Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась в суд з позовом до Староміської сільської ради Підгаєцького району Тернопільської області, Підгаєцької районної державної адміністрації, Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області про визнання права на земельний пай в порядку спадкування. Позивач та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали повністю, обгрунтовуючи їх доводами викладеними у заяві та просять задовольнити. Представник відповідача - Підгаєцької РДА в судовому засіданні спочатку позовних вимог не визнав повністю, однак згодом вказав, що так як спадкодавець фактично мала право на земельну частку (пай), а позивач після смерті своєї матері прийняла спадщину, а тому вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення, а саме лише в частині визнання за [PERSON] права власності на спадкове майно у вигляді права на земельну частку (пай), при цьому зазначив, що за таких обставин позивачем не пропущено строк позовної давності звернення до суду із даним позовом. Представник відповідача - Староміської сільської ради Підгаєцького району Тернопільської області в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про день, час та місце розгляду справи. Крім цього, визнання ним позову та прохання про розгляд справи у його відсутності, викладено у адресованій суду письмовій заяві, яка приєднана до матеріалів справи, що не суперечить вимогам ч.2 ст.158 ЦПК України. Представник відповідача - Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про день, час та місце розгляду справи. Крім того, ним до суду подано письмове заперечення проти позову, у якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог [PERSON] з підстав викладених у ньому, в тому числі у зв'язку із пропуском строку позовної давності. Суд, заслухавши пояснення позивача та її представника, представника відповідача - Підгаєцької РДА, дослідивши матеріали справи, прийшов до переконання, що позов [PERSON] слід задовольнити частково, виходячи із наступних підстав. Згідно ч.1 ст.524 ЦК Української РСР (в редакції 1963 року) спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Відповідно до ст.529 ЦК Української РСР (в редакції 1963 року) при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. У відповідності із п.1 ч.1, ч.2 ст.549 ЦК Української РСР (в редакції 1963 року) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Положенням п.5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України ( в редакції 2003 року) визначено, що правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Судом встановлено, що у списку громадян, які мають право на земельний пай членів КСП "Нива", який є додатком до державного акта на право колективної власності на землю серії [NUMBER] значиться [PERSON], що видно із інформації відділу у Підгаєцькому районі Головного управління Держдгеокадастру у Тернопільській області від 02 жовтня 2017 року. Той факт, що позивач є дочкою спадкодавця підтверджується свідоцтвом про народження останньої серії [NUMBER] від 13 червня 1953 року, виданим Підгаєцьким районним бюро ЗАГС. Позивач 20 листопада 1956 року одружилась із [PERSON] у зв'язку з чим змінила прізвище із дошлюбного [PERSON] на прізвище чоловіка [PERSON], що вбачається із свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 20 листопада 1956 року. Батько позивача - [PERSON] [INFO] року помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 08 листопада 2017 року, виданим Підгаєцьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області. Мати позивача [PERSON] [INFO] року померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] Із довідки за вих.№1348 від 06 листопада 2017 року виданої виконкомом Староміської сільської ради Підгаєцького району Тернопільської області, видно, що [PERSON] вступила в управління спадковим майном, а саме: земельної ділянки площею 0,1380 га. для ведення особистого селянського господарства, що належало її покійній матері [PERSON] та розташоване на території Староміської сільської ради Підгаєцького району. Із акта встановлення факту проживання від 09 листопада 2017 року та довідки за вих.№1733 від 10 листопада 2017 року, вбачається, що [PERSON] проживала до дня смерті, тобто до [INFO] року в будинку за адресою: [ADDRESS] разом із дочкою [PERSON], яка фактично до шести місяців вступила в управління і володіння спадковим майном. Із свідоцтва про право власності на житло від 10 липня 1995 року виданого Підгаєцькою міською радою, вбачається, що позивачу - [PERSON], її матері -спадкодавцю [PERSON] та чоловіку [PERSON] на праві спільної сумісної власності належала квартира, що в [ADDRESS] Той факт, що після смерті [PERSON] її дочка [PERSON] прийняла спадщину у вигляді 1/3 частки квартири, що [ADDRESS], підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 24 лютого 2005 року, посвідченим державним нотаріусом Підгаєцької державної нотаріальної контори та зареєстрованим в реєстрі за №268. Із інформації в.о. державного нотаріуса Підгаєцької державної нотаріальної контори за вих.№940/01-16 від 05 грудня 2017 року, видно, що після смерті [PERSON], яка померла [INFO] року за даними Спадкового реєстру спадкова справа знаходиться на зберіганні в Державному нотаріальному архіві Тернопільської області. Розмір однієї земельної частки (пай) згідно сертифіката по с/с "Нива" на території Староміської сільської ради становив 2,8 в умовних кадастрових гектарах, що видно із інформації відділу у Підгаєцькому районі Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області від 04 жовтня 2017 року. Позивач зверталась до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті її матері [PERSON], у вигляді права на земельну частку (пай) розміром 2,8 в умовних кадастрових гектарах, однак їй в цьому було відмовлено, у зв'язку із відсутністю правовстановлюючого документа на право на земельну частку (пай), що підтверджується письмовою відмовою в.о. державного нотаріуса Підгаєцької державної нотаріальної контори за вих.№883/01-16 від 12 жовтня 2017 року. Встановлено, що спадкодавець [PERSON] при розпаюванні земель КСП була включена до списку осіб, які мають право на земельний пай, тобто була членом КСП на момент видачі державного акта на право колективної власності на землю. Відповідно до п.2 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року №720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям", право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі і пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишилися членами вказаного підприємства, кооперативу, товариства, згідно зі списком, який прикладається до державного акта на право колективної власності на землю. Як роз'яснено у п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року №7 "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ", член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК України, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Таким чином, право на земельну частку (пай) виникає в осіб, які на час видачі колективному сільськогосподарському підприємству державного акта на право колективної власності на землю були членами цього підприємтсва. В силу ч.2 ст.59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Системний аналіз положень Розділу VII "Спадкове право" ЦК УРСР (в редакції 1963 року) свідчить, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Виходячи із вище наведеного, на час звернення до суду за захистом своїх прав, позивачем не пропущено строк позовної давності, передбачений ст.71 ЦК УРСР (в редакції 1963 року), а тому твердження представників відповідачів викладені у письмових запереченнях, про відмову у задоволенні позовних вимог [PERSON] у зв'язку із пропуском строку позовної давності передбаченого ст.267 ЦК України (в редакції 2003 року) є безпідставними і такими, що не ґрунтуються на вимогах закону. За таких обставин, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] в частині визнання за нею права власності на спадкове майно, у вигляді права на земельну частку пай розміром 2,8 в умовних кадастрових гектарах, що належало її матері, є підставними, а тому підлягають до задоволення. Разом з тим позовні вимоги [PERSON] в частині зобов'язання Підгаєцької РДА та Староміської сільської ради Підгаєцького району Тернопільської області, видати державний акт на земельну ділянку та за їх кошти виготовити технічну документацію на право власності на землю, до задоволення не підлягають, з наступних підстав. Відповідно до ст.126 ЗК України право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". На підставі наведеного,

Outcome: partial