Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-05 00:00:00

АТ КБ "Приватбанк" звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення боргу та уточнивши позовні вимоги, мотивує тим, що 28.04.2010 року [PERSON] стала клієнтом АТ КБ "ПриватБанк" ідентифікувавшись та ознайомившись з Умовами та Правила надання банківських послуг, підписавши Анкету-Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку згідно якої отримала кредитну картку. 11.02.2014 року Відповідачу було переоформлено кредитну карту, відповідно до Тарифів якої відповідач отримала кредит у розмірі 15000,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.Позивач свої зобов'язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Внаслідок неналежного виконання відповідачем своїх зобов'язань виникла заборгованість у сумі 86300,64 грн. На даний час відповідач продовжує, ухилятись від виконання зобов'язання і заборгованість за договором не погашає, що є порушенням законних прав банку. В судовому засідання представник позивача АТ КБ "Приватбанк" позов підтримала, в своїх поясненнях посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з"явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки не повідомила. Представник відповідача адвокат [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнала частково в сумі заборгованості за тілом кредиту та нарахованим відсоткам, заборгованості по пені та судовим штрафам не визнала . Додатково пояснила, що в 2010 році [PERSON] уклала кредитний договір у вигляді кредитного ліміту 3000 грн, підписавши заяву-анкету , умови та правила надання банківських послуг, з якими погодилась. В 2014 році вона звернулась до банку та отримала кредитну картку, однак не підписувала нові умови надання банківських послуг. Також їй нічого невідомо про встановлений кредитний ліміт в сумі 15000 грн. З відзиву відповідача вбачається, що вона частково визнає пред'явлені позовні вимоги, виходячи з наступного. Відповідно до змісту позовної заяви про стягнення заборгованості нею підписано Заяву №б/н від 07.09.2010 року. Але позивач чомусь на підтвердження своїх позовних вимог надає анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, яка підписана та складена 11.02.2014 року, де вказано, що відповідач виявляє бажання оформити на своє ім'я платіжну картку. Але відмітка якої саме «Універсальна», «Пенсійна карта», «Карта Gold», «Зарплатний пакет», «Ідентифікація з паспортом». «Послуг а накопичення «Скарбничка» в анкеті-заяві відсутня. Позивачем вказано, що Заява разом з пам'яткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг і Тарифами становить укладений Договір про надання банківських послуг. Позивач не зазначив в позовній заяві жодних даних про номер карткового рахунку, дати вручення картки позивачу, повідомлення йому пін-коду. строку дії картки саме за цим позовом та наданим розрахунком заборгованості. Не надано суду підписаних нею правил надання банківських послуг, Тарифів банку тощо. Не містить жодної конкретики з цього приводу і додана анкета-заява про приєднання до правил надання банківських послуг у ПриватБанку від 11.02.2014 року. Позивач не надав жодного доказу того, що надані ним письмові докази дійсно являються складовою частиною укладеного 11.02.2014 року між сторонами кредитного договору у вигляді анкети-заяви про приєднання до Умов і правил надання банківських послуг у ПриватБанку, враховуючи, що вони не підписувалися нею, не мають терміну складення, строку їх дії, а пам'ятка клієнта, що за позицією Позивача є складовою договору, взагалі відсутня. Крім того, не надано доказів того, що відповідна Карта передбачена умовами заяви, була їй видана. Таким чином, заявлена вимога щодо стягнення 86 300 грн. 65 коп. є необгрунтованою. З відповіді на відзив вбачається, що [PERSON] звернулася до АТ КБ "ПРИВАТБАНК" з метою отримання банківських послуг, у зв'язку з чим підписала заяву від 11.02.2014 року, згідно якої отримала кредит у розмірі 15000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. При складанні позовної заяви помилково було вказано некоректну дату анкети-заяви про приєднання до умов та правил надання банківських послуг. У даній заяві зазначено, що підписавши цю заяву, Відповідач ознайомився та згодний з Умовами та Правилами надання банківських послуг, в тому числі з Умовами та Правилами обслуговування по платіжним карткам, розташованим на сайті банкуwww.privatbank.ua; https://client-bank.privatbank.ua, Тарифами банку, які разом з цією заявою складають Договір банківського обслуговування. Окрім цього, зазначено що Відповідачу було надано для ознайомлення Умові та правила в письмовому вигляді, ознайомлення з чим засвідчується власним підписом в Заявці про приєднення. На підставі поданої Заяви, що разом з Умовами та Правилами зі зразками підписів та відбитком печатки, Тарифами, що розташовані на офіційному сайті Банку (www.privatbank.ua) складають Договір про надання банківських послуг Відповідачу було відкрито картковий рахунок [NUMBER] (п.п.1.1.1.90 , 2.1.1.11 Умов) - ключем до карткового рухунку є пластикова Картка (п. 1.1.1.62 Умов) яку отримав Відповідач та мобільний телефон який вказав Відповідач (п. 1.1.1.15 та п.1.1.1.16 Умов) в Заяві. З моменту оформлення кредитного договору пройшло 4 років, Позичальник в Банк не звертався за фактом неправильного нарахування відсотків, що свідчить про те, що він знав про розмір процентних ставок та інші умови обслуговування і повністю з ними погодився, про що свідчить факт підписаного договору, користування кредитними грошовими засобами та погашення, які він здійснював. Як доказ підтвердження факту виконання умов кредитного договору та здійснення погашення заборгованості може слугувати розрахунок заборгованості, виписка по рахунку. З виписки з карткового рахунку чітко прослідковується, що відповідачу було встановлено кредитний ліміт та вбачається, що відповідач користувався грошима, отримував кошти через банкомат, а отже й отримав кредитну картку "Універсальна", оскільки проведення вказаних операцій є неможливим без наявності картки. З розрахунку заборгованості та наданої виписки про рух коштів чітко вбачається, що позивач частково сплачував заборгованість за договором ( погашення відображені в графі «Сума погашення за наданим кредитом»). Згідно виписки по рахунку, вбачається, що Відповідач до певного часу належним чином виконував свої зобовязання за кредитом, що свідчить про те, що Відповідач знав про умови кредитування та визнав свої зобовязання за Договором. Тому посилання Відповідача про те, що він не був ознайомлений з умовами кредитування не має прийматись судом до уваги. Суд дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, вважає за можливе позов задовольнити частково зі слідуючих підстав. Згідно оригінала анкети-заяви,яка була досліджена в судовому засіданні вбачається, що відповідач висловила свою згоду про укладення договору шляхом отримання кредитної картки "Універсальна" з кредитним лімітом 3000 грн.та особистим підписом засвідчила, що згодна з тим, що ця заява, разом із Пам'яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між нею та Банком Договір про надання банківських послуг. З Умовами та Правилами надання банківських послуг та Тарифами банку ознайомилася і згодна. Відповідач [PERSON] 28.04.2010 року також підписала довідку про умови кредитування. З заяви від 11.02.2014 року вбачається ,що відповідач виявила бажання оформити на своє ім'я платіжну картку. Але відмітка про те, яку саме не зазначено,також не вказано кредитний ліміт . В судовому засіданні представник відповідача не заперечувала той факт, що відповідач з 28.04.2010 року була клієнтом банку,а 11.02.2014 року отримала іншу карточку,якою користувалася. Представник відповідач погодилася з сумою нарахованої заборгованості та відсотків за користування кредитом. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки При укладанні Договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України. Згідно цієї статті ЦК договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до п. 2.1.1.2.3, п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, шо Клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Підписання даного Договору с прямою і безумовною згодою Позичальника щодо прийняття будь-якого розміру Кредитного ліміту, встановленого Банком Згідно п. 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобов'язується погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Згідно п. 2.1.1.5.6 Умов надання банківських послуг, - клієнт зобов»язаний у разі невиконання зобов'язань за Договором, на вимогу Банку виконати зобов'язання з повернення Кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати Винагороди Банку. Відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, - при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі встановленому тарифами договору. Відповідно до Тарифів штраф становить 500 грн + 5% суми заборгованості за кредитним лімітом, з урахуванням нарахованих і прострочених процентів та комісій. Внаслідок несвоєчасних та не в повному обсязі необхідних платежів, у відповідача виникла заборгованість перед позивачем, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором від 11.02.2014 року, а саме заборгованість станом на 05.07.2018 року становить - 86300,64 грн (32615,42 - тіло кредиту, 17492,04 грн. - заборгованість по відсотках за кредитом; 31607,44 грн. - заборгованість по пені; а також заборгованість по штрафам 4582,74 грн). В свою чергу представником відповідача визнається заборгованість: 32615,42 - тіло кредиту, 17492,04 грн. - заборгованість по відсотках за кредитом. Стосовно стягнення заборгованості по пені та судовим штрафам ,то суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ст.549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума, інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобов'язання. Пеня, як вид неустойки, нараховується у відсотках за несвоєчасно виконане зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Згідно ст.61 Конституції України зазначено, ніхто не може двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. У даному випадку, за одне й те саме порушення зобов'язання (порушення строків виконання зобов`язання, несвоєчасне виконання зобов`язання) Банк накладає подвійну відповідальність одного виду. Враховуючи вищевикладене та відповідно до ст.549 ЦК України, штраф і пеня - є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому, їх одночасне застосування за одне і те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором, свідчить про недотримання положень, закріплених ст.61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Зазначене узгоджується із правовим висновком, викладеним у у постанові Верховного Суду України від 21.10.2015 року у справі №6-2003цс15. Тому, суд вважає, що одночасно застосовувати і штрафу і пеню, в даному випадку, є неправомірним. В цій частині доводи відповідача заслуговують на увагу. Аналізуючи умови кредитного договору, при вирішенні питання щодо обрання форми відшкодування неустойки відповідачем, суд виходить з встановлених Тарифами банку штрафу за порушення строків платежів за будь-яким грошовим зобов"язанням в розмірі 500 грн + 5% суми заборгованості за кредитним лімітом, з урахуванням нарахованих і прострочених процентів та комісій. Представником АТ КБ "Приватбанк" не доведено розміру встановленого кредитного ліміту відповідачу в сумі 15000,00 грн, матеріали справи підтверджень цьому не містять,тому підстав для стягнення штрафу в розмірі 5% від суми заборгованості за кредитним лімітом суд не знаходить. За таких обставин, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача АТ КБ "Приватбанк" кошти в сумі заборгованості за тілом кредиту в сумі 32615,42 грн, відсотків за користування кредитом - 17492,04 грн, та штрафом за порушення строків платежів в розмірі 500 грн. В задоволенні інших позовних вимог необхідно відмовити. Крім того, відповідно до вимог ст.141 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача на користь позивача в рахунок повернення сплаченого судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в сумі 1033,24грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial