Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із вказаним позовом, мотивуючи тим, що [INFO] помер [PERSON], який доводився її чоловіком та батьком відповідачів. Після його смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить ? частка житлового будинку з погосподарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою вул. [ADDRESS] що належала спадкодавцю на підставі свідоцтва [NUMBER] про право особистої власності на будинковолодіння, виданого виконавчим комітетом Микулинецької сільської ради Літинського району Вінницької області 14.02.1990 р. Позивач [PERSON] є спадкоємцем за законом, оскільки 12.04.2017 р. звернулась до Літинської державної нотаріальної контори Вінницької області із заявою про прийняття спадщини та заведена спадкова справа № 184/2017 до майна померлого [INFO] [PERSON]. Зазначає, що спадкоємцями є також діти, які відмовились від прийняття спадщини. При зверненні в Літинську державну нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини, їй було відмовлено в оформленні спадщини, оскільки спадковий житловий будинок належить до суспільної групи колгоспного двору та не визначено частку спадкодавця у майні колгоспного двору, а тому нотаріус немає можливості видати свідоцтво про право на спадщину. Просить визнати за нею право власності на ? частку житлового будинку розташованого за адресою вул. [ADDRESS] який раніше являвся колгоспним двором. У судове засідання позивач не з'явилась, надавши при цьому через канцелярію суду заяву відповідно до якої просить справу слухати без її участі. Позов підтримала та просила його задовольнити. Просила витрати по сплаті судового збору залишити за нею (а.с. 49). Відповідачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] до судового засідання також не з'явились. В матеріалах справи наявні заяви згідно яких,відповідачі просять справу розглянути у їх відсутність. Позов визнають та не заперечують проти його задоволення. На спадщину після смерті [INFO] [PERSON] зазначили що не претендують (а.с. 54). Відповідно до ч.3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Як зазначено у ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, враховуючи заяви сторін, суд вважає, що позов обгрунтований та підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданим виконавчим комітетом Микулинецької сільської ради Літинського району Вінницької області, [PERSON] помер [INFO], актовий запис № 04 (а.с. 9). Відповідно до свідоцтва про одруження, виданим 12.02.1971 р. Микулинецькою сільською радою Літинського району Вінницької області, підтверджується наявність шлюбних відносин між спадкодавцем [PERSON] та позивачем [PERSON] як між чоловіком та жінкою (а.с. 10). Згідно довідки Літинської державної нотаріальної контори за № 2060/02-14 від 21.11.2017 р. [PERSON] за наявними у Літинській державний нотаріальній конторі даними є спадкоємцем за законом після смерті чоловіка [PERSON], який помер [INFO], і до дня смерті проживав в [ADDRESS] (а.с. 13). Згідно листа від 21.11.2017 № 2058/02-14, який надіслано Літинською держнотконторою на ім'я [PERSON], по причині відсутності у спадкоємців необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз'яснив процедуру вирішення питання про видачу свідоцтва про право власності в судовому порядку (а.с. 21). Відповідно до технічного паспорту на індивідуальний житловий будинок за № 25, що розташований по вул. Гагаріна, 25, в с. Микулинці Літинського району Вінницької області, будинок побудовано у 1973 році. З характеристики будинку, господарських будівель та споруд вбачається, що будинковолодіння складається із житлового будинку літера "А" загальною площею 71,8 кв.м., житловою площею 42,0 кв.м., допоміжною площею 17,4 кв.м., веранди літера "а", ганку, сараю літера "Б", погребу літера "п/Б", гаражу з оглядовою ямою літера "В", сараю "В1", сараю "б", сараю "б1", вбиральні "Г", сараю "Д", огороджу № 1, воріт № 2, Хвіртки № 3, жомової ями № 4. Самовільні побудови відсутні (а.с. 14-19). Зі свідоцтва про право власності на домоволодіння за [NUMBER] від 14.02.1990 р. виданого виконавчим комітетом Микулинецької сільської ради Літинського району Вінницької області вбачається, що [PERSON] являється власником ? частки житлового будинку з надвірними будівлями розташованого за адресою [ADDRESS] (а.с. 20). Відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] [PERSON] являється власником земельної ділянки розташованої за адресою [ADDRESS] (а.с. 12). Відповідно до довідки Микулинецької сільської ради Літинського району Вінницької області за № 79 від 13.02.2017 р. [PERSON] являється спадкоємцем житлового будинку в [ADDRESS] після смерті чоловіка [PERSON], який помер [INFO] (а.с. 22). Як зазначено у виписці з погосподарської книги за 1986-1990 роки [NUMBER] від 21.08.2017 р., за адресою [ADDRESS] проживали [PERSON], [PERSON] та їх син [PERSON] (а.с. 24). У виписці з погосподарської книги за 1991-1995 роки [NUMBER] від 18.12.2017 р. зазначено, що за адресою [ADDRESS] проживали [PERSON] та [PERSON] (а.с. 35). Згідно ст.120 ЦК УРСР, колгоспний двір це сімейно-трудове об'єднання осіб, які використовують майно двору для ведення підсобного господарства і для сімейних потреб. Майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Відповідно до ч.2 ст.123 цього Кодексу розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Колгоспний двір був припинений 15 квітня 1991 року, коли відповідно до постанови Верховної Ради Української РСР №885-ХІІ був введений в дію Закон України " Про власність". Відповідно до пп. "а" п. 6 ППВСУ "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності", № 20 від 22.12.1995 р., право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору. Таким чином, суд вважає за необхідне повідомити не упускати ту обставину, що попри вимогу позивача про визнання права на ? частки спірного будинку після смерті чоловіка, вона також мала рівне право на майно колгоспного двору, а значить, і на частку вказаного вище житлового будинку з господарськими спорудами, тобто на ? частину від ? частки спадкодавця [PERSON], котрий помер [INFO] Відповідно до ст. 16 ЦК України, суд може захистити цивільне право або інтерес у спосіб, що встановлений договором або законом, а тому у даному випадку існують підстави та необхідність для захисту прав [PERSON] шляхом визнання права власності у порядку спадкування за законом, як члена колишнього колгоспного двору, оскільки іншим шляхом захистити цивільне право позивача неможливо. Окрім того, позивач не може нотаріально оформити свої спадкові права, тому суд вважає, що за позивачем [PERSON] як спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] та як члена колгоспного двору, можливо визнати право власності на ? частину спірного домоволодіння, що залишилося після смерті [PERSON], та складається з житлового будинку із по господарськими спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] та рахується за [PERSON], який помер [INFO] Судові витрати за клопотанням позивача слід залишити за останньою (а..с 49).

Outcome: approved