Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-12 00:00:00

АТ КБ "ПРИВАТБАНК" звернувся до Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області до відповідачів із вказаним вище позовом, посилаючись на наступні обставини. Між \~АТ КБ\~"ПРИВАТБАНК"\~та [PERSON] \~був укладений\~кредитний договір\~№б/н\~від 23.04.2010\~року,\~відповідно до\~якого останній\~отримав кредит.\~ [INFO] [PERSON] \~помер.\~Спадкоємцями,\~які постійно\~проживали із\~спадкодавцем на\~час відкриття\~спадщини є\~ [PERSON] \~та [PERSON] \~07.04.2021\~року до\~спадкоємців позичальника\~було направлено\~лист-претензію,\~згідно якого\~позивач пред`явив\~свої вимоги,\~але ніяких\~дій не\~було виконано.\~ [PERSON] \~не виконав\~своїх\~зобов`язань\~за кредитним\~договором,\~у зв`язку\~з чим\~станом на\~дату його\~смерті утворилась\~заборгованість у\~розмірі 8448,08\~грн.\~У зв`язку\~з чим,\~позивач просить\~стягнути з\~відповідачів утворену\~заборгованість, а також витрати по сплаті судового збору в сумі 2270,00 грн. В судове засідання представник позивача не з`явився, але надав письмову заяву\~про розгляд справи за його відсутності, в якій зазначено, що позовні вимоги\~ підтримує в повному обсязі та в разі неявки відповідача, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачі [PERSON] [PERSON] в судове засідання повторно не з`явились, про час та місце розгляду були повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомили, відзив не надали. Окрім цього, на офіційному веб-сайті судової влади України розміщено оголошення про виклик до суду відповідача, з огляду на що відповідач, відповідно до п.11 ст.128 ЦПК України вважається таким, що отримав судову повістку. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. 13.12.2021р. судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи і оцінивши їх в сукупності, прийшов до висновку, що заявлені позивачем позовні вимоги обґрунтовані, знайшли своє підтвердження та підлягають задоволенню в повному обсязі за наступних підстав. Судом встановлено, що 23.04.2010 року\~між АТ КБ "ПРИВАТБАНК" (Позивач) та [PERSON] (Позичальник) був укладений кредитний договір №б/н. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 17000грн., що підтверджується Довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту Банк керувався п.2.1.1.2.3 Договору, на підставі яких Позичальник при укладанні Договору дав свою згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміни (збільшення або зменшення) за рішенням та ініціативою Банку. Таким чином, Банк свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі, а саме надав Відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Позичальник зобов`язався повернути витрачену частину кредитного ліміту відповідно до умов Договору, а саме щомісячними платежами у розмірі мінімального платежу від суми заборгованості, який встановлений Договором. Але в процесі користування кредитним рахунком Позичальник не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором, а також підтверджується випискою по рахунку, яка додається до позовної заяви. Таким чином, у порушення п.2.1.1.5.5 Договору, а також ст.ст. 509, 526, 1054 ЦК України, Позичальник зобов`язання за вказаним договором не виконав, хоча ст. 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом. Виникнення простроченої заборгованості відбувається у разі несплати Мінімального платежу до останнього календарного числа (включно) місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено витрати за рахунок кредитного ліміту, зобов`язання Клієнта вважаються простроченими. [INFO] позичальник [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 27.05.2019 року. Згідно ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.ст.608, 1218, 1219 ЦК України, у зв`язку зі смертю боржника припиняються лише ті зобов`язання, які нерозривно пов`язані з його особою і не можуть бути виконані іншою особою, у той час як у результаті спадкування до спадкоємця переходять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцю на час відкриття спадщини й не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч.1 ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст..1270 цього Кодексу (6 місяців від дня відкриття спадщини) він не заявив про відмову від неї. Виходячи із вищенаведеного, спадкоємці позичальника мали право подати заяву про прийняття або про відмову від спадщини у строк з 26.05.2019 року по 26.11.2019 року. Судом встановлено, що спадкоємцями, які постійно проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини є [PERSON] та [PERSON] . За змістом ч. 2 ст. 1281 ЦК України кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, протягом шести місяців з дня, коли він дізнався про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину (ч. 3 ст. 1281 ЦК України). На виконання вимог вищезазначеної норми закону Позивачем 26.08.2020 року була направлена претензія кредитора до Покровської міської державної нотаріальної контори, та 04.09.2020 року отримана відповідь, в якій зазначалось, що спадкоємці померлого позичальника із заявами про прийняття чи відмову від спадщини до нотаріальної контори не звертались та спадкова справа після смерті спадкодавця була заведена на підставі претензії АТ КБ «Приватбанк». Частина 1 статті 1269 ЦК України визначає, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. За змістом ч. 1 ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого ст..1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу за місцем відкриття спадщини. Таким чином, відповідачі прийняли спадщину, до складу якої входять, у тому числі, кредитні зобов`язання померлого позивальника. Спадкування обов`язків відбулося відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, так як відповідачі не відмовились від спадщини у передбачені цивільним законодавством строки, а саме 6 місяців від дня відкриття спадщини. Згідно з ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. 07.04.2021 року до спадкоємців позичальника було направлено лист-претензію, згідно яких Позивач пред`явив свої вимоги, але ніякий дій не було виконано. Частиною 1 статті 1282 ЦК України встановлено, що спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, що відповідає його частці у спадщині. Відповідно до ч. 2 ст. 1282 ЦК України вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. Згідно з другим абзацом ч. 2 ст. 1282 ЦК України у разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі. Станом на дату смерті заборгованість позичальника перед Банком за кредитним договором №б/н від 23.04.2010 року становить - 8448.08 грн., яка складається з наступного: - 8448.08грн. - заборгованість за тілом кредиту, в т.ч.: 0,00 грн. - заборгованість за поточним тілом кредиту; - 8448.08 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту; - 0.00 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками; - 0,00 грн. - заборгованість за простроченими відсотками; - 0,00 грн. - заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст.625; - 0.00 грн. - нарахована пеня; - 0.00 грн. - нараховано комісії. За таких обставин, суд дійшов висновку про необхідність стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованість за кредитним договором №б/н від 23.04.2010 року у розмірі 8448.08 грн. Крім того, відповідно до ч.1\~ст.141 ЦПК України\~судовий збір\~покладається на\~сторони пропорційно\~розміру задоволених\~позовних вимог. На підставі викладеного та

Outcome: approved