Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до АКБ "[PERSON] Україна", правонаступником якого є товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» за участю третьої особи [PERSON] про визнання договору поруки припиненим. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, при укладенні 13.07.2005 р. між Приватним підприємством «Мед-Інвест» та закритим акціонерним товариством «ОТП [PERSON]» кредитного договіру № МL-500/008/2005, з метою забезпечення виконання Позичальником зобов`язань між АТ «ОТП [PERSON]» та [PERSON] було укладено договір поруки № SRСМ -500/008/2005/1, від 13 липня 2005 року. Позивач вважає що враховуючи те, що він є спадкоємцем померлої [PERSON], вказаний договір поруки повинен бути визнаний як такий, що є припиненим, оскільки вимогу до поручителя про виконання ним солідарного з боржником зобов'язання за договором Кредитором не предявлено відповідно визначеного законом строку та порядку. З урахування наданих судових рішень а саме: рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 31 жовтня 2016 року по справі № 523/5622/14-ц, та ухвали Суворовського районного суду м. Одеси від 31.10.2016 року, позивач просив вимоги задовольнити в повному обсязі. У судове засідання позивач не з'явився, проте від нього надходило до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності. У клопотанні представник позивача зазначив, що не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча про час, дату та місце судового засідання був повідомлений у встановленому порядку, поважних причин неявки суду не представив, чим позбавив суд можливості вислухати його пояснення та думку по суті. Заяви про розгляд справи за його відсутністю суду не надано. Суд, у зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, ненаданням відповідачем відзиву на позов, зі згоди представника позивача, ухвалив слухати справу у відсутності відповідача, згідно ст.ст.280-281 ЦПК України, при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2\~ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, додані до неї документи приходить до висновку, що даний позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено,\~що 13.07.2005 р. між Приватним підприємством «Мед-Інвест» та Закритим акціонерним товариством «ОТП [PERSON]» було укладено кредитний договір № МL-500/008/2005, зі всіма змінами, доповненнями та додатками до нього. З метою забезпечення виконання Позичальником зобов`язань за Кредитним договором 18.07.2005 р. між АТ «ОТП [PERSON]» та [PERSON] було укладено договір поруки № SRСМ-500/008/2005/1 від 13.07.2005 р, зі всіма змінами, доповненнями та додатками до нього. 6 листопада 2010 року між АТ «ОТП [PERSON]» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна»\~ укладено договір купівлі - продажу кредитного портфелю та Договір про відступлення права вимоги, відповідно якого АТ «ОТП [PERSON]» відступив, а «ОТП Факторинг Україна» прийняв права вимоги за Кредитним договором та Договором поруки. Відповідно наданим доказам та рішенням суду також встановлено, що 15.07.2011 року [PERSON] померла, що підтверджується актовим записом № 1124 від 19.07.2011 року видане Першим Суворовським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції. Згідно спадкової справи № 352/2012 щодо майна померлої 15.07.2011р. [PERSON] спадкоємцями стали [PERSON], [PERSON], який діє від імені свого малолітнього сина [PERSON]. Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 07 квітня 2015 року справа № 523/5622/14-ц, залучено [PERSON], [PERSON], який діє від імені свого малолітнього сина [PERSON] як правонаступників померлої 15.07.2011р. [PERSON] відповідачки по цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до приватного підприємства «Мед-Інвест», про стягнення заборгованості за кредитним договором в солідарному порядку. Враховучи, що Позичальником ПП «Мед-Інвест» не було дотримано зазначених вище умов Кредитних договорів, АТ «ОТП [PERSON]» на підставі п.1.9. Кредитного договору здійснено вимогу дострокового виконання Позичальником його зобов`язань за Кредитними договорами в повному обсязі. Так ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 08 травня 2014 року, по справі № 523/5622/14-ц, відкрито провадження за позовом ТОВ «ОТП Факторинг Україна» до ПП «Мед-Інвест», [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в солідарному порядку. Наполягаючи на задоволенні вимог про визнання договору поруки припиненим, позивач посилається на рішення та ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 31 жовтня 2016 року, по справі № 523/5622/14-ц. Даними судовими рішенням а саме: рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 31 жовтня 2016 року у задоволенні ОТП Факторинг Україна» до Приватного підприємства «Мед-Інвест», [PERSON] та [PERSON] , по справі № 523/5622/14-ц про стягнення боргу -відмолено, а ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 31.10.2016 року, провадження по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до Приватного підприємства «Мед-Інвест», [PERSON] та [PERSON], який діє від імені свого малолітнього сина [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в солідарному порядку, закрито в частині стягнення заборгованості з [PERSON] та [PERSON]. Зазначені судові рішення не оскаржувались та набрали законної сили. Відповідно до частини першої, другої\~статті 554 ЦК України, Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Припинення поруки пов'язане, зокрема, із закінченням строку її чинності. За змістом частини четвертої\~статті 559 ЦК України\~порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Отже, порука - це строкове зобов'язання, і незалежно від того, встановлений строк її дії договором чи законом, його сплив припиняє суб'єктивне право кредитора. Відповідно до частини першої\~статті 251 ЦК України\~строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами (частина перша\~статті 252 ЦК України). Разом з тим із настанням певної події, яка має юридичне значення, законодавець пов'язує термін, який визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (статті\~251,\~252 ЦК України). П. 4.1 Договору Поруки зазначено, шо договір діє до повного виконання боргових зобов`язань за кредитним договором. Таким чином, умови договору поруки про його дію до повного припинення зобов'язань боржника не свідчать про те, що цим договором установлено строк припинення поруки в розумінні статті\~251, частини четвертої статті\~559\~ЦК України, тому в цьому випадку підлягають застосуванню норми частини четвертої\~статті 559 ЦК України\~про те, що порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Регулюючи правовідносини з припинення поруки у зв'язку із закінченням строку її чинності частина четверта\~статті 559 ЦК України\~передбачає три випадки визначення строку дії поруки: протягом строку, встановленого договором поруки (перше речення частини четвертої\~статті 559 ЦК України); протягом\~шести місяців\~від дня настання строку виконання основного зобов'язання,\~якщо кредитор не пред'явить вимоги до поручителя\~(друге речення частини четвертої\~статті 559 ЦК України); протягом одного року від дня укладення договору поруки (якщо строк основного зобов'язання не встановлено або встановлено моментом пред'явлення вимоги),\~якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя\~третє речення частини четвертої\~статті 559 ЦК України). Зі змісту цієї норми вбачається, що у тексті частини четвертої\~статті 559 ЦК України\~застосовуються поняття «пред'явлення вимоги» та «пред'явлення позову», як умови чинності поруки. Враховуючи правову конструкцію зазначеної правової норми, викладеної в одному абзаці, подібність правовідносин, які вона регулює, та на підставі системного, послідовного, логічного тлумачення змісту цієї норми слід дійти висновку про те, що передбачений цією нормою підхід до правового регулювання строків дії поруки та її припинення є однаковим. Аналіз зазначеної норми права дає підстави для висновку про те, що строк дії поруки (будь-який із зазначених у частині четвертій\~статті 559 ЦК України) не є строком захисту порушеного права, а є строком існування суб'єктивного права кредитора й суб'єктивного обов'язку поручителя, після закінчення якого вони припиняються. Це означає, що зі збігом цього строку (який є преклюзивним) жодних дій щодо реалізації свого права за договором поруки, у тому числі застосування судових заходів захисту свого права (шляхом пред'явлення позову), кредитор вчиняти не може. З огляду на преклюзивний характер строку поруки й обумовлене цим припинення права кредитора на реалізацію даного виду забезпечення виконання зобов'язань застосоване в другому реченні частини четвертої\~статті 559 ЦК України\~словосполучення "пред'явлення вимоги" до поручителя протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання як умови чинності поруки слід розуміти як пред'явлення кредитором у встановленому законом порядку(\~стаття 122 ЦПК України) протягом зазначеного строку саме позовної, а не\~будь-якої іншої вимоги до поручителя. Зазначене положення при цьому не виключає можливість пред'явлення кредитором до поручителя іншої письмової вимоги про погашення заборгованості за боржника, однак і в такому разі кредитор може звернутися з такою вимогою до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання. Отже, виходячи з положень другого речення частини четвертої\~статті\~559 ЦК України\~слід дійти висновку про те, що вимогу до поручителя про виконання ним солідарного з боржником зобов'язання за договором повинно бути пред'явлено в судовому порядку в межах строку дії поруки, тобто протягом шести місяців з моменту настання строку погашення чергового платежу за основним зобов'язанням (якщо умовами договору передбачено погашення кредиту періодичними платежами) або з дня, встановленого кредитором для дострокового погашення кредиту в порядку реалізації ним свого права, передбаченого частиною другою\~статті 1050 ЦК України, або з дня настання строку виконання основного зобов'язання (у разі якщо кредит повинен бути погашений одноразовим платежем). Таким чином, аналізуючи частину четверту\~статті 559 ЦК України, слід дійти висновку про те, що застосоване в цій нормі поняття "строк чинності поруки" повинне розглядатися однаково, тобто як строк, протягом якого кредитор може в судовому порядку реалізувати свої права за порукою як видом забезпечення зобов'язання. Відповідно закінчення строку, установленого договором поруки, так само як сплив шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання або одного року від дня укладення договору поруки, якщо строк основного зобов'язання не встановлений,\~припиняє поруку за умови, що кредитор протягом строку дії поруки не звернувся з позовом до поручителя. Так встановлено, що у позові Відповідача про стягнення заборгованості з [PERSON], [PERSON], який діє від імені свого малолітнього сина [PERSON] як правонаступників померлої 15.07.2011р. [PERSON]- було відмовлено ще в жовтні 2016 року. Судові рішення з цього питання не оскаржувались, та набрали чинності. Відповідно наведеного строк дії поруки (будь-який із зазначених у ч. 4\~ст. 559 ЦК України\~) не є строком захисту порушеного права, а є строком існування суб'єктивного права кредитора й суб'єктивного обов'язку поручителя, після закінчення якого вони припиняються. Це означає, що зі збігом цього строку (який є преклюзивним) жодних дій щодо реалізації свого права за договором поруки, у тому числі застосування судових заходів захисту свого права (шляхом пред'явлення позову), кредитор вчиняти не може. Якщо договір поруки припинився\~\~інститут позовної давності застосовано бути не може, тому що всі права та обов'язки сторін за цим договором слід вважати припиненими. Після всебічного, повного дослідження, оцінки наявних матеріалів та обставин справи суд дійшов висновку, що вимоги позивача про визнання договору поруки від 13 липня 2005 року № SRCM-500/008/2005/1 припиненим, є обґрунтованими. Відповідно до\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених\~ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved