Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-27 00:00:00

26.11.2014 року представник ТОВ «КУПЕР ПРАЙС» Мазур М.М. звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], в якому просив стягнути з відповідачів на користь ТОВ «КУПЕР ПРАЙС» заборгованість за кредитним договором № PL-400/014/2007 від 24.07.2007 р. в сумі 21619,23 гривень та судовий збір у розмірі 243,60 гривень. Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідно до укладеного 24.07.2007 договору, [PERSON] (відповідач-1) отримав від ЗАТ "ОТП Банк" кредит у розмірі 11 500 грн. [PERSON] (відповідач-2) поручився за виконання відповідачем-1 зобов'язань у повному обсязі. В порушення умов укладеного договору відповідач-1 не належним чином виконував взяті зобов'язання по поверненню кредитних коштів та сплати процентів за його користування, в зв'язку з чим допустив заборгованість перед позивачем, яка станом на 18.09.2014 склала 21 619.23 грн., яку представник позивача просить стягнути на користь ТОВ "Купер Прайс" з відповідачів в солідарному порядку. 25.12.2014 року заочним рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва позов задоволено повністю. 03.09.2018 року ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва заочне рішення від 25.12.2014 року скасовано та призначено справу до розгляду на 09.10.2018 року. Представник позивача в судове засідання не з'явився, направив до суду письмову заяву, в якій просив справу розглядати за його відсутності. Відповідач [PERSON] та його представник в судове засідання не з'явились, представник відповідача надала суду заяву, в якій просила справу слухати без їхньої участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. 01.10.2018 року від відповідачів надійшов до суду відзив на позовну заяву, в якому вони просили у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі, посилаючись на те, що позивач не надав суду доказів факту отримання ними направлень від жодної із сторін договору факторингу № 04022011-1, укладеного між «ОТП Банком» та ТОВ «Фінансова компанія» Дельта М.Факторинг». Письмового повідомлення про відступлення ПАТ «ОТП Банк» права грошової вимоги фактору ТОВ «Фінансова компанія» Дельта М.Факторинг» відповідач [PERSON] не отримував. Крім того, позивач заявляє про стягнення з них платежів, строк пред'явлення права вимоги по яких сплив у зв'язку зі спливом позовної давності. Позивач звернувся до суду з позовною заявою від 07.11.2014 року, яка була отримана судом 23.11.2014 року, про стягнення з нього заборгованості станом на 18.09.2014 року. При цьому, останній платіж відповідачем зроблений у листопаді 2009 року. Тобто в строк з наступного дня коли відповідач не провів платіж в зазначений строк, а саме в грудні 2009 року ПАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є позивач, стало відомо про порушення його права, у зв'язку з чим починається дія трьохрічного строку права звернення до суду з вимогою захисту своїх інтересів. Таким чином строк позовної давності для вимог ПАТ «ОТП Банку» сплинув у грудні 2012 року. Суд, вивчивши матеріали позовної заяви та дослідивши додані до неї письмові документи в їх сукупності, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 24.07.2007 ЗАТ "ОТП Банк", правонаступником прав і обов'язків якого є позивач та [PERSON] уклали кредитний договір №РL-400/114/2007, за яким позивач зобов'язався надати відповідачу-Мерцалову М.С. кредит на загальну суму 11 500 грн. (10 000 грн. на споживчі цілі, 1 500 грн. на оплату комісії банку) на строк до 24.07.2012 зі сплатою 3% річних за кожен календарний місяць користування кредитом. В забезпечення виконання відповідачем - [PERSON] умов укладеного договору між ЗАТ "ОТП Банк" та відповідачем-[PERSON] 24.07.2007 було укладено договір поруки №SR-400/209/2007, згідно якого [PERSON] поручився за виконання [PERSON] всіх зобов'язань по сплаті банку будь яких сум, що виникають згідно договору №PL-400/400/014/2007 від 24.07.2007. 04.02.2011 року між ПАТ "ОТП Банк" та ТОВ "Фінансова компанія "Дельта М. Факторинг" було укладено договір факторингу № 04022011-1. Згідно з вищевказаним договором ПАТ "ОТП Банк" передав, а ТОВ "Фінансова компанія "Дельта М. Факторинг" прийняло право грошової вимоги до Боржників за Кредитними договорами, перелік яких міститься у додатку до договору факторингу. Відповідно до п.4 Протоколу загальних зборів №7 від 22.04.2011 р. ТОВ "Фінансова компанія "Дельта М. Факторинг", останнє змінило найменування на ТОВ "КУПЕР ПРАЙС". Відповідно до вимог ст. 1082 ЦК України боржник зобов'язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов'язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов'язку перед ним.Між тим, як зазначав відповідач у своєму відзиві на позов та наголошував також і в судовому засіданні, востаннє він вносив кошти в рахунок погашення боргу за наданим кредитом ще 07.12.2011 року, при цьому його доводи, що він не міг вносити в подальшому відповідні кошти, насамперед двічі 2015 року, суд знаходить обґрунтованими виходячи з наступного. Відповідно до п.3 Правил надання послуг поштового зв'язку, затверджених Постановою КМУ від 17.08.2002 року №1155, рекомендоване поштове відправлення - це поштове відправлення (лист, поштова картка, бандероль, дрібний пакет, мішок), що приймається для пересилання без зазначення суми оголошеної цінності вкладення з видачею відправникові розрахункового документа про прийняття і доставляється (вручається) адресатові (одержувачу) під розписку. Згідно з п.114 Правил адресовані фізичним особам рекомендовані поштові відправлення про вручення реєстрованих поштових відправлень (поштових переказів), повідомлення про надходження переказів, що пересилаються телеграфом або електронною поштою, а також усі повторні повідомлення про надходження поштових відправлень (поштових переказів) вручаються особисто адресату (одержувачу), а вразі його відсутності - повнолітнім членам сім'ї за умови пред'явлення ними документа, що посвідчує особу. З огляду на вищенаведене сторона вважається належно повідомленою в разі доведення факту вручення адресатові поштової кореспонденції під розписку. Згідно правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 23.09.2015 року у справі №6-979цс15 « ..боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов'язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору..». Позивач не надав доказів факту отримання відповідачами направлень від жодної із сторін договору факторингу №04022011-1, укладеного між «ОТП Банком» та ТОВ «Фінансова компанія» Дельта М. Факторинг». Крім того, як видно з копії банківського витягу, виданого 14.11.2018 року Регіональним відділенням АТ «ОТЛ Банк» в м. Миколаєві №6 по кредитному договору № PL-400/014/2007 від 24.07.2007 р. останній платіж відповідачем було здійснено 17.03.2009 року. 01.10.2018 року відповідач подав до суду заяву про застосування наслідків пропуску строків позовної давності, не заперечуючи при цьому факт укладання та користування кредитними коштами. Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до вимог статей 257-258 ЦК України встановлено загальну позовну давність тривалістю у три роки, а щодо окремих видів вимог, зокрема про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується позовна давність строком в один рік. Згідно ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Відповідно до частини третьої та четвертої статті 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Статтею 253 ЦК України визначено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. При цьому початок перебігу позовної давності пов'язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними подіями (фактами), які свідчать про порушення прав особи (стаття 261 ЦК України). За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Оскільки умовами договору (графіком погашення кредиту) встановлено окремі самостійні зобов'язання, які деталізують обов'язок боржника повернути весь борг частинами та встановлюють самостійну відповідальність за невиконання цього обов'язку, то право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного чергового траншу, а тому й початок перебігу позовної давності за кожний черговий платіж починається з моменту порушення строку його погашення. Отже, так як за умовами договору погашення кредиту повинне здійснюватися позичальником частинами до 08 числа кожного місяця, то початок позовної давності для стягнення цих платежів необхідно обчислювати з моменту (місяця, дня) невиконання позичальником цього зобов'язання. Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку про те, що у разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредиту, погашення якого відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу. Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду Українивід 30 вересня 2015 року № 6-154цс15, в якій були встановлені подібні правовідносини та аналогічні фактичні обставини. Частиною 1 статті 259 ЦК України передбачено, що позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі. Зважаючи на те, що відповідач за умовами вказаного договору щодо щомісячного погашення кредитних коштів, повинен був внести черговий платіж до 07.04.2009 року, а тому у зв'язку з невиконанням вказаного зобов'язання, саме з цієї дати почав перебіг строку загальної позовної давності. Сам же позов пред'явлено до суду лише в листопаді 2014 року, тобто за межами строку, встановленого ст. 257 ЦК України. При цьому, при дослідженні в судовому засіданні частини 2 Кредитного договору № МL-400/014/2007 від 24.07.2007 р, який долучений позивачем до позову, судом не встановлено у ньому положень щодо збільшення строку позовної давності. Таким чином, суд приходе до переконання, що в задоволенні позову ТОВ «КУПЕР ПРАЙС» до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором належить відмовити у зв'язку з пропуском строку позовної давності.

Outcome: dismissed