Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-12 00:00:00

29.05.2018 року ПАТ «Центренерго» в особі відокремленого підрозділу Зміївської ТЕС звернулося до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги: з централізованого опалення - 1986 грн. 94 коп.; з гарячого водопостачання - 7361 грн. 07 коп.; з централізованого постачання холодної води - 2279 грн. 86 коп., водовідведення - 2703 грн. 44 коп., інфляційні нарахування - 782 грн. 52 коп., 3% річних - 278 грн. 04 коп., а всього в розмірі - 15391 грн. 87 коп. Судові витрати по справі просили покласти на відповідача стягнувши їх на свою користь. В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначено, що ПАТ "Центренерго" в особі відокремленого підрозділу Зміївської ТЕС відповідно до Статуту товариства та Положення про Зміївську ТЕС здійснює свою господарську діяльність, одним з видів якої надання послуг з централізованого опалення, водопостачання та водовідведення. Згідно рішення Комсомольської селищної ради Зміївського району Харківської області № 732-VІ від 02.08.2013 року, ПАТ "Центренерго" визначено постачальником та виконавцем житлово-комунальних послуг на території смт. Комсомольське (нині смт. Слобожанське) Зміївського району Харківської області. У період з січня 2017 року по липень 2018 року позивачем надавались послуги з централізованого опалення, централізованого постачання холодної та гарячої води, централізованого водовідведення за особовим рахунком № [NUMBER], на якому обліковується житлове приміщення, а саме: квартира [ADDRESS], в якій мешкає квартиронаймач (власник) [PERSON]. В порушення норм діючого законодавства, [PERSON] не здійснює оплату наданих ПАТ "Центренерго" послуг, на звернення не реагує, у зв'язку із чим, станом на 31.07.2018 року виникла заборгованість яка, з урахуванням індексу інфляції та 3% річних, складає 15391 грн. 87 коп. Оскільки відповідач зобов'язання щодо оплати наданих послуг не виконує, а позивач має право на отримання вказаної плати за житлово-комунальні послуги, ПАТ "Центренерго" в особі відокремленого підрозділу Зміївської теплової електричної станції змушене звернутись до суду з вказаним позовом про стягнення заборгованості. Учасники справи в судове засідання не з'явились. Представник позивача Рєпнікова О.В. у поданій заяві просила провести розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. На фіксуванні судового процесу технічними засобами не наполягала. Відповідач повторно у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином відповідно до п. 2 ч. 7 ст. 128, ч. 4 ст. 129 ЦПК України, що підтверджується наявними в матеріалах справи конвертами про направлення відповідачу судової кореспонденції. Причин неявки суду [PERSON] не повідомив, відзиву на позов не надав. Згідно довідки Комсомольського селищного голови від 01.10.2018 року, місцем реєстрації відповідача є адреса: [ADDRESS]. (а.с. 13) Відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Крім того, виклик відповідача [PERSON] в судове засідання здійснювався шляхом публікації оголошення, яке було розміщено з додержанням вимог, передбачених ч. 11 ст. 128 ЦПК України. Згідно ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, не подано відзиву на позов, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, на підставі ч. 4 ст. 223, п. 4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України, враховуючи згоду позивача і наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим ухвалити заочне рішення. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи позицію представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, прийшов до наступного висновку: Відповідно до копії рішення Комсомольської селищної ради Зміївського району Харківської області від 02.08.2013 року ПАТ "Центренерго" в особі Зміївської ТЕС визначено постачальником та виконавцем житлово-комунальних послуг на території смт. Комсомольське (нині смт. Слобожанське) Зміївського району Харківської області. (а.с. 4) Із розрахунку нарахування оплати за житлово-комунальні послуги по особовому рахунку № [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] вбачається, що заборгованість на 31.07.2018 року становить 14331,31 грн. (а.с. 5 - 6) Із розрахунку заборгованості за особовим рахунком № [NUMBER] [PERSON] вбачається, що сума інфляційних становить - 782,52 грн., 3% річних - 278,04 грн. Загальна сума заборгованості за житлово-комунальні послуги з урахуванням інфляційних та 3% річних складає - 15391,87 грн. (а.с. 7) Згідно з ч. 4 ст. 319, ч. 1 ст. 322 ЦК України власність зобов'язує. Власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Згідно зі ст. 11 ЦК України, цивільні права і обов'язки виникають з дій осіб, передбачених актами цивільного законодавства. Підставами для виникнення цивільних прав і обов'язків, крім договору, можуть бути і інші юридичні факти (наприклад, фактичне надання житлово-комунальних послуг). Цивільні права і обов'язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства, органів державної влади або органів місцевого самоврядування. Відповідно до ч. 1 ст. 14 ЦК України цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Відповідно до п. 18 "Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення" затверджених Постановою КМУ № 630 від 21.07.2005 року (далі - Правила), розрахунковим періодом для оплати послуг, якщо інше не визначено договором, є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем), якщо договором не встановлено інший строк. Відповідно до п. 20 Правил, плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку. Відповідно до п. 21 Правил, у разі відсутності у квартирі (будинку садибного типу) та на вводах у багатоквартирний будинок засобів обліку води і теплової енергії плата за надані послуги справляється згідно з установленими нормативами (нормами) споживання: - з централізованого постачання холодної та гарячої води і водовідведення - з розрахунку на одну особу та на ведення особистого підсобного господарства; з централізованого опалення - з розрахунку за 1 кв. метр (куб. метр) опалюваної площі (об'єму) квартири (будинку садибного типу) та з урахуванням фактичної температури зовнішнього повітря і фактичної кількості днів надання цієї послуги в місяці, який є розрахунковим. Згідно з ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов на допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Також, відповідно до ст. 526 ЦК України, Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Виконання зобов'язань, реалізація, зміна та припинення певних прав у договірному зобов'язанні можуть бути зумовлені вчиненням або утриманням від вчинення однією із сторін у зобов'язанні певних дій чи настанням інших обставин, передбачених договором, у тому числі обставин, які повністю залежать від волі однієї із сторін. Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 1 ЗУ "Про житлово-комунальні послуги" споживачем житлово-комунальних послуг є - індивідуальний споживач. Індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об'єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. Закон України «Про житлово-комунальні послуги» зазначає, що житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 13 ЗУ "Про житлово-комунальні послуги", комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), газопостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо). Відповідно до ст. 19 ЗУ "Про житлово-комунальні послуги", відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Виробник послуг може бути їх виконавцем. Виконавцем послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води для об'єктів усіх форм власності є суб'єкт господарювання з постачання теплової енергії (теплопостачальна організація). Виконавцем послуг з централізованого постачання холодної води та послуг з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) для об'єктів усіх форм власності є суб'єкт господарювання, що провадить господарську діяльність з централізованого водопостачання та водовідведення. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 20 ЗУ "Про житлово-комунальні послуги", споживач має право одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. В свою чергу, відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 20 ЗУ "Про житлово-комунальні послуги", споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов'язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг само по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Вказаний висновок міститься у Постанові Верховного Суду України від 30 жовтня 2013 року у цивільній справі № 6-59цс13, що відповідно до ст. 360-7 ЦПК України має враховуватись судами всіх інстанцій при здійсненні ними правосуддя. В ході судового розгляду встановлено, що договір про надання комунальних послуг між сторонами не укладався. Позивачем надано докази виникнення між сторонами правовідносин у зв'язку з наданням позивачем комунальних послуг та наявності з боку відповідача невиконаних зобов'язань щодо оплати спожитих житлово-комунальних послуг. Доказів, які б спростовували зазначену суму заборгованості або обов'язок щодо її погашення, відповідачем не надані. Відповідно до ч. 1 - 4 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. В силу ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов'язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно зі ч. ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог ПАТ "Центренерго" в особі відокремленого підрозділу Зміївської теплової електричної станції, стягнувши з відповідача на користь позивача заборгованість за комунальні послуги з урахуванням інфляційних та 3% річних. В силу ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, відтак, з відповідача на користь ПАТ "Центренерго" в особі відокремленого підрозділу Зміївської теплової електричної станції належить стягнути судовий збір в розмірі 1762 грн. Виходячи з вищенаведеного,

Outcome: approved