Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-01 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача: В обґрунтування позову позивач вказала, що згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 12.10.1999 року ВР№ 462276 їй на праві власності належить домоволодіння по вулиці Гагаріна 57 с. Білозіря Черкаського району Черкаської області , а саме житловий будинок з прибудовою дерев'яний, обкладений цеглою під літ. «А-1,а» та господарські і побутові споруди. 09.02.2011 року КП «Черкаським обласним об'єднане бюро технічної інвентаризації» на домоволодіння видано технічний паспорт, в якому вказано, що всі споруди введено в експлуатацію і на плані показано їх розміщення на земельній ділянці, з вказівкою ширини домоволодіння від вулиці Гагаріна -20,00 м Згідно рішення Білозірської сільської ради № 11-9/6\~ від 20.04.2011 року надано дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою [PERSON] щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку площею 0,17 га\~ для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд за адресою: с. Білозір'я, вул. Гагаріна,57. Землевпоряднику сільської ради вказано провести відмежування земельних ділянок в натурі та внести відповідні зміни до земельно-облікових документів. Сусіднє домоволодіння №59 по вул. Гагаріна с. Білозір'я Черкаського району Черкаської області належить відповідачу - [PERSON]. Раніше між даними домоволодіннями існував дерев'яний паркан. Власник домоволодіння №59 без будь-яких погоджень з власником домоволодіння №57 самовільно побудував з порушенням будь-яких вимог ДБН України по самій межі дві будівлі, а саме: будівлі зазначені в технічному паспорті [PERSON] як сарай під літерою Г і будинок під літерою [PERSON] цьому замість паркану стали служити стіни даних будівель. Вказані будівлі не були узаконені в установленому порядку і є самочинними. Дозволу на їх будівництво та узаконення ніхто не питав і такого дозволу не існує. Згідно ст.376 ЦК України це самовільні будівлі, які підлягають зносу, так як збудовані без належного дозволу, без належно затвердженого проекту і з істотними порушеннями будівельних норм і правил, чим порушують права позивача як власника сусіднього домоволодіння. Крім того [PERSON] на початку 2013 року зруйнувала залишки старого дерев'яного паркану, самовільно зрізала дерево абрикоси біля будинку позивача і встановила бетонний паркан прямо під будівлю житлового будинку [PERSON], при цьому зруйнувавши відмостку. Відповідно до протоколу погоджувальної комісії Білозірської сільської ради від 23.09.2013 року встановлено порушення старих межових знаків між домоволодіннями №57 і №59 по вул. Гагаріна с. Білозір'я Черкаського району Черкаської області; перенесення межі громадянкою [PERSON] в сторону домоволодіння №57, яке належить [PERSON] - на 28 см, а також встановлення нової бетонної огорожі на новому місці з руйнуванням відмостки біля будинку №57 по вул. Гагаріна с. Білозір'я. Відповідно до висновку №66/буд. експертного будівельно-технічного дослідження від 11.12.2013 року при обстеженні будинковолодіння №57 по вул. Гагаріна в с. Білозір'я Черкаського району Черкаської області визначено, що на час огляду частина бетонної відмостки житлового будинку вздовж залізобетонного паркану зі сторони домоволодіння (власник [PERSON]Д.) зруйнована: мають місце масові прогресуючі наскрізні тріщини, відколи її частин зі здриганням. Згідно висновку відмостка ремонту не підлягає, необхідно її розібрати і виконати нову у відповідності з вимогами ДБН України. Причиною руйнування відмостки житлового будинку №57 по вул. Гагаріна є виконання будівельних робіт по встановленню залізобетонного паркану між земельними ділянками №57 і №59 по вул. Гагаріна с. Білозір'я Черкаського району безпосередньо поруч з нею, тобто при виконанні котлованів під фундаменти стовпів залізобетонної огорожі та наступних монтажних робіт залізобетонних плит та стовпів. Відповідно до вимог а.3.25 ДБН паркан між земельними ділянками повинен бути встановлений на відстані не менше 1,0 м від найбільш виступаючої конструкції стіни будинку. При таких умовах атмосферні води будуть стікати зі стін будинку та з залізобетонної огорожі і через зруйновану відмостку замочувати цоколь та фундаменти будинку, та приведе до розшарування цегли цоколю та вимивання розчину між цеглинами, вимивання ґрунтової або піщаної подушки під підошвою фундаменту, що загрожує руйнуванням будівлі в зв'язку з неоднорідним осіданням фундаментів. Вартість будівельних робіт з відновлення відмостки житлового будинку №57 по вул. Гагаріна. пошкодженої при встановленні бетонного паркану між домоволодіннями №57 і №59 по вул. Гагаріна с. Білозір'я Черкаського району Черкаської області станом на дату виконання експертного дослідження становить 1886,40 гривень. Самовільно побудувавши будинок В та сарай Г без відповідних дозволів і з порушенням принципів добросусідства, грубо порушивши межу між домоволодіннями і встановивши з порушенням вимог ДБН України залізобетонний паркан [PERSON] порушує право позивача\~ на вільне користування власністю. У добровільному порядку відповідач вирішити спірне питання не бажає, у звязку з чим [PERSON] звернулася до суду з відповідним позовом в якому просила суд усунути перешкоди в користуванні її майном шляхом зобовязання відповідача знести самовільно збудовані будівлі: будинок під літерою В та сарай під літерою Г; демонтувати встановлений залізобетонний паркан між земельними ділянками №57 і №59 по вул. Гагаріна в с. Білозір'я Черкаського району і встановити його з дотриманням вимог норм ДБН України, тобто на відстані не менше 1,0 м від найбільш віддаленої точки житлового будинку №57 по вул. Гагаріна в с. Білозіря. До того ж позивач просила стягнути з відповідача в рахунок відшкодування матеріальних збитків по відновленню відмостки біля будинку №57 по вул. Гагаріна в с. Білозіря Черкаського району кошти в сумі 1886,40 грн. та 2000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди; також стягнути з відповідача судові витрати в сумі 2229,40 грн., які складаються з: судового збору 229,40 грн., оплати за експертне дослідження в сумі 1000 грн. та оплати за юридичні послуги у розмірі 1000 грн. Стислий виклад відзиву відповідача: 26.02.2015 року від відповідача надійшло письмове заперечення в якому остання зазначила, що їй на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 17.04.2007 року належить домоволодіння по вул. Гагаріна, 59 в с. Білозіря Черкаського району. Крім того згідно довідки сільської ради за [PERSON] обліковується земельна ділянка площею 0,17 га, але фактично площею 0,15 га. Після смерті спадкодавиці від якої [PERSON] успадкувала домоволодіння, остання з погодження [PERSON] та [PERSON] установила огорожу до оформлення в БТІ технічної документації. Через стік води з покрівлі позивача деревяна огорожа почала руйнуватись і відповідач була змушена встановити нову огорожу, про що [PERSON] не заперечував. Позивач не проживала і не проживає у своєму домоволодінні, а коли була встановлена огорожа, то остання почала безпідставно погрожувати відповідачу. Огорожа встановлена на відстані 40 см. від стіни сараю для відмостки. Відмостка пошкоджена навколо всієї хати через стік води з покрівлі. Відповідач просила суд визнати дії позивача протиправними і стягнути витрати на лікування. 12.10.2018 року від [PERSON] надійшов відзив на уточнену позовну заяву в якому остання заперечувала проти задоволення позовних вимог з тих підстав, що судом не можуть прийматися до уваги протоколи погоджувальних комісій, оскільки в їх основі лежать дані технічних паспортів домоволодінь позивача і відповідача щодо ширини їх земельних ділянок, а технічний паспорт не є правовстановлюючим документом на земельну ділянку і розміри останньої в технічному паспорті вказуються приблизні. До встановлення нового бетонного паркану земельні ділянки сторін фактично були розділені тимчасовим деревяним парканом і нова бетонна огорожа встановлена на місці старого паркану. З висновками комплексної судової будівельно-технічної експертизи відповідач не погоджується, оскільки вони базуються на відомостях з технічного паспорту на житловий будинок та протоколах погоджувальних комісій. Крім того позивачем не наведено розрахунку завданої моральної шкоди, не зазначено метод оцінки розміру компенсації спричинених страждань; експертне дослідження за яке позивач бажає стягнути кошти проводилось поза межами судового розгляду, а питання стягнення судового збору вирішувалось попередніми судами. Стислий виклад відповіді на відзив: 29.10.2018 року від представника позивача надійшла відповідь на відзив в якій останній вказує, що позивач не заперечує з приводу того що земельні ділянки сторін не приватизовані. Факт порушень меж між земельними сусідніми ділянками та встановлення залізобетонного паркану з боку [PERSON] підтверджується наявними технічними паспортами та проведеними у справі експертизами. Внаслідок неправомірний дій відповідача [PERSON] спричинена крім матеріальної ще й моральна шкода, що полягає у моральних стражданнях позивача через конфліктну ситуацію. Розмір моральної шкоди, визначений позивачем є співмірним і відповідає обставинам справи. Заяви та клопотання, інші процесуальні дії у справі: \~ \~ \~ \~02.01.2015 року ухвалою судді Черкаського районного суду Черкаської області Смоляра О.А. відкрито провадження у справі із призначенням до судового розгляду. 06.04.2015 року позивач надала суду уточнену позовну заяву в якій просила усунути перешкоди в користуванні її майном шляхом зобовязання відповідача демонтувати залізобетонний паркан між домоволодіннями №57 та №59 по вул. Гагаріна в с. Білозіря Черкаського району як встановлений самовільно; стягнути з відповідача в рахунок відшкодування матеріальних збитків по відновленню відмостки біля будинку №57 по вул. Гагаріна в с. Білозіря Черкаського району кошти в сумі 1886,40 грн. та 2000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди; також стягнути з відповідача судові витрати в сумі 2229,40 грн., які складаються з: судового збору 229,40 грн., оплати за експертне дослідження в сумі 1000 грн. та оплати за юридичні послуги у розмірі 1000 грн. Рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 11.06.2015 року позов задоволено частково. Рішенням Апеляційного суду Черкаської області від 25.11.2015 року рішення суду першої інстанції скасовано і ухвалено нове, яким у задоволенні позову відмовлено. Ухвалою Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 08.02.2017 року рішення судів першої та апеляційної інстанції скасовано, а справа передана на новий розгляд до суду першої інстанції, оскільки питання про розміщення спірного бетонного паркану саме на ділянці позивача потребувало призначення судової експертизи. Ухвалою судді Черкаського районного суду Черкаської області Морозова В.В. від 07.03.2017 року справа прийнята до провадження. 11 грудня 2017 року у справі призначено судову будівельно-технічну експертизу, а провадження зупинено. Ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області від 23 березня 2018 року провадження у справі поновлено. 23.05.2018 року у справі призначено додаткову судову будівельно-технічну експертизу, а провадження зупинено. 04.07.2018 року суддею Черкаського районного суду Черкаської області Тептюком Є.П. справа прийнята до власного провадження без відновлення провадження, оскільки у судді Морозова В.В. закінчилися повноваження судді. Ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області від 16.08.2018 року поновлено провадження у справі. 11.09.2018 року від позивача надійшла уточнена позовна заява в якій остання просила суд усунути перешкоди в користуванні її майном шляхом зобовязання відповідача демонтувати залізобетонний паркан по всій його довжині та самочинно прибудованих до паркану споруд; стягнути з відповідача в рахунок відшкодування матеріальних збитків по відновленню відмостки біля будинку №57 по вул. Гагаріна в с. Білозіря Черкаського району кошти в сумі 5280 грн. та 5000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди; також стягнути з відповідача судові витрати в сумі 19000,34 грн., які складаються з: судового збору 229,40 грн., оплати за експертне дослідження в сумі 1000 грн., оплати судового збору при подачі апеляцій в сумі 584,64 грн., оплати судової експертизи в розмірі 8500 грн., оплати додаткової експертизи в сумі 2500 грн., банківських послуг в сумі - 64,50 грн. та оплати за юридичні послуги у розмірі 6000 грн. Ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області від 26.11.2018 року поновлено судовий розгляд у справі на підставі ч. 2 ст. 244 ЦПК України. Пояснення сторін: В судовому засіданні позивач та її представник підтримали свої уточнені позовні вимоги та просили їх задовольнити з підстав зазначених у позові. В судовому засіданні відповідач та її представник просили відмовити в задоволенні уточнених позовних вимог з підстав викладених у відзиві. Встановлені судом обставини: Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 14.03.2011 року [PERSON] на праві приватної власності належить домоволодіння, що розташоване в с. Білозіря Черкаського району Черкаської області по вул. Гагаріна, 57 /Т.1, а.с.7/ Дана обставина також підтверджується витягом про державну реєстрацію прав від 16.03.2011 року /Т.1, а.с.7/ Рішенням Білозірської сільської ради від 20.04.2011 року №11-9/VI «Про вилучення земельних ділянок та надання дозволів на розробку технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельні ділянки в межах населеного пункту» вилучено земельні ділянки за добровільною згодою у громадян; надано дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельні ділянки [PERSON] площею 0,17 га, для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд за адресою: с. Білозіря, вул. Гагаріна,57 /Т.1, а.с.21/ Згідно листа Білозірської сільської ради Черкаського району Черкаської області від 28.04.2014 року №445/02-75, вбачається, що на підставі рішення Білозірської сільської ради від 20.04.2011 року №11, [PERSON] виділено земельну ділянку по вул. Гагаріна, 57 в с. Білозіря, для будівництва і обслуговування будинку, господарський будівель і споруд, відповідно внесено зміни в земельно-кадастровій книзі, стосовно межі та межових знаків, також проводились обміри і складено протокол погоджувальної комісії /Т.1, а.с.15/ Відповідно до листа Білозірської сільськї ради Черкаського району Черкаської області від 01.04.2014 року №366/02-14, згідно земельно-облікової книги (кадастровий номер 2500) по вул. Гагаріна,57 обліковується земельна ділянка загальною площею 0,17 га, для будівництва житлового будинку за [PERSON] відповідно до рішення №11-9/VI /Т.1, а.с.21/. Правовстановлюючі документи на земельні ділянки як у позивача так і у відповідача відсутні. З Протоколу погоджувальної комісії Білозірської сільської ради по розгляду звернення [PERSON] від 23.09.2013 року вбачається, що комісією виявлено між господарствами [PERSON] та [PERSON] встановлено бетонну огорожу громадянкою [PERSON] без присутності [PERSON] Зі сторони по вул. Гагаріна залишилися старі межові знаки. Розбіжність між старими межовими знаками і існуючою встановленою бетонною огорожею становить 0,28 м. При встановленні бетонної огорожі старі межові знаки між господарствами були зміщенні, що не дає можливості встановити попередні межові знаки. Також комісія виявила факт руйнування відмостки домоволодіння [PERSON] під час встановлення бетонної огорожі [PERSON] /Т.1, а.с.16/ Відповідно до Протоколу погоджувальної комісії Білозірської сільської ради по розгляду звернення [PERSON] від 02.08.2013 року, комісія прийшла до висновку що межа зі сторони господарства [PERSON], а саме огорожа, встановлена з порушенням /Т.1, а.с.17/ Рішенням Білозірської сільської ради від 01.10.2013 року № 55-9/VI «Про затвердження протоколів погоджувальної комісії з земельних питань», затверджено протокол погоджувальної комісії з земельних питань від 02.08.2013 року та від 23.09.2013 року /Т.1, а.с.18/ З Протоколу погоджувальної комісії Білозірської сільської ради по зверненню [PERSON] та [PERSON] від 30.04.2013 року вбачається, що господарська споруда в домоволодінні [PERSON] (сарай) розташована по межі і раніше оброблялася та обслуговувалася з домогосподарства [PERSON] При встановленні забору в домоволодінні [PERSON] було порушено відмостку біля хати. Комісія виявила порушення межових знаків між земельними ділянками [PERSON] та [PERSON] і запропонувала межові знаки (забор) перенести по раніше встановленим межовим знакам, у присутності обох сторін /Т.1, а.с.19/ Даний протокол затверджено рішенням Білозірської сільської ради від 23.05.2013 року №49-09/VI /Т.1, а.с.20/ Відповідно до письмових пояснень [PERSON] та [PERSON] від 01.10.2013 року, посвідчених в установленому законом порядку, останні зазначили, що між домоволодінням №59 та №57 був деревяний забор від вулиці до сараю, а сарай стоїть на межі замість забору. На даний час деревяного забору не має. [PERSON] за №59 без дозволу власника [PERSON] за №57 перенесла самостійно бетонний забор під саму хату [PERSON] /Т.1, а.с.22-23/ Погоджувальна комісія Білозірської ради по розгляду звернення [PERSON] та [PERSON] у своєму Протоколі від 02 листопада 2016 року встановила факт незаконного будівництва/добудови/ з якої під час опадів і проводиться підтоплення господарства по вул. Гагаріна, 59. Зі сторони [PERSON] гр. [PERSON] проводить земельні роботи, що призводить до руйнування огорожі між господарствами /Т.1, а.с.269-270/ Відповідно до висновку комплексної судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи №41/17/ буд від 20 лютого 2018 року, проведеної експертами ТОВ «Контакт-Сервіс» площа земельної ділянки та розмір ширини двору з вул. Гагаріна домоволодіння №57 ([PERSON]В.) по вул. Гагаріна у с. Білозіря зменшилися за рахунок зміщення існуючої бетонної огорожі на 0,28-0,40 м. під час її розміщення, що в свою чергу призвело до збільшення площі земельної ділянки та розміру ширини двору з вул. Гагаріна домоволодіння №59 ([PERSON]Д.) по вул. Гагаріна у с. Білозіря. Встановлений [PERSON] залізобетонний паркан між домоволодіннями №57 ([PERSON]В.) та №59 ([PERSON]Д.) по вул. Гагаріна у с. Білозіря Черкаського району Черкаської області не відповідає вимогам п. 3.25 ДБН 360-92 * «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень» щодо відстаней від вказаного паркану та споруд до обох земельних ділянок. Причиною руйнування відмостки житлового будинку №57 по вул. Гагаріна в с. Білозіря Черкаського району є виконання будівельно-монтажних робіт по встановленню залізобетонного паркану вздовж вказаної відмостки. Виконання будівельних робіт по встановленню залізобетонного паркану між домоволодіннями № 57 та №59 по вул. Гагаріна у с. Білозіря Черкаського району Черкаської області є причиною руйнування відмостки житлового будинку №57, що належить [PERSON] / Т.2, а.с. 5-11/ З висновку додаткової судової будівельно-технічної експертизи від 04 липня 2018 року №24/18/буд. складеної судовим експертом ТОВ «Контакт-Сервіс» [PERSON] вбачається, що матеріальні збитки спричинені [PERSON] самочинним встановленням [PERSON] залізобетонного паркану між домоволодіннями №57 та №59 по вул. Гагаріна у с. Білозіря Черкаського району Черкаської області, що призвели до пошкодження біля житлового будинку відмостки, в цінах липня 2018 року становить з ПДВ 4309,20 грн. Вартість матеріальних затрат, потрібних [PERSON] для відновлення пошкодженої відмостки, тобто вартість ремонтно-відновлювальних робіт відмостки житлового будинку №57 по вул. Гагаріна в с. Білозіря Черкаського району в цінах липня 2018 року становить з ПДВ- 5280 грн. /Т.2/. Допитаний в судовому засіданні експерт [PERSON] пояснив, що [PERSON] самовільно встановивши залізобетонний паркан на відстаані 72-73 см від будинку по вул. Гагаріна, 57 у с. Білозіря, який належить [PERSON] порушила вимоги ДБН, оскільки паркан може бути встановлений на відстані від 1,0 м до домоволодіння. крім того, встановлення паркану призвело до пошкодження відмостки, яка є невід'ємною частино будинку. Згідно норм ДБН мінімальна ширина відмостки становить 70 см, а установка стовпів залізобетонного паркану в притул до відмостки стало причиною її пошкодження. Докази відхилені судом: Суд вважає недопустими доказом матеріали експертного будівельно-технічного дослідження № 66 від 11 грудня 2013 року яке було проведене за клопотанням представника позивача [PERSON], оскільки відповідач з його висновками не погодився, дане дослідження було проведено поза межами розгляду даної справи, при його проведенні експерт не попереджався про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок, та не було забезпечено дотримання передбачених ЦПК України прав відповідача. Норми права, що підлягають застосуванню: Стаття 13 ЦК України: цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. При здійсненні своїх прав особа зобов'язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. При здійсненні цивільних прав особа повинна додержуватися моральних засад суспільства. У разі недодержання особою при здійсненні своїх прав вимог, які встановлені частинами другою - п'ятою цієї статті, суд може зобов'язати її припинити зловживання своїми правами, а також застосувати інші наслідки, встановлені законом. Частина 1\~статті 16 ЦК України: кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Пункт 4 частини 2\~статті 16 ЦК України: способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відновлення становища, яке існувало до порушення. Частина 1\~статті 13 ЦПК України: суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частина 1\~статті 19 ЦПК України: суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Стаття 81 ЦПК України: кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Стаття 76 ЦПК України: доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Стаття 89 ЦПК України: суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.\~Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Частина 1\~статті 316 ЦК України: правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Стаття 317 ЦК України:власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Стаття 391 ЦК України: власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Пункт "г" частини 1\~статті 91 ЗК України: власники земельних ділянок зобов'язані не порушувати права власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів. Частина 1\~статті 103 ЗК України: власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей (затінення, задимлення, неприємні запахи, шумове забруднення тощо). Частина 2\~статті 152 ЗК України: власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Відповідно до ч.4\~ст.263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У відповідності підпункту «в» п. 18\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 р. № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», вирішуючи спори про право власності на земельну ділянку, суди мають виходити з такого - з 1 січня 2002 р. відповідно до\~статті 125 ЗК\~право користування земельною ділянкою виникало після одержання її власником або землекористувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування або укладення договору оренди. їх державної реєстрації та встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), а з 2 травня 2009 р. у відповідності із Законом України від 5 березня 2009 р. № 1066-V1 право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Відповідно п. 3.25* Державних будівельних норм України ДБН 360-92 «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень» для догляду за будівлями і здійснення їх поточного ремонту відстань до сусідньої межі ділянки від найбільш виступаючої конструкції стіни слід приймати не менше 1,0 м. При цьому повинно бути забезпечене влаштування необхідних інженерно-технічних заходів, які перешкоджають стіканню атмосферних опадів з покрівель та карнизів будівель на територію суміжних ділянок. ч. 1, ч. 2 ст. 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Позиція та висновки суду за результатами розгляду справи: Відповідно до\~ст. 126 ЗК України, в редакції, що діяла в 2011 році (станом на момент виникнення у позивача права власності на домоволодіння), документами, які підтверджують право власності на земельну ділянку були визначені відповідні державні акти. Сторонами в судовому засіданні не заперечується факт відсутності правовстановлюючих документів на земельні ділянки. Межі земельних ділянок (розташованих по вул.Гагаріна, 57 та по вул. Гагаріна 59, с.Білозіря Черкаського району Черкаської області) в натурі (на місцевості) не встановлювалися, державний акт на право власності на земельну ділянку ані [PERSON], ані [PERSON] не видавався. Суд не приймає до уваги посилання погоджувальних комісій Білозірської сільської ради на дані технічних паспортів домоволодінь позивача і відповідача щодо ширини їх земельних ділянок, оскільки технічний паспорт на домоволодіння не є правовстановлюючим документом на земельну ділянку і розміри земельної ділянки в останньому вказуються приблизні. Згідно положень ЗК України точні розміри земельних ділянок визначаються відповідною землевпорядною організацією із закріпленням межових знаків в натурі, з подальшим їх визначенням в проекті відведення земельної ділянки та державному акті. Вказані документи сторонами не були оформлені, межі в натурі не визначені. До встановлення нового бетонного паркану, земельні ділянки позивача і відповідача фактично були розділені тимчасовим деревяним парканом. Дані обставини були встановленні рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 31.07.2013 року за позовом [PERSON] до [PERSON] З викладеного суд приходить до висновку, що позивач не довів, що порушені межі між земельними ділянками позивача і відповідача. Таким чином позовні вимоги щодо знесення паркану в частині, що знаходиться на відстані дальше ніж 1,0 м від будинку позивача та знесення та прибудованих до паркану споруд суд вважає недоведеними, оскільки як на підставу задоволення позову в цій частині позивач посилався на ту обставину, що при встановленні паркану та будівлі тимчасових споруд відповідачем були порушені межі земельних ділянок з боку відповідача. Разом з тим, суд вважає, що відповідач [PERSON] при встановленні паркану\~ порушила право [PERSON], щодо належного їй будинкупо вул.Гагаріна, 57 с.Білозіря Черкаського району Черкаської області, оскільки встановлення паркану було зроблене без дотримання вимоги п. 3.25* ДБН 360-92 відповідно яких мінімальна відстань від найбільш виступаючої конструкції стіни будинку до огорожі сусіднього будинку повинна становити не менше 1,0 м. Тобто паркан між земельними ділянками повинен бути встановлений на відстані не менше 1,0 м від найбільш виступаючої конструкції стіни будинку, разом з тим встановлення паркану на відстані 0,72-0,73 м від будинку призвело до пошкодження відмостки, яка є невід'ємною частиною будинку. Враховуючи викладене вище суд вважає, що є усі підстави для задоволення позову щодо демонтажу частини паркану що розташована на відстані менше 1.0 м. від найбільш виступаючої\~ частини будинку позивача [PERSON] Крім того, висновками комплексної судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи №41/17/ буд від 20 лютого 2018 року та додаткової судової будівельно-технічної експертизи від 04 липня 2018 року №24/18/буд. встановлено, що причиною руйнування відмостки житлового будинку №57 по вул. Гагаріна в с. Білозіря Черкаського району є виконання будівельно-монтажних робіт по встановленню залізобетонного паркану вздовж вказаної відмостки. Вартість матеріальних затрат, потрібних [PERSON] для відновлення пошкодженої відмостки, тобто вартість ремонтно-відновлювальних робіт відмостки житлового будинку №57 по вул. Гагаріна в с. Білозіря Черкаського району в цінах липня 2018 року становить з ПДВ- 5280 грн. Отже матеріалами справи підтверджено, що [PERSON] спричинені матеріальні збитки, внаслідок самочинного встановлення [PERSON] залізобетонного паркану між домоволодіннями №57 та №59 по вул. Гагаріна у с. Білозіря Черкаського району Черкаської області, що призвело до пошкодження біля житлового будинку відмостки, а тому позовна вимога в частині відшкодування матеріальної шкоди підлягає до задоволення. Суд вважає недоведеними позовні вимоги щодо відшкодування позивачу моральної шкоди, оскільки позивач надала жодних доказів, в чому виразилася завдана їй матеріальна шкода і чому саме 5000,00 грн. є необхідним розміром для її відшкодування. Судові витрати: Згідно п. 1, п. 2 ч. 3\~ст.133ЦПК України\~до витрат, повязаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу та витрати повязані з проведенням експертизи. Відповідно до ч. 4, ч. 6 ст. 139 ЦПК України суми, що підлягають виплаті залученому судом експерту, спеціалісту, перекладачу або особі, яка надала доказ на вимогу суду, сплачуються особою, на яку суд поклав такий обов'язок, або судом за рахунок суми коштів, внесених для забезпечення судових витрат. Розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, оплати робіт перекладача встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів. Позивачем надані суду квитанції про оплату проведених у справі експертиз, зокрема: згідно квитанції від 09.01.2018 року [PERSON] сплатила ТОВ Контакт-Сервіс за експертизу на підставі ухвали суду від 28.12.2017 року кошти у сумі 4250 грн.; 14.03.2018 року [PERSON] сплачено ТОВ Контакт-Сервіс кошти у сумі 4250 грн. за експертизу по ухвалі суду; 25.06.2018 року [PERSON] сплатила ТОВ Контакт-Сервіс кошти за судову експертизу у розмірі 2500 грн. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] витрат за проведення судових експертиз у справі на суму 5500 грн., що пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Ст.137 ЦПК України\~врегульовано порядок розподілу витрат на професійну правничу допомогу. Так\~витрати, повязані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Згідно договору від 14 жовтня 2014 року про надання юридичних послуг, що укладений між адвокатом [PERSON] та [PERSON], адвокат зобовязався надати замовнику консультативні та юридичні послуги по справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та відшкодування збитків. Обумовлений гонорар становив 1000 грн. В матеріалах справи міститься розрахунок розміру компенсації витрат, повязаних з розглядом цивільної справи, за яким всього затрачено на роботу адвоката 8 годин, що в розрахунку становить 4096 грн. Крім того, позивачем надано квитанцію від 14.10.2014 року за якою вона сплатила адвокату [PERSON] (ордер серії ЧК №027619 від 16.02.2015 року) грошові кошти за надання юридичних послуг в сумі 1000 грн. Відповідно до договору від 30.06.2015 року про надання юридичних послуг, що укладений між адвокатом [PERSON] та [PERSON], адвокат зобовязався надати замовнику консультативні та юридичні послуги по справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та відшкодування збитків. Обумовлений гонорар становив 5000 грн. 11.09.2018 року позивачем та її представником адвокатом [PERSON] складено новий розрахунок по договору про надання юридичних послуг від 30.06.2018 року, в якому зазначено перелік робіт виконаних адвокатом та затрачений на це час, який склав 15 годин Вартість послуг адвоката становить - 6000 грн. На момент складення розрахунку [PERSON] сплатила [PERSON] кошти у сумі 5000 грн., що підтверджується квитанцію від 30.06.2015 року. К Відповідно п.47 п. 48 Постанови Пленуму ВССУ № 10 від 17 жовтня 2014 року "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах" право на правову допомогу гарантовано статтями 8, 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України (Рішення від 16 листопада 2000 року N 13-рп/2000; Рішення від 30 вересня 2009 року N 23-рп/2009; Рішення від 11 липня 2013 року N 6-рп/2013).Витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Порядок надання безоплатної правової допомоги у цивільних справах передбачений у розділі III Закону України від 02 червня 2011 року N 3460-VI "Про безоплатну правову допомогу", положення якого забезпечуватимуться поетапно, починаючи з 01 січня 2015 року.При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України від 05 липня 2012 року N 5076-VI "Про адвокатуру та адвокатську діяльність") або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору (статті 12, 42, 56 ЦПК).Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу. Підстави, межі та порядок відшкодування судових витрат на правову допомогу, надану в суді як адвокатом, так і іншим фахівцем у галузі права, регламентовано у пункті 2 частини третьої статті 79, статтях 84, 88, 89 ЦПК. Витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в пункті 47 цієї постанови, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов'язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів).Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Проаналізувавши матеріали справи, вирішуючи питання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу при розгляді справи в суді, суд приймає до уваги умови укладених договорів про надання правової допомоги від 14.10.2014 року та 30.06.2015 року, обсяг наданих адвокатом послуг, співмірність винагороди за надані юридичні послуги зі складністю справи; час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт та вважає за достатнє стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2500 грн. Не підлягають стягненню з відповідача\~ витрати позивача за проведення експертного дослідження, оскільки воно проводилось поза межами судового розгляду справи та не відносяться до судових витрат. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Вимога щодо стягнення з відповідача витрат за банківські послуги є безпідставною і необгрунтованою, оскільки норми ЦПК України не відносять дані витрати до судових.

Outcome: partial