Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-29 00:00:00

У суд звернулося акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк" (далі - АТ КБ "ПриватБанк") із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості по кредитному договору в сумі 15669,94 грн. Позовні вимоги обгрунтовуються тим, що відповідно до договору про надання банківських послуг (за заявою від 28.05.2015 року) [PERSON] отримав кредит в розмірі 500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Позивач, надавши відповідачу кредит (можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту), свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі. У порушення закону та умов договору [PERSON] свої зобов`язання по погашенню кредиту за договором належним чином не виконав, не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості по зобов`язаннях. Внаслідок порушення відповідачем своїх зобов`язань станом на 03.07.2018 року утворилася заборгованість по кредитному договору в загальній сумі 15669,94 грн., з яких: тіло кредиту - 6176,46 грн., відсотки за користування кредитом - 533,29 грн., пеня - 7737,81 грн., фіксована складова штрафу - 500 грн., процентна складова штрафу - 722,38 грн. Тому заявлено АТ КБ "ПриватБанк" позов до суду. [PERSON]. подав відзив на позовну заяву вказавши, що позовні вимоги не можуть бути задоволені враховуючи наступне. Він не заперечує той факт, що 28.05.2015 року отримав в АТ КБ «ПРИВАТБАНК» банківську картку виключно для отримання державної компенсації у вигляді допомоги по безробіттю. У зв`язку з отриманням даної картки ним підписано Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку. Одночасно повідомляє, що в анкеті - заяві відсутня інформація про те, в якій же сумі встановлений кредитний ліміт і чи встановлений він взагалі. Разом з тим до позовної заяви не додано документів, які б підтверджували факт встановлення кредитного ліміту, про який йдеться. Хоча він і не заперечую факт отримання картки, проте він заперечує факт отримання кредиту. Також заперечує факт погашення кредиту, оскільки його, як вже зазначено, не отримував. В позовній заяві банк не вказує ні номеру картки, ні номеру рахунку з якого начебто отримані чи іншим чином використані гроші та на який вони мали б бути повернені. Відсутнє таке посилання і в доданому до позову розрахунку заборгованості. Наведене в позовній заяві твердження про підтвердження ним своєї згоди на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку» складає між нами Договір, є безпідставним, так як він не підписував «Умови та правила надання банківських послуг» та «Тарифи Банку», працівники позивача його з ними не ознайомили. Отже, вони не є складовою частиною договору. Наголошує, що 28.05.2015 року відбулось підписання тільки Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку. Однак номер виданої кредитної картки, термін її дії та з якими саме затвердженими Умовами і Правилами, тарифами він ознайомлений та надав згоду у анкеті-заяві не зазначено. Представлена банком анкета-заява про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в Приватбанку від 28.05.2015 року, підписана ним, не містить ознак узгодження в письмовій формі умов щодо розміру кредиту, процентів за користування кредитом, розміру пені та штрафу, виду виданої кредитної картки та її номеру. А представлений Витяг з тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», яким визначено банком розмір щомісячних платежів, розмір штрафних санкцій та порядок внесення щомісячних платежів, який також не був підписаний ним, не є складовою Умов та правил надання банківських послуг, з якими, як про це зазначено у анкеті-заяві, його було ознайомлено при підписанні 28.05.2015 року. Минулого року було заблоковано його сім-карту Київстар, номер якої зазначено в Анкеті- заяві та прив`язано до картки для виплат, і він купив нову картку. Проте з часом почалися телефонні дзвінки працівників АТ КБ «ПРИВАТБАНК», якими його повідомляли про наявність кредитної заборгованості. 11.12.2017 року він отримав листа від АТ КБ «ПРИВАТБАНК» з повідомленням про надання йому у користування кредитного ліміту, порушенням зобов`язань та існуючою заборгованістю, що станом на 25.10.2017 року становить 5103,25 грн. Проте згодом йому прийшло попередження із повідомленням, що станом на 14.12.2017 року сума заборгованості становить 1350 грн. Уже на даному етапі чітко прослідковується залякувальна політика АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та неоднозначність у виставлених претензійних сумах. Розуміючи, що особисто ним не вчинялося жодних дій з метою користування кредитними коштами, він звернувся до відділення АТ КБ «ПРИВАТБАНК» у місті Тлумач, однак його усно повідомили, що дане питання не відноситься до їхньої компетенції і порекомендували написати заяву до Департаменту кіберполіцїї. 05.01.2018 року ним подано заяву на ім`я начальника Департаменту кіберполіцїї Національної поліції України Демедюка С.В. про підозру у вчиненні протиправних дій шахраєм. Офіційної відповіді він не отримав, проте, звернувшись 20.11.2018 року до Тлумацького ВП ГУ НП в Івано-Франківській області, йому надали Висновок від 01.03.2018 року, складений оперуповноваженим Тлумацького ВП ГУНП Скрипником І.В . Як вбачається з наведених фактів, він звертався до АТ КБ «ПРИВАТБАНК», Департаменту кіберполіції Національної поліції України, тобто намагався зупинити здійснення операцій шахраями з використанням електронного платіжного засобу. Представник АТ КБ «ПриватБанк» подав відповідь на відзив [PERSON] у якій зазначив, що [PERSON] (далі - Відповідач) звернувся до АТ КБ"ПРИВАТБАНК" (далі - Позивач, Банк) з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав(-ла) Заяву № б/н від 28.05.2015 року, згідно якої отримав(-ла) кредит у розмірі 500.00 гри. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідачем було підписано заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг. У даній заяві зазначено, що підписавши цю заяву, Відповідач ознайомився та згодний з Умовами та Правилами надання банківських послуг, в тому числі з Умовами та Правилами обслуговування по платіжним карткам, розташованим на сайті банку, Тарифами банку, які разом з цією заявою складають Договір банківського обслуговування. Окрім цього, зазначено що Відповідачу було надано для ознайомлення Умові та правила в письмовому вигляді, ознайомлення з чим засвідчується власним підписом в Заявці про приєднання. Підписавши заяву Банк та клієнт приєднуються і зобов`язуються виконувати умови, викладені в Умовах та Правилах надання банківських послуг, Тарифах банку - Договорі банківського обслуговування в цілому. Отже, враховуючи вищевикладене, заява про приєднання до Умов та Правил з Умовами та Правилами надання банківських послуг. Тарифами, що розташовані на офіційному сайті Банку складають Договір про надання банківських послуг. Позивачем надана до суду копія анкети-заяви від 28.05.2015 року, з якої чітко вбачається наступна інформація: персональні дані, адреса проживання, та інша додаткова інформація необхідна для отримання кредитної картки. Відповідачем вказана інформація про себе, також з копії анкети-заяви чітко вбачається, що [PERSON] висловив згоду про укладення договору та виявив бажання оформити на своє ім`я Кредитку "Універсальна 55 днів" та особистим підписом засвідчив, що " Я згоден з тим, що ця заява, разом із Пам`яткою клієнта. Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між мною та Банком Договір про надання банківських послуг. Я ознайомився і згоден з Умовами та Правилами надання банківських послуг та Тарифами банку, які були надані мені для ознайомлення в письмовому вигляді . Він зобов`язується виконувати вимоги Умов та Правил надання банківських послуг, а також регулярно ознайомлюватися з їх змінами на сайті Приватбанку". Також до матеріалів позовної заяви долучено "Довідку про умови кредитування з використанням кредитки "Універсальна 55 днів" з якої чітко вбачається, що на момент оформлення кредиту Банком встановлено поточну процентну ставку, вказано розміри комісій та штрафів, розмір щомісячного платежу тощо. Тобто, сторонами при укладенні договору були обговорені усі істотні умови. З розрахунку заборгованості та наданої виписки про рух коштів чітко вбачається, що позивач частково сплачував заборгованість за договором (погашення відображені в графі «Сума погашення за наданим кредитом»). Окрім того, в Анкеті-Заяві зазначено: "Я ознайомився (-лась) і згоден (-на) з Умовами та правилами. Своїм підписом я підтверджую факт отримання повної інформації про умови кредитування в Приватбанку." Таким чином, підписавши Анкету-Заяву Відповідач підтвердив, що він був ознайомлений з умовами кредитування та погодився з ними, що засвідчив власним підписом. Погашаючи заборгованість по кредиту Відповідач прийняв умови договору та погодився з ними. Оскільки, банк надав кошти шляхом встановлення кредитного ліміту на картковий рахунок та надав Позичальнику кредитну картку (фото клієнта з картою додається), таким чином між банком і відповідачем було укладено кредитний договір, який ніким не оспорений, а отже є всі законні підстави для стягнення заборгованості з відповідача.Просять суд задовольнити позовні вимоги Банку в повномуобсязі. Відповідач [PERSON] подав заперечення на відповідь на відзив вказавши що підставами вимог АТ КБ «ПриватБанк» викладених у позовній заяві та відповіді на відзив, є порушення ним умов кредитного договору, який складається з анкети-заяви, Довідки про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна 55 днів», Умов та правил надання банківських послуг. Правил користування платіжною карткою. Позивач не довів факту роздруківки банком Умов та правил надання банківських послуг і їх вручення, а тому він був позбавлений можливості ознайомлення з їх умовами на час підписання анкети-заяви. Представлена банком анкета-заява про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в Приватбанку від 28.05.2015 року, підписана ним, не містить ознак узгодження в письмовій формі умов щодо розміру кредиту, процентів за користування кредитом, розміру пені та штрафу, виду виданої кредитної картки та її номеру. Представлені банком як докази підписання кредитного договору, а саме: підписана анкета- заява та фотознімок, на якому він зображений з утриманням в руці картки, номер якої не можливо встановити, без належного доведення в суді іншими доказами про отримання ним кредитної картки, грунтуються на припущеннях. Окрім того, анкета-заява не містить виду номеру, ліміту кредиту, а на представленому банком скріншоті зазначено, крім номеру кредитної картки, номеру відкритого рахунку, розміру ліміту 500,00 грн. та референс договору SAMDNWFC00017489024, але такої відзнаки анкета-заява не містить. Враховуючи вищевикладене, слід дійти висновку, що між сторонами по справі на підставі анкети-заяви не виникло кредитних відносин, оскільки підписаною анкетою-заявою не узгоджено в належній письмовій формі істотні умови цього виду договірних відносин. Окремо хоче зазначити, що 05.04.2019 року він звернувся до Тлумацького відділення для отримання інформації щодо відкритих рахунків на його ім`я в АТ КБ «ПРИВАТБАНК». Внаслідок звернення він отримав дві виписки, а саме виписку по рахунку [NUMBER] ; виписку по рахунку [NUMBER] . Внаслідок аналізу отриманої інформації, хоче звернути увагу суду на те, що він справді користувався карткою/рахунком [NUMBER] , що була призначена для отримання соціальної допомоги. Із виписки видно, що баланс по картці на кінець періоду становить 0,00 грн. Операції, що проводилися по рахунку 4149437829647138: по рахунку [NUMBER] у період з 04.04.2017 здійснювалися шахраями, про дії яких він не знав. Розуміючи, що особисто ним не вчинялося жодних дій з метою користування кредитними коштами, він звернувся до Департаменту кіберполіції Національної поліції України про підозру у вчиненні протиправних дій шахраєм. Лише наявність обставин, які безспірно доводять, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, є підставою для притягнення її до цивільно-правової відповідальності.Однак, як вбачається з наведених фактів, він звертався до АТ КБ «ГІРИВАТБАНК». Департаменту кіберполіції Національної поліції України, тобто намагався зупинити здійснення операцій шахраями з використанням електронного платіжного засобу. На вказане заперечення представник АТ КБ «ПриватБанк» подав відповідь в якій вказав, що відповідачем було підписано заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг. Підписавши заяву Банк та клієнт приєднуються і зобов`язуються виконувати умови викладені в Умовах та Правилах надання банківських послуг, Тарифах банку - Договорі банківського обслуговування в цілому. Отже, враховуючи вищевикладене, заява про приєднання до Умов та Правил з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами, що розташовані на офіційному сайті Банку складають Договір про надання банківських Тобто, в даному випадку зміст кредитного договору зафіксовано в декількох документах: в заяві Позичальника, Умовах та Правилах надання банківських послуг та Тарифах. Таким чином, між Банком та Позичальником укладається договір у письмовій формі. Укладення кредитного договору таким чином чинному законодавству України не перечить. Між сторонами були здійснені всі необхідні дії, який задля придбання, припинення або зміна цивільних прав та обов`язків, що за змістом ч. 1 ст. 202 Цивільного кодексу України вказує на вчинення двостороннього кредитного договору, складовими якого виступають Заява, Умови та Правила надання банківських послуг та Тарифи, з якими Позичальник ознайомлений, про що свідчить підпис в Заяві. На підставі поданої Заяви, що разом з Умовами та Правилами зі зразками підписів та відбитком печатки, Тарифами, що розташовані на офіційному сайті Банку складають Договір про надання банківських послуг Відповідачу було відкрито картковий рахунок № [NUMBER] (п.п.1.1.1.107,2.1.1.11 Умов) - ключем до карткового рахунку є пластикова Картка (п. 1.1.1.76 Умов) яку отримав Відповідач та мобільний телефон який вказав Відповідач (п. 1.1.1.17 та п. 1.1.1.18 Умов) в Заяві. При підписанні договору сторони чітко та добровільно обумовили обсяг взаємних прав та обов`язків, одночасно встановив рівень відповідальності та порядок дій у разі порушення норм договору. Відповідач підписанням Анкети-заяви позичальника приєднався до Умов та Правил надання банківських послуг. Заява разом з Умовами та Тарифами є договором про надання банківських послуг. До суду надано виписку з карткового рахунку, де чітко прослідковується, що Відповідачу було встановлено кредитний ліміт та вбачається, що відповідач користувався грошима, а отже й отримав кредитну картку "Універсальна", оскільки проведення вказаних операцій є неможливим без наявності картки. Зауважують, що згідно довідки про видачу кредитних карт (додається) Відповідач отримав кредитну карту №4149437829647138 зі строком дії перевипущеної картки до останнього дня місяця 01.2018 року. Відповідачем розрахунок заборгованості не спростований, контррозрахунок не наданий, судово-економічні експертизи по справі не призначались. Враховуючи норми закону та докази що містяться в матеріалах справи можна дійти висновку, що правовідносини між сторонами тривають й належним чином зобов`язання не виконані та кредитором не прийняті. Оскільки клієнт не подавав заяву до Банку про постановку карти в стоп-лист платіжної системи згідно п. 1.1.5.29 кредитного договору, а тому несе повну відповідальність за операції проведені з картою. Відповідач у свою чергу має право стягнути суму відшкодування з винних осіб встановлених в кримінальному порядку, якщо такі особи будуть виявлені. Представник позивача у судове засідання не з`явився. До суду подано клопотання від представника позивача про розгляд справи у відсутності представника позивача, про повне підтримання заявлених позовних вимог та про те, що позивач не заперечує проти заочного розгляду справи. Представник позивача [PERSON] . в судовому засіданні просила зменшити розмір пені до розміру тіла кредиту. Позивач [PERSON] просив задовольнити вказане клопотання. Суд, дослідивши та оцінивши надані у справі докази, приходить до висновку про задоволення позову частково. Судом із копії заяви відповідача від 28.05.2015 року встановлено, що між АТ КБ "ПриватБанк" та [PERSON] укладено договір про надання банківських послуг. Згідно із копією витягуз Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», передбачена сплата відсотків за користування кредитом, в розмірі 2,5% на місяць. Погашення заборгованості здійснюється щомісячними платежами у розмірі 7% від заборгованості, але не менше 50 грн. та не більше залишку заборгованості. Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що укладений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до п. 3 ст. 3 Цивільного кодексу України свобода договору є однією з головних загальних засад цивільного законодавства. Відповідно до п.1 ст. 6 Цивільного кодексу України сторонни мають право укласти договір, який не передбачений актами цивільного законодавства, але відповідає загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно ст. 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні змісту такого договору. Також, відповідно до п. 1. ст. 634 Цивільного кодексу України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Виходячи з вищенаведеного, анкета-заява і умови, і правила надання банківських послуг, що додавались до позовної заяви, є вільною формою кредитного договору узгодженою сторонами, що відповідає вимогам п.1 ст. 634 ЦК України. В анкеті-заяві та Умовах та правилах надання банківських послуг міститься інформація про розмір кредиту, порядок його погашення, розмір відсотків та комісій за користуваннякредитними коштами та порядок їхсплати. Дана інформаціябула доведена до відповідача, про що свідчить його підпис в заяві. Згідно із ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно із п. 2.1.1.7.6 Умовта правил надання банківських послуг передбачено, що при порушенні клієнтом строків платежів за будь-яким з грошових зобов`язань, передбачених договором більш ніж на 30 днів, клієнт зобов`язаний оплатити банку штраф, з урахуванням даних витягу із тарифів, - в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. Пунктом 2.1.1.12.6.1 тих же Умов і правил надання банківських послуг встановлено стягнення пені за несвоєчасне погашення зобов`язань. Відповідно до поданого позивачем розрахунку станом на 03.07.2018 року має місце заборгованість по кредитному договору [PERSON] в сумі 15669,94 грн., з яких: тіло кредиту - 6176,46 грн., відсотки за користування кредитом - 533,29 грн., пеня - 7737,81 грн., фіксована складова штрафу - 500 грн., процентна складова штрафу - 722,38 грн. Зазначені суми не оспорені відповідачем. Отже, суд вбачає підстави для стягнення із [PERSON]. заборгованості за відсотками за користування кредитом та пені, що зазначені у письмовому розрахунку суми заборгованості по кредиту. Вирішуючи питання щодо позовної вимоги про стягнення штрафів за порушення строків платежів суд керується тим, що відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Тому, виходячи із наведеного, в задоволенні вимог про стягнення штрафів слід відмовити, оскільки до відповідача за прострочення платежів застосовано неустойку у виді пені. Стягненню із відповідача, пропорційно до задоволеної частини позовних вимог, підлягають документально підтверджені судові витрати позивача в справі у сумі 1624,56грн., оскільки позовні вимоги задоволені судом на 92,20%.

Outcome: partial