Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-15 00:00:00

АТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу кредитором спадкодавця, посилаючись на те, що згідно укладеного договору №HEXRFO00120781 від 08.12.2007 р., [PERSON] отримав кредит у розмірі 5219,88 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,01% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення 08.06.2010 р. За умовами вказаного договору, [PERSON] отримав кредит у розмірі 500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом, згіднео умов договору. [INFO] [PERSON] помер. Вказує, що за умовами ч. 3 ст. 1268 ЦК України, [PERSON] є спадкоємцем померлого, оскільки постійно проживала разом зі спадкодавцеем на час відкриття спадщини. Банком 12.02.2019 р. направлена претензія кредитора до Третьої Херсонської державної нотаріальної контори, на яку, 05.07.2019 р. отримана відповідь, що претензію перенаправлено до Першої Херсонської державної нотаріальної контори за місцем заведення спадкової справи. 19.03.2019 р. Банком отримано відповідь від Першої Херсонської державної нотаріальної контори, в якій вказано, що спадкоємці померлого [PERSON] із заявами про прийняття чи відмову від спадщини до нотаріальної контори не зверталися та спадкова справа заведена на підставі претензії банку. Зазначає, що [PERSON] прийняла спадщину на підставі ч. 3 ст. 1268 ЦК України, оскільки не відмовилася від неї. 30.09.2019 р. банком на адресу відповідачки надіслано лист-претензію, однак, відповіді не надійшло. Станом на дату смерті позичальника, його заборгованість за кредитним договором склала 7875,32 грн., яку і просить стягнути з відповідачки та вирішити питання про розподіл судових витрат. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 31.07.2020 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 12.03.2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду за суттю. 18.09.2020 року представником відповідачки подано відзив на позовну заяву, у якому просив відмовити у задоволенні позову. Вказав, що позивачем не доведено наявність факту прийняття спадщини за ст. 1268 ЦК України, а відтак, відповідачку не можна вважати такою, що фактично прийняла спдащину. Крім того, позивачем не доведено коли він дізнався про порушення свого права, зокрема те, що позичальник помер. Просив застосувати строки позовної давності, тощо. 07.10.2020 року представником позивача подано відповідь на відзив, у якій просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Представник позивача в судове засідання не з`явився, подана заява про розгляд справи за відсутності представника, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить позов задовольнити. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася, в матеріалах справи наявний відзив на позовну заяву. На підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. 08 грудня 2007 року між АТ КБ "Приватбанк" та [PERSON] укладено кредитний договір №HEXRFO00120781, за умовами якого [PERSON] отримав кредит у розмірі 5219,88 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,01% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення 08.06.2010 р. (арк. справи 13). [PERSON] помер [INFO] , що підтверджено свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 13.05.2011 року (арк. справи 25). 31.01.2019 р. за вих. №SAMDN50OTC000412204 АТ КБ "Приватбанк" на адресу Третьої Херсонської державної нотаріальної контори надіслано претензію кредитора (арк. справи 27), яка за листом Третьої Херсонської державної нотаріальної контори від 14.02.2019 р. за вих. №531/01-16 перенаправлена до Першої Херсонської державної нотаріальної контори (арк. справи 28). Листом від 27.02.2019 р. за вих. №1046/02-14 Першою Херсонською державною нотаріальною конторою на претензію АТ КБ "Приватбанк" повідомили про неможливість надання інформації щодо спадкоємців за ст. 8 Закону України "Про нотаріат". Повідомлено, що спадкова справа заведена 13.10.2011р. за заявою спадкоємця та спадкоємців повідомлено про надходжження претензії простою кореспонденцією. Станом на 27.02.2019 р. свідоцтва про право на спадщину не видавалися (арк. справи 29). 16.09.2019 р. за вих. №SAMDN50OTC000412204 АТ КБ "Приватбанк" на адресу [PERSON] надіслано лист-претензію, у якому повідомляли про наявну заборгованість [PERSON] та просили її погасити (арк. справи 30). За матеріалами спадкової справи №746/2011 заведеної Першою Херсонською державною нотаріальною конторою до майна померлого [INFO] [PERSON] встановлено, що 13.10.2011 року із заявою про прийняття спадщини звернулися дружина померлого [PERSON] та донька померлого [PERSON] , 2003 р.н. (арк. справи 118). 13.10.2011 року із заявами про відмову від прийнття спадщини звернулися батьки померлого [PERSON] та [PERSON] (арк. справи 118 зворотній бік). За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Статтею 608 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється зі смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою. Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), що встановлено ст.1216 ЦК України. Згідно ст. 1218 та ч.3 ст. 1231 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. До спадкоємця переходить обов`язок сплатити неустойку (штраф, пеню), яка була присуджена судом кредиторові зі спадкодавця за життя спадкодавця. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (частина перша статті 1268 ЦК України). Дії, які свідчать про прийняття спадкоємцем спадщини, визначені у частинах третій і четвертій статті 1268, статті 1269 ЦК України. Згідно зі ст. 1281 ЦК України, спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги. Так, згідно з ч.3 статті 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до статті 1282 ЦК України, спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями і кредитором не встановлено інше. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передано спадкоємцям у натурі. Таким чином, правовідносини, що виникли між банком та боржником (який помер), після його смерті трансформуються у зобов`язальні правовідносини, що виникли між кредитодавцем та спадкоємцями боржника і вирішуються у порядку положень статті 1282 ЦК України. Отже, при вирішенні спорів про стягнення заборгованості за вимогами кредитора до спадкоємців боржника, судам для правильного вирішення справи необхідно встановлювати такі обставини: - чи пред`явлено вимогу кредитором спадкодавця до спадкоємців боржника у строки, визначені частинами другою та третьоюстатті 1282 ЦК України, оскільки у разі пропуску таких строків, на підставі частини четвертої статті 1281 ЦК України кредитор позбавляється права вимоги; - коло спадкоємців, які прийняли спадщину; - при дотриманні кредитором строків, визначених статтею 1282 ЦК України, та правильному визначенні кола спадкоємців, які залучені до участі у справі як відповідачі, суд встановлює дійсний розмір вимог кредитора (перевіряє розрахунок заборгованості станом на день смерті боржника, який є днем відкриття спадщини); - при доведеності та обґрунтованості вимог кредитора боржника, суду належить встановити обсяг спадкового майна та його вартість, визначивши тим самим межі відповідальності спадкоємця (спадкоємців) за боргами спадкодавця відповідно до частини першоїстатті 1282 ЦК України. З матеріалів спадкової справи встановлено, що [PERSON] відмовилася від прийняття спадщини, про що у встановлений законом строк подала відповідну заяву, а тому не є спадкоємцем кредитора. З огляду на відмову відповідачки від прийняття спадщини, та звернення дружини та доньки померлого із заявами про прийняття спадщини, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову до відповідачки [PERSON] , оскільки остання не є спадкоємцем майна [PERSON] . З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог. На підставі ст. 141 ЦПК України судові витрати покладаються на позивача. Підстави для негайного виконання судового рішення відсутні. Заходи забезпечення позову (заяви) судом не застосовувалися. Рішення в повному обсязі складено 26 листопада 2021 року. На підставі викладеного, ст.ст. 6-13, 81, 200, 206, 258, 259, 263-265, 273, 354 ЦПК України, суд, -

Outcome: dismissed