Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-26 00:00:00

Позивачка звернулась до відповідача з позовом про розірвання шлюбу. На підставу своїх вимог спирається на те, що 25 лютого 2013 року зареєстровано шлюб між позивачкою та відповідачем актовий запис №10. Спільних дітей від шлюбу не мають. Сімейно-шлюбні стосунки з відповідачем фактично припинені, оскільки вони не зійшлись характером. Спільно сторони не проживають більше двох років. Розірвати шлюб шляхом подання спільної заяви до органу державної реєстрації актів цивільного стану неможливо, оскільки відповідач не бажає цього робити, що і змусило позивачку звернутись з відповідним позовом до суду. Позивач в судове засідання не з'явилася, але згідно письмової заяви просить справу розглядати у її відсутність та підтримує позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач, згідно довідки Вікторівської сільської ради (а.с.11), зареєстрований за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до ч. 3 ст. 130 ЦПК України, якщо особу, якій адресовано судову повістку, не виявлено в місці проживання, повістку під розписку вручають будь-кому з повнолітніх членів сім'ї, які проживають разом з нею і у такому випадку особа, якій адресовано повістку, вважається належним чином повідомленою про час, дату і місце судового засідання, вчинення іншої процесуальної дії. Згідно з ч. 4 ст. 130 ЦПК України у разі відсутності адресата (будь-кого з повнолітніх членів його сім'ї) особа, яка доставляє судову повістку, негайно повертає її до суду з поміткою про причини невручення. Згідно з ч. 1 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Проте на адресу суду повернуто судові повістки з поміткою про не вручення з підтави - інших причин, що не дали змоги виконати обов"язки по пересиланню поштового відправлення, що свідчить, що особа особисто не була повідомлена про виклик до суду. Повістки надсилалися відповідачу по місцю реєстрації, яке збігається із місцем реєстрації та проживання позивача, яка згідно позовних вимог зазначає, що останній по даній адресі не проживає і їй невідоме його місце проживання на даний час, що дає суду підстави вважати, що місце перебування відповідача наразі невідоме і до застосування підлягає положення ч. 10 ст. 130 ЦПК України, в зв"язку з чим крім відправлення судових повісток за місцем його реєстрації, належним чином відповідач повідомлений про час та місце розгляду справи шляхом розміщення оголошення на офіційній веб-сторінці Маньківського районного суду Черкаської області в розділі "Новини та Громадянам" в підрозділі "Оголошення про виклик сторін місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи яких невідоме" (порядок публікації оголошень до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи). Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Враховуючи вищевикладене та приписи ст. 223 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без участі осіб, які в судове засідання не з'явилися, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду. У зв'язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню відповідно до вимог ст. 56 СК України, оскільки сімейно-шлюбні стосунки сторін припинені, сторони спільно не проживають. В силу ст. 112 СК України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом із позовних вимог встановлено, що між сторонами склалися стосунки, відповідно до яких сторони по справі мають різні погляди на життя, різні вподобання, внаслідок чого між подружжям не підтримуються сімейно-шлюбні стосунки, спільно не проживають, практично їх сім'я повністю розпалася і її збереження стало неможливим та не суперечить інтересам подружжя. Майновий спір не вирішувався. На підставі викладеного,

Outcome: approved