Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-02 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк „Надра", в особі відділення ПАТ КБ "Надра" Тернопільське регіональне управління, звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що 06.06.2008 року між відкритим акціонерним товариством "Комерційний банк "Надра", правонаступником якого є позивач, та відповідачем було укладено кредитний договір № 56/2008-МКР, відповідно до якого останній отримав у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності грошові кошти в сумі 50000 грн. на споживчі потреби, зі сплатою за користування кредитом відсотків в розмірі 19, 9 % річних, з кінцевим терміном погашення до 05.06.2010 року. Відповідач [PERSON] зобов'язання за вказаним договором, виконував належним чином, проте станом на 30.01.2014 року у нього перед позивачем виникла заборгованість у сумі 996, 98 грн., з яких 309, 19 грн. - заборгованість за основною сумою кредиту, 610, 93 грн. - заборгованість по відсотках, 5, 26 грн. - пеня за несвоєчасне погашення відсотків, 43, 59 грн. - пеня за несвоєчасно погашений кредит, 28, 01 грн. - штраф за порушення строків повернення кредиту та відсотків. А тому, просив суд стягнути з відповідача на користь позивача зазначену суму заборгованості за кредитом в розмірі 996, 98 грн., та понесені ним судові витрати по справі в сумі 243 грн. 60 коп. В судове засідання представник позивача не з"явився, до суду подав заяву згідно якої розгляд справи просив провести без його участі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав, в задоволенні такого просив відмовити, оскільки свої зобов»язання перед кредитором виконав повністю, борг повернув повністю у 2010 р. та сплатив відповідні відсотки. Крім того, просив суд застосувати строк позовної давності до вимог позивача, так як строк дії договору закінчився 5 червня 2010 року, а тому позивач мав право звернутись до суду у термін до 05.06.2013 року, чого останній не зробив, і будь-яких претензій до нього з цього приводу протягом цього часу не пред»являв. Про те, що існує заборгованість по кредиту у сумі 996,98 грн. довідався з листа-претензії, який був адресований йому позивачем 30.01.2014 року. Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до переконання, що позов до задоволення не підлягає, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та актів законодавства. Як встановлено судом, 06 червня 2008 року між ВАТ КБ "Надра" в особі начальника відділення №13 філії ВАТ КБ «Надра» Тернопільське РУ Ванджури І.І. (довіреність №1-11-4215 від 07 квітня 2008 року) та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір №56/2008-МКР про надання грошових коштів у розмірі 50000 грн. на споживчі потреби зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 19, 9 % річних, з кінцевим терміном повернення 05 червня 2010 року. У відповідності до витягу з Статуту публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Надра", затвердженого Наказом Тимчасового адміністратора ВАТ КБ "Надра" № 52 від 26 січня 2011 року, погодженого Національним Банком України 2 лютого 2011 року, публічне акціонерне товариство "Комерційний банк "Надра" змінило назву з відкритого акціонерного товариства комерційний банк "Надра". Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Факт отримання кредитних коштів відповідачем [PERSON] підтверджується меморіальним ордером №961 від 06 червня 2008 року. Відповідач, як позичальник, зобов'язувався повернути кредит в порядку і на умовах, визначених вказаним договором, яким кінцевий термін погашення кредиту визначено 05 червня 2010 року (п.1.3). За твердженням позивача, не зважаючи на належне виконання відповідачем [PERSON] зобов'язань по поверненню кредитних коштів та сплаті відсотків за користування кредитом, ним допущено заборгованість за кредитним договором. Так, згідно розрахунку заборгованості, відповідач [PERSON] по кредитному договору №56/2008-МКР від 06.06.2008 року, станом на 30 січня 2014 року допустив заборгованість в сумі 996, 98 грн., з яких 309, 19 грн. - заборгованість за основною сумою кредиту, 610, 93 грн. - заборгованість по відсотках, 5, 26 грн. - пеня за несвоєчасне погашення відсотків, 43, 59 грн. - пеня за несвоєчасно погашений кредит, 28, 01 грн. - штраф за порушення строків повернення кредиту та відсотків. З цього ж розрахунку слідує, що відповідач востаннє вносив платіж по кредиту в червні 2010 року в сумі 108,73 грн. Претензію щодо погашення заборгованості позивачем було направлено відповідачу 30.01.2014 р. Доказів, які б свідчили про те, що до вказаної дати позивач заявляв про своє порушене право, суду надано не було, не здобуто таких і в ході розгляду справи. Відповідно до ст. ст. 256-258 ЦК України встановлено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Спеціальна позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог: про стягнення неустойки (штрафу, пені). Згідно п.1.3 Кредитного договору №56/2008-МКР, кредит надається строком по 05 червня 2010 року. З даної дати слід рахувати початок перебігу позовної давності, тривалістю у три роки, яка спливла у термін до 06 червня 2013 року. Аналізуючи всі дослідженні в судовому засіданні докази по справі, виходячи з заяви відповідача про застосування строку позовної давності, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог позивача, оскільки приходить до висновку, що вказані вимоги заявлені позивачем після спливу строку позовної давності, передбаченої законом для даного виду вимог. Враховуючи наведене вище, на підставі ст.ст. 256 - 258, 526, 1054 ЦК України,

Outcome: dismissed