Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що 21.05.2012 року [PERSON] став клієнтом ПАТ КБ "ПриватБанк", ідентифікувавшись та ознайомившись з Умовами та Правилами надання банківським послуг підписав анкету-заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг у ПАТ КБ «Приват Банк», на підставі якої отримав кредитну картку «Універсальну». 04.09.2013 року Відповідачу було переоформлено кредитну карту на карту "Gold" та [PERSON] отримав кредитний ліміт на дану платіжну картку зі сплатою відсотків у розмірі 30,00% річних на суму залишку заборгованості за кредитним лімітом. Позивач виконав свої зобов'язання за договором належним чином, перерахувавши кошти на поточний рахунок відповідача. [PERSON] належним чином свої зобов'язання за договором не виконує і не сплачує проценти за користування кредитом та не здійснює повернення кредиту відповідно до умов договору. Сума заборгованості за договором станом на 28.02.2015 року становить 30556,09грн. На підставі викладеного просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором. Судові витрати покласти на відповідача. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надавши заяву в якій просить справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримує, не заперечує проти винесення заочного рішення. Також представник позивача надав заяву про стягнення з Відповідача [PERSON] понесених судових витрат, а саме за виклик Відповідача у судове засідання у сумі 120,00 (сто двадцять гривень) грн. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з'явився. Про час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином, про що свідчать наявні у справі повідомлення та оголошення у пресі. В матеріалах є достатньо доказів, які свідчать про права та взаємовідносини сторін, тому суд вважає можливим справу розглядати у відсутності відповідача. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані стороною докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 04.09.2013 року між ЗАТ КБ "ПриватБанк", правонаступником якого є ПАТ КБ "ПриватБанк" та [PERSON], було укладено кредитний договір №б/н згідно якого позивач надав відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків у розмірі 30,00% річних на суму залишку. Відповідно до п. 9.12 Умов і правил надання банківських послуг, які є невід'ємною частиною договору, договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично пролонгується на такий же термін. Пунктом 6.4 Умов передбачено, що у випадку незгоди зі змінами правил та/або тарифів банку, позичальник зобов'язаний надати банку письмову заяву про розірвання цього договору і здійснити погашення заборгованості перед банком (у випадку, якщо вона є), в тому числі заборгованість, яка виникла протягом 30 днів з моменту повернення карт, виданих держателю і його довіреним особам. При незгоді зі списанням коштів по картрахунку письмово проінформувати банк про це протягом 35 днів з моменту списання. Таке свідчить про те, що сторони, укладаючи зазначений договір, досягли згоди, що по закінченню строку його дії відповідна картка продовжується банком на новий строк, якщо раніше (до початку місяця закінчення строку дії) не поступило письмової заяви держателя про закриття картрахунку, а відтак продовжується строк дії кредитного договору, тобто, момент досягнення домовленості вважається таким, що настав. Таким чином, на підставі умов кредитного договору, строк дії картки та строк дії кредитного договору поновлюється кожного разу зі спливом терміну дії карти. Із матеріалів справи вбачається, що з моменту укладання кредитного договору, 21.05.2012 року, ніхто зі сторін до цього часу не заявив про намір його припинити. У свою чергу, відповідач не надав банку письмової заяви про закриття картрахунку. За таких обставин строк дії картки, у тому числі і строк дії кредитного договору пролонгувався з кожним роком і діє. Згідно ч.1 ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно ч.1 ст. 527 ЦК України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. У відповідності до ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. [PERSON] свої зобов'язання по договору належним чином не виконує внаслідок чого згідно розрахунків наданих суду, станом на 28.02.2015 року загальна сума її заборгованості за кредитним договором становить 30556,09грн., яка складається з: 16179,58грн - заборгованість за кредитом; 11652,31 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 792,96 грн. - заборгованість за пенею та комісією; 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 1431,24 - штраф (процентна складова). До теперішнього часу сума боргу за договором в повному обсязі не повернута, у зв'язку з чим підлягає стягненню з відповідача на користь позивача основна сума боргу за кредитами та інші обов'язкові платежі. Згідно зі ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджено судові витрати. У відповідності до ч. 1, п.6 ч.3 ст. 79 ЦПК України, у даному випадку судові витрати складаються з 305,56 грн. сплаченого судового збору та витрат, пов'язаних з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача у судове засідання у сумі 120,00 (сто двадцять гривень) грн. Враховуючи викладене, суд на основі повного і всебічного з'ясування обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є доведеними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved