Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-16 00:00:00

Позивач 01.12.2015 року звернувся до суд із вказаним позовом, в якому просив\~стягнути заборгованість за кредитним договором в сумі\~113074,57 грн. та витрати по оплаті судового збору в розмірі 1696,12 грн. При цьому посилається на те, що 19.09.2007 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір №31-390/07-ШД про надання в тимчасове користування на умовах забезпеченості, поворотності, строковості, платності кредитні ресурси в сумі 15000, 00 грн. Виконання зобовязань по кредитному договору забезпечено договором поруки від 19.09.2007 року №31-390/07-ШД-ІІ укладеним між позивачем та [PERSON] Крім того, зазначив, що 30.01.2013 року рішенням Богунського районного суду м. Житомира первісний позов ПАТ "[PERSON] та Кредит" задоволено частково та стягнуто на його користь заборгованість в розмірі 20054,11 грн., а також судові витрати. В серпні 2015 року відповідачі виконали рішення суду, проте у відповідача наявна прострочена заборгованість, про що позивачем було повідомлено відповідачів відповідною вимогою про усунення порушень від 25.09.2015 року. Таким чином, станом на 10.08.2015 року заборгованість відповідачів за період із 01 лютого 2012 року по 10 серпня 2015 року становить 113074,57 грн., з них: сума простроченої заборгованості по відсоткам 6211,12 грн., сума простроченої заборгованості по щомісячній комісії 12481,01 грн. та пеня за несвоєчасне повернення кредиту, відсотків та щомісячної комісії 94382,44 грн. Представник позивача подав заяву про розгляд справи в його відсутності, просив позов задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судові засідання 29.02.2016 року та 17.05.2016 року не зявився, про час та місце розгляду справи \~повідомлявся належним чином, у відповідності до вимог ст.ст. 74-76 ЦПК України, \~поштові конверти повернулись на адресу суду за закінченням терміну зберігання. Враховуючи те, що у справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи у відсутності відповідача, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України та у відсутність позивача, що відповідає положенню ст. 158 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 19.09.2007 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір №31-390/07-ШД про надання в тимчасове користування на умовах забезпеченості, поворотності, строковості, платності кредитні ресурси в сумі 15000, 00 грн. Виконання зобовязань по кредитному договору забезпечено договором поруки від 19.09.2007 року №31-390/07-ШД-ІІ укладеним між позивачем та [PERSON] Відповідно до рішення Богунського районного суду м. Житомира стягнуто із [PERSON] та [PERSON] в солідарному порядку на користь Публічного акціонерного товариства Банк "[PERSON] та Кредит" заборгованість за кредитним договором № 31-390/07-ШД від 19.09.2007 р. в сумі 20054,11 гривень та стягнуто із [PERSON] та [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства Банк "[PERSON] та Кредит" по 100,27 грн. сплаченого останнім судового збору. Згідно до постанови старшого державного виконавця Ганжа О.О. про закінчення виконавчого провадження від 19.08.2015 року вбачається, що виконавче провадження із примусового виконання виконавчого листа №2-2779 від 18.04.2013 року закінчено, у звязку із повною фактичною сплатою боргу, згідно повідомлення стягувача №0370. Станом на 10.08.2015 року заборгованість відповідачів за період із 01 лютого 2012 року по 10 серпня 2015 року становить 113074,57 грн., з них: сума простроченої заборгованості по відсоткам 6211,12 грн., сума простроченої заборгованості по щомісячній комісії 12481,01 грн. та пеня за несвоєчасне повернення кредиту, відсотків та щомісячної комісії 94382,44 грн. Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Договір є обовязковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків (частина перша статті 626 ЦК України). Визначення поняття зобовязання міститься у частині першій статті 509 ЦК України. Відповідно до цієї норми зобовязання це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно із нормою статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України). Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України). Одним із видів порушення зобовязання є прострочення невиконання зобовязання в обумовлений сторонами строк. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником (частина перша статті 553 ЦК України). У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (частини перша, друга статті 554 ЦК України). Згідно ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків. Враховуючи значний розмір пені, суд вважає за можливе зменшити його розмір до 1000,00 грн. У відповідності до ч. 1 ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідачів понесені позивачем витрати по оплаті судового збору. \~

Outcome: partial