріалів, і внаслідок відсутності таких, замовляти їх. Розмір відшкодування моральної шкоди визначаю у 12 000 гривень. Позивач зазначає, відповідно до вимог ст.ст. 86, 88 ЦПК України витрати, які повязані з оформленням позовної заяви і подачею її до суду, також підлягають відшкодуванню за рахунок Відповідача. Позивач був змушений звернутися за допомогою у складанні вимоги та позовної заяви до правозахисника. [PERSON] акту виконаних робіт витрати склали 700 грн. \~ \~ Представник Позивача та Позивач в процесі судового розгляду справи, як заявила Представник Позивача, намагалися врегулювати спір шляхом підписання мирової угоди. Був розроблений проект мирової угоди та підписана заява щодо мирового врегулювання спору, яку підписали сторони. В проекті мирової угоди зазначена сума, яку Відповідач визнала яку суму основного боргу та інші витрати: витрати на правову допомогу та судовий збір. [PERSON] не виконала домовленостей, які були підставою для мирного врегулювання спору. Представником Позивача також було заявлено клопотання про уточнення судових витрат та долучити до матеріалів справи розрахунок судових витрат, які поніс Позивач на суму 2\~700 (дві тисячі сімсот) грн. та долучено копію прибуткового касового ордеру на суму 700 грн, які Позивач вже сплатив Представнику за надання правової допомоги. \~ \~ \~ \~Представник Позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю з підстав, зазначених в позовній заяві, додатково пояснила, що відповідачем не надано суду жодних доказів, які б підтвердили чи поставку вказаних у договорі матеріалів, чи оплату праці працівникам. Просили задовольнити позовні вимоги. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнала частково. Підтвердила, що дійсно Договір №21-17 підписувала та кошти у розмірі 23\~000 (двадцять три тисячі) грн. прийняла, але не погоджується із сумую, яку вона повинна повернути Позивачеві. Відповідач заявила, що вона поставила матеріали та розрахувалася з майстрами за виконані роботи, на суму біля 6000 грн. Разом з тим, не заперечувала того факту, що роботи не були виконані до кінця. Ствердила, що згідна сплатити позивачу суму 8400 гривень. Домовленість її з майстрами була усна. Відповідач в своїх поясненнях зазначила, що на місце виконання робіт було доставлено відбілювач 5л вартістю 1\~400 (одна тисяча чотириста) грн. і ще лак для зовнішніх робіт 60л вартістю 8\~100 (вісім тисяч сто) грн. Дані матеріали були направлені «Новою Поштою» на імя дружини Позивача. Позовних вимог в частині моральної шкоди - не визнала. В судовому засіданні була допитана свідок [PERSON], дружина позивача, заявлена предстаником позивача. Свідок підтвердила, що «17» червня 2017 року між ПП [PERSON] та [PERSON] був підписаний Договір №21-17. Пояснила, що Відповідач поставила одну каністру антисептику, вартістю 1625 (одна тисяча двадцять пять) грн та одну каністру відбілювача, вартістю 900 (девятсот) грн., але які не були необхідні в такій кількості зі слів майстрів, яких направила на обєкт Відповідач. Відповідач не розраховувалася тривалий час з робітниками і Позивач змушений був самостійно оплатати працю майстрам та купувати розхідні матеріали, так як Відповідач уникала жодних контактів з Позивачем чи його дружиною. Від [PERSON] лише лунали постійні обіцянки поставити матеріали, розрахуватися з майстрами, в подальшому і повернути кошти, але жодну з них Відповідач не виконала. В останні, призначені судом судові засідання відповідач не з'явилась, про поважність причин не повідомила, будучи належним чином повідомленою про день і час розгляду справи, у зв'язку з чим суд вважає за можливе завершити розгляд справи в її відсутність. Суд, заслухавши пояснення позивача, представника позивача, відповідача, представника відповідача, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає до задоволення частково, виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідно до договору №21-17 від 17.06.2017 року (а.с.8-11), укладеного між [PERSON] (замовник) з однієї сторони та приватним підприємцем [PERSON] (підрядник) з іншої сторони, замовник доручив підрядчику виконати роботу у відповідності до умов договору. Зокрема, відповідач повинен виконати роботу, а саме: підготовити вагонку (карпатська смерека) 60м.кв. та вагонку (липа) 20м.кв. та лако-фарбовані матеріали (Відбілювач 5л, Антисептик 10л, лак для зовнішніх робіт (дуб), 10 кг 9 шт., лак для торців (шоколадний) 3 кг, Льон олія 10л 6 шт., Емаль срібло 10л 1 шт. та Ем аль перламутр 10л 1 шт., герметик 4 шт.) для обробки будинку за проектом, наданим Позивач та після доставки вагонки та ЛМФ, на вказане місце Позивача, провести монтажні роботи згідно проекту Позивача, відповідно умов Договору, термін виконання робіт 2 місяці. В свою чергу, Позивач повинен сплатити кошти, відповідно до порядку розрахунків, згідно вище вказаного Договору, в 2 етапи: 1 транш 100% передоплата по ЛФМ та 100% при прийнятті виробів з дерева; 2 транш передоплата 10% по роботі майстрів та остаточний розрахунок з моменту підписання акту здачі-приймання робіт за місцем Позивача. 17 червня 2017 року, в день підписання Договору, Позивач сплатив, а Відповідач прийняла, суму коштів у розмірі 23\~000 (двадцять три тисячі) грн. 00 коп., про що свідчить запис у договорі зроблений власноруч відповідачем та її підпис (а.с.10). Таким чином, позивач виконав умови договору, що стосувалися передплати відповідно договору. [PERSON] до Договору відповідач зобовязалась поставити на протязі 7 днів матеріали, а роботи виконати на протязі 2 місяців. При цьому, з моменту підписання договору, відповідачем так і не було виконано своїх зобовязань ні щодо поставки матеріалів для виконання робіт, ні безпосередньо виконання самих робіт відповідно до умов Договору. У відповідності до ст.530 Цивільного кодексу України: якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Як вбачається з матеріалів справи, позивачем було направлено вимогу відповідачу із проханням повернути кошти, які були сплачені як відповідно до Договору №21-17 від «17» червня 2017 року, як аванс в розмірі 23\~000 (двадцять три тисячі) грн. 00 коп. у строк сім робочих днів. При цьому, відповідач відмовилася у добровільному порядку виконати умови договору, тому позивач був змушений звернутися до суду з даним позовом. Також, за клопотанням Відповідача до матеріалів справи долучили фото екрану телефону із перепискою між Відповідачем та дружиною Позивача, з якої вбачається, що Відповідач обіцяє поставити матеріали, виконати роботи і повернути кошти. [PERSON] до ст. 525 ЦКУ, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Законодавством передбачено застосування санкцій за невиконання або неналежне виконання договірних зобов'язань. [PERSON] до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, передбачені положеннями ЦК України та нормативних актів, що регулюють такі правовідносини, а саме: штрафна санкція. Стаття 662 Цивільного кодексу передбачає обов'язок продавця передати товар покупцеві: 1) продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу;. 2) продавець повинен одночасно з товаром передати покупцеві його приналежності та документи (технічний паспорт, сертифікат якості тощо), що стосуються товару та підлягають переданню разом із товаром відповідно до договору або актів цивільного законодавства. У відповідності з п. 2 ст. 536 ЦК України розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Суд встановив, що сума коштів яка підлягає поверненню становить 20\~475 (двадцять тисяч чотириста сімдесят пять) грн., так як відповідач поставила одну каністру антисептику, вартістю 1625 (одна тисяча двадцять пять) грн та одну каністру відбілювача, вартістю 900 (девятсот) грн. Сторонами в договорі розмір проценту за користування грошовими коштами позивача не обумовлено, відповідно до судової практики (зокрема Постанова Верховного Суду України від 24 січня 2006 року по Справі №14/130), в частині нарахування процентів за користування чужими грошовими коштами застосовуються положення ст. 1048 ЦК України, а саме, якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Облікова ставка НБУ з 25.06.2017 року по дату подачі позову становить 12% - тобто 1% за місяць. Відповідач користується чужими (коштами позивача) станом на 09.10.2017 року 3 місяць і 14 днів. Сума коштів якими користується відповідач становить 20\~475 (двадцять тисяч чотириста сімдесят пять) грн., так як відповідач поставила позивачу одну каністру антисептику, вартістю 1625 (одна тисяча двадцять пять) грн.. та одну каністру відбілювача, вартістю 900 (девятсот) грн. Розрахунок відсотків за користування коштами здійснюється за формулою: (20475,00/100)*3,45=706,39 грн. Таким чином, сума до стягнення складає 706,39 грн. Глава 49 ЦК України містить положення щодо забезпечення виконання зобовязань. Зокрема ч. 1 ст. 546 передбачає, що виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Ст. 549 ЦК України передбачає сплату неустойки (пені), що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Обмеження максимального розміру пені за порушення грошових зобовязань встановлено спеціальним законом, яким є Закон України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань", в преамбулі якого зазначено, що він регулює договірні правовідносини між платниками та одержувачами грошових коштів щодо відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань. Згідно ст. 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Статтею 3 передбачено, що розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня. Таким чином, враховуючи позицію представника позивача щодо пені в розмірі однієї облікової ставки НБУ, пеня розраховується за формулою: [Пеня] = [Сума боргу] ? [Ставка пені (%)] / 100% / 365 днів ? [Кількість днів]. Таким чином, враховуючи борговий період з 25.06.2017 року по 09.10.2017 року (107 днів), суму боргу в розмірі 20475,00 грн., облікову ставку НБУ у вигляді 12,5% річних, загальний розмір пені: 20475 х 12,5%/100%/365 днів х 107 днів, пеня за несвоєчасне виконання зобовязань за вказані періоди складає 750,28 грн. [PERSON] до положень ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З огляду на вказане відсотки з урахуванням встановленого індексу інфляції за вказаний період, враховуючи борговий період з 25.06.2017 року по 09.10.2017 року (107 днів), суму боргу в розмірі 20475,00 грн., індекс інфляції за вказаний період у вигляді 101,8%, розраховуються за формулою: 107 / 30 ? 1,8% ? 20475,00 грн. та складають 1314,50 грн. 3% річних від простроченої суми розраховуються за формулою: 3% ? 107 / 365 ? 20475,00 грн. та складають180,07 грн. Таким чином, загальна сума заборгованості з інфляційних та трьох відсотків річних складає 1494,57 грн. З огляду на наведене, остаточна сума заборгованості [PERSON] перед позивачем [PERSON] складає: 20475 грн. + 706,39 грн. + 750,28 грн. + 1494,57 грн. = 23\~426,24 грн. [PERSON] до вимог п.п.8, 9 ч.2 ст.16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування майнової та моральної шкоди. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування, а збитками є витрати, які особа зробила для відновлення свого порушеного права. Нормами ст. 23 ЦК України встановлено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, а моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з ушкодженням здоровя; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку із пошкодженням її майна; відшкодовується грішми, незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню та не повязана з розміром цього відшкодування. Судом встановлено, що внаслідок зазначених у позові подій, позивачу також заподіяно і моральну шкоду, яка полягає у душевних стражданнях, яких позивач зазнав у звязку з відсутністю можливості користуватися своєю власністю, позивачу самостійно довелося шукати інших майстрів та матеріали, була втрачена можливість вчасно завершити будівельні роботи, у звязку з чим був порушений звичайний порядок і спосіб життя позивача. Також, позивач був змушений неодноразово відвідувати ринки та магазини у пошуку необхідних матеріалів, і внаслідок відсутності таких, замовляти їх. Згідно з нормою ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала. Пунктом 5 постанови Пленуму\~Верховного суду\~України «Про\~судову практику\~в справах\~про відшкодування\~моральної (немайнової)\~шкоди» №4\~від 31.03.1995\~року роз'яснено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. З огляду на наведене, суд вважає розумним і справедливим визначити розмір відшкодування завданої позивачу моральної шкоди у розмірі - 3000 гривень. Стосовно стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат, суд зазначає наступне. 01 серпня 2017 року позивач в справі і адвокат [PERSON] уклали договір про надання правової допомоги. Як вбачається з наданих позивачем квитанцій до прибуткових касових ордерів від 22.02.2018 року та від 06.10.2017 року витрати за надані адвокатом послуги становлять 2700,00 грн., які були сплачені позивачем по справі. [PERSON] до ч.2 ст.137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;\~\~2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Водночас, під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи повязані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо (частина 3 статті 141). З огляду на наведене, з відповідача слід стягнути на користь позивача понесені ним витрати на правову допомогу в сумі 2700,00 грн., а також згідно вимог статті 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір у сумі 650,00 грн. \~ \~ \~

Outcome: partial