Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-31 00:00:00

Позивачка звернулася до Малиновського районного суду м. Одеси з позовом до підприємства із 100% іноземним капіталом "ААЗ Трейдінг КО", ПАТ "ХДІ Страхування" третя особа - [PERSON], за участю прокуратури Малиновського району м. Одеси про відшкодування шкоди, спричиненої каліцтвом внаслідок дорожньо - транспортної пригоди. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що 19.01.2004 року, вона придбала квиток на автобусний рейс, який прямував за маршрутом Одеса - Київ. 20.01.2004 року, внаслідок ДТП, в яку потрапив автобус, на якому їхала позивачка, та який належить підприємству із 100% іноземним капіталом «ААЗ Трейдінг КО», [PERSON] отримала фізичні ушкодження, ступені тяжкості яких визначені експертизою, що наявна в матеріалах справи. Встановлення вини водія автобуса, що перебував у трудових відносинах із власником автобусу державний номерний знак [NUMBER] - підприємством із 100% іноземним капіталом "ААЗ Трейдінг КО", підтверджується відповідним вироком суду. Позивачка вважає, що за таких обставин у неї є всі підстави для стягнення матеріальної та моральної шкоди з підприємства із 100% іноземним капіталом "ААЗ Трейдінг КО". Окрім цього позивачем заявлено позовні вимоги до ПАТ "ХДІ Страхування". На підставі заяви, яка була подана до ВАТ "Алькона", правонаступником якої є ПАТ "ХДІ страхування" - останній зобов'язаний виплатити страхову суму з урахуванням індексу інфляції та 3% річних. Протягом усього часу розгляду справи позивачка неодноразово уточнювала позовні вимоги. В останній редакції позовної заяви від 24 липня 2014 року позивачка просила стягнути з підприємства із 100% іноземним капіталом «ААЗ Трейдінг КО» на її користь понесені нею витрати в зв'язку із шкодою, завданою її здоров'ю та пов'язаними з цим додатковими витратами, а саме: втрачений заробіток, у зв'язку з втратою 30% професійної працездатності за період з 01.04.2007 року по 01.02.2014 року у розмірі 101 042,50грн.; витрати на проведене лікування (у т.ч. санаторно-курортне), вартість придбаних ліків, проведених медичних процедур та діагностик за період з 20.01.2004 року по 17.01.2014 року у розмірі 67 251,75 грн.; витрати на транспорт, понесені у зв'язку з необхідністю проведення діагностики у розмірі 6 399грн.; стягнути з підприємства із 100% іноземним капіталом «ААЗ Трейдінг Ко» на користь Stadtklinikum Baden-Baden( реквізити: Bankverbindung Postbank Nьrnberg BLZ 760 100 85 K-to:300 196 850, inhaber: Iryna Levinton IBAN DE74 7601 0085 0300 1968 50 BIC: PBNKDEFF, Steuernummer: 33066/19404) витрати на лікування у розмірі 19 232,00 євро, що станом на 10.02.2014р. згідно курсу НБУ у гривневому еквіваленті становить 222 633,08 грн.; стягнути з підприємства із 100% іноземним капіталом «ААЗ Трейдінг КО» моральну шкоду у розмірі 250 000грн.; стягнути з підприємства із 100% іноземним капіталом «ААЗ Трейдінг КО» судові витрати у сумі 26 490грн.; стягнути з підприємства із 100% іноземним капіталом «ААЗ Трейдінг КО» інші витрати у розмірі 49 648грн., до яких відноситься оплата 2 квитків на суму 2043грн. та 1956грн., послуги аптеки Гаєвського в сумі 63грн., вартість однієї золотої сережки в сумі 3036грн., оплата за договором побутового підряду 42400грн., оплата за договором про надання разових послуг в сумі 150грн.; стягнути з Публічного акціонерного товариство «ХДІ страхування» заборгованість за страховою виплатою з урахуванням індексу інфляції та 3 % річних у сумі 24 497 грн. 78 коп.; стягнути з Публічного акціонерного товариство «ХДІ страхування» заборгованість за страховою виплатою з урахуванням індексу інфляції та 3 % річних у сумі 4 714 грн. 24 коп. В судовому засіданні позивачка та її представник підтримали позовні вимоги в повному обсязі та просили їх задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача - підприємства із 100% іноземним капіталом "ААЗ Трейдінг КО" проти позову заперечував, вважає позов необґрунтованим та таким що не підлягає задоволенню. Обґрунтування містяться в запереченнях, що наявні в матеріалах справи. Прокуратура Малиновського району м. Одеси підтримала позов частково, а саме, прокуратура не може оцінювати розмір моральної шкоди, а отже й підтримати такі позовні вимоги також не може. Представник ПАТ "ХДІ страхування" в останнє судове засідання не з»явився, сповіщений належним чином. В попередньому судовому засіданні проти позову заперечував з підстав, що викладені в запереченнях проти позову. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явився, про місце, дату та час судового засідання був повідомлений належним чином у встановленому порядку, про причини неявки суд не повідомив. В матеріалах справи є його заява про слухання справи у його відсутності. Суд, розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін та представників, прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог. Судом встановлено, що 19 січня 2004 року, позивачкою було придбано пасажирський квиток серії АКУМ № 811172, на автобусний рейс Одеса - Київ, місце номер дев'ять. Вироком Ширяївського районного суду Одеської області від 03 лютого 2005 року по справі № 1-26 2005 року встановлено, що 20 січня 2004 року, приблизно о 02.00 ночі [PERSON], керуючи автобусом "Мitsubishi Prenses", державний номер [NUMBER], що належить підприємству із 100% іноземним капіталом "ААЗ Трейдінг КО", де [PERSON], на підставі наказу № 64 від 20.10.2003 року працював водієм, рухаючись в направлені м. Київ, не впорався з керуванням й здійснив наїзд на напівпричіп "КАЄСБОХРЕР" державний знак [NUMBER], автомобіля "Сканія", державний номер [NUMBER], що знаходиться на правому узбіччі по направленню до руху. В результаті цього зіткнення позивачка отримала ушкодження здоров'я легкого ступеню тяжкості та середнього ступеню тяжкості. Вироком Ширяївського районного суду Одеської області від 03 лютого 2005 року по справі № 1-26 2005 року, [PERSON] було визнано винним у скоєнні злочину, передбаченого ст. 286 ч. 2 Кримінального кодексу України, а саме у зіткненні "Мitsubishi Prenses", державний номер [NUMBER], що належить підприємству із 100% іноземним капіталом "ААЗ Трейдінг КО", з напівпричепом "КАЄСБОХРЕР" державний знак [NUMBER], автомобілю "Сканія", державний номер [NUMBER]. 05 травня 2003 року, на підставі Закону України "Про страхування", в редакції від 10.01.2002 року, Цивільного кодексу України в редакції від 18.07.1963 року, Постанови Кабінету Міністрів України "Про порядок провадження діяльності страховими посередниками" № 1523 від 18.12.1996 року та Постанови Кабінету Міністрів "Про затвердження Положення про обов'язкове особисте страхування від нещасних випадків на транспорті" № 959 від 14.08.1996 року між Відкритим акціонерним товариством "Страхова компанія "Алькона" та підприємством із 100% іноземним капіталом "ААЗ Трейдінг КО" було укладено договір доручення-агентська угода № 25-1/03Ю щодо здійснення юридичною особою посередницької діяльності в сфері страхування як страхового агента. Серед іншого, п.1 Угоди, страхова компанія уповноважила підприємством із 100% іноземним капіталом "ААЗ Трейдінг КО" реалізовувати страхові поліси, складати акт про нещасний випадок. 20.01.2004 року підприємством з іноземним капіталом "ААЗ Трейдінг КО" було складено акт про факт нещасного випадку із застрахованим пасажиром, що стався на автотранспорті, але позивачу його направлено не було. Висновком експерта № 30 від 23.04.2004 року було встановлено, що "у гр. [PERSON] 52 років, були наступні тілесні ушкодження, а саме: перелом правої скроневої кістки; забій головного мозку, забій нижньощелепних суглобів, подапоневротична гематома скроневої області справа; гематоми повік; забій грудної клітини; посттравматичний плеврит зліва. Дані тілесні ушкодження були заподіяні всередині салону автобуса, тобто при ДТП". У висновку комісійної експертизи № 157 від 28.03.2007 року за матеріалами справи встановлено, що у позивачки "…: поєднана черепно-мозкова травма у формі забиття головного мозку легкого ступеня; закритий втиснутий перелом правої скроневої кістки; подапоневротична гематома правої скроневої області; забої м'яких тканин голови; гематома повік; закрита травма грудей у вигляді забиття грудної клітини з розвитком посттравматичного лівостороннього плевриту. Зазначена черепно-мозкова травма ускладнилася розвитком двостороннього посттравматичного кохлеоневріта, вираженого астенічного синдрому, розвитком органічного ураження центральної нервової системи. Дані ушкодження, згідно п. 2.1.3. "Б" "Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень" (1995 р.), відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя ". При цьому, вищевказаним висновком експертизи також було встановлено, що результатом вказаної травми є виникнення окремих очагових симптомів поразки центральної нервової системи, що спричинило втрату позивачем загальної працездатності у розмірі 20%, а втрату професійної працездатності у розмірі 30%. Крім того, висновком експертизи № 157 від 28.03.2007 року визначено, що "внаслідок отриманої в ДТП травми [PERSON]. на протязі 3-х місяців після перенесеної травми потребувала часткового стороннього та побутового догляду; в теперішній час потребує часткового стороннього догляду, потребує санаторно-курортного лікування, яке може здійснюватися в санаторіях з патологією центральної нервової системи, строком на 1 місяць, не частіше, ніж один раз в 12 місяців. На протязі трьох місяців після отриманої травми потребувала додаткового харчування по встановленим нормам". В подальшому, висновком експерта (експертиза за матеріалами справи) № 301 від 05.12.2011 року, складеного за результатами проведення комплексної судово-медичної та транспортно-трасологічної експертизи, у [PERSON], 1952 року народження, яка отримала тілесні ушкодження в ДТП, встановлено, що дійсно були наступні тілесні ушкодження: поєднана черепно-мозкова травма у формі забиття головного мозку легкого ступеня; закритий втиснутий перелом правої скроневої кістки; подапоневротична гематома правої скроневої області; забої м'яких тканин голови; закрита травма грудей у вигляді забиття грудної клітини з розвитком посттравматичного лівостороннього плевриту. Зазначена черепно-мозкова травма ускладнилася розвитком двостороннього посттравматичного кохлеоневріта, вираженого астенічного синдрому, розвитком органічного ураження центральної нервової системи. Дані тілесні ушкодження могли утворитися у [PERSON] в результаті ДТП 20.01.2004 року. Наявність у [PERSON] перелому правої скроневої кістки підтверджено неодноразовими рентгенологічними (КТ) дослідженнями кісток черепа і головного мозку. Що стосується наявності у [PERSON] забиття головного мозку, то, відповідно до сучасної міждисциплінарної класифікації черепно-мозкової травми, наявність перелому кісток склепіння або основи черепа (в даному випадку, перелому скроневої кістки), саме по собі свідчить про наявність у потерпілого забиття головного мозку легкого ступеня, незалежно від наявності або відсутності вогнищ забитого за результатами рентгенорадіологічного дослідження. Таким чином, у гр. [PERSON] дійсно мався перелом правої скроневої кістки та забій головного мозку, отримані в результаті ДТП " Крім того, висновком експерта № 301 від 05.12.2011 року були підтверджені висновки надані у висновку експертизи № 157 від 28.03.2007 р. и додатково зазначено про те, що "Постійна (стійка) втрата працездатності - це така втрата, яка в незмінному вигляді зберегається до кінця життя потерпілого. Внаслідок перенесеної в ДТП черепно-мозкової травми у гр. [PERSON] розвинулася посттравматична патологія - двосторонній посттравматичний кохлеоневріт, виражений астетіческій синдром, органічне ураження центральної нервової системи. Результатом перенесеної черепно-мозкової травми у [PERSON] з'явилася виражена асиметрія особи, яка є незгладимою. Крім цього, у гр. [PERSON] малася хронічна патологія, виникнення якої не пов'язане з травмою, отриманою в ДТП. Травма, отримана в ДТП, призвела до загострення вищевказаної хронічної патології. Виникла у гр. [PERSON] в результаті перенесеної травми хронічна посттравматична патологія носить безповоротний характер (тобто відновлення первісного (до травми)) стану здоров'я гр. [PERSON] неможливо. Таким чином, тривале лікування [PERSON] пов'язано з перенесеної в ДТП травмою". Водночас, згідно виписки із акта огляду МСЕК, дата огляду 21.03.2006 р. [PERSON] встановлено 2-гу групу інвалідності безстроково, що пов'язано з ускладненням стану здоров'я, внаслідок отриманих травм у ДТП, яка сталася 20.01.2004 року. Згідно із ст.ст. 57,58 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Згідно із ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. З 20.04.2011 року [PERSON] лікує своє здоров'я, стан якого погіршився у результаті ДТП, яке сталося 20.01.2004 року. За цей час позивачем на лікування, проведення медичних процедур та на ліки, було витрачено суму у розмірі 53 657 гривень 49 копійок, що підтверджується копіями чеків з аптек, довідками про аналізи, лікарняними листами, результатами діагностичних досліджень. У цю суму не ввійшли благодійні внески, оскільки відшкодування таких витрат не передбачено законом, а також оплата медикаментів ТОВ «Медсервіс» за 10.02.2010р. на суму 541,25грн. та оплата медикаментів МФ «Вікторія» за 2010р. на суму 52,65грн., оскільки позивачкою не надано квитанцій про сплату вказаних сум. Частиною 1 статті 3 Конституції України визначено, що людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Відповідно до ст. 280 Цивільного кодексу України, якщо фізичній особі внаслідок порушення її особистого немайнового права завдано майнової та (або) моральної шкоди, ця шкода підлягає відшкодуванню. Положеннями ст. 22 ЦК України встановлено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. У відповідності до ст. 1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. У відповідності до ч.1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Водночас положеннями ч. 1, 2 ст. 1187 ЦК України визначено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Отже, з аналізу положень ст.ст. 22, 280, 1166, 1187 ЦК України шкода завдана здоров'ю, підлягає відшкодуванню підприємством із 100% іноземним капіталом "ААЗ Трейдінг КО", яке є власником відповідного автобусу. Таким чином стягненню з підприємства із 100% іноземним капіталом «ААЗ Трейдінг КО» на користь позивачки підлягають понесені нею витрати на проведене лікування, вартість придбаних ліків, проведених медичних процедур в сумі 53 657 грн.. 49коп Відповідно до ст. 1195 ЦК України, фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я фізичній особі, зобов'язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо. Положеннями ч. 1, 3, 4 ст. 1197 ЦК України передбачено, що розмір втраченого фізичною особою внаслідок каліцтва або іншого ушкодження здоров'я заробітку (доходу), що підлягає відшкодуванню, визначається у відсотках від середнього місячного заробітку (доходу), який потерпілий мав до каліцтва або іншого ушкодження здоров'я, з урахуванням ступеня втрати потерпілим професійної працездатності, а за її відсутності - загальної працездатності. Середньомісячний заробіток (дохід) обчислюється за бажанням потерпілого за дванадцять або за три останні календарні місяці роботи, що передували ушкодженню здоров'я або втраті працездатності внаслідок каліцтва або іншого ушкодження здоров'я. Якщо середньомісячний заробіток (дохід) потерпілого є меншим від п'ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, розмір втраченого заробітку (доходу) обчислюється виходячи з п'ятикратного розміру мінімальної заробітної плати. До втраченого заробітку (доходу) включаються всі види оплати праці за трудовим договором за місцем основної роботи і за сумісництвом, з яких сплачується податок на доходи громадян, у сумах, нарахованих до вирахування податку. До втраченого заробітку (доходу) не включаються одноразові виплати, компенсація за невикористану відпустку, вихідна допомога, допомога по вагітності та пологах тощо. Якщо заробіток (дохід) потерпілого до його каліцтва чи іншого ушкодження здоров'я змінився, що поліпшило його матеріальне становище (підвищення заробітної плати за посадою, переведення на вищеоплачувану роботу, прийняття на роботу після закінчення освіти), при визначенні середньомісячного заробітку (доходу) враховується лише заробіток (дохід), який він одержав або мав одержати після відповідної зміни. Стягнення втраченого заробітку у зв'язку із втратою 30% професійної працездатності підлягає у розмірі 34 370 грн.. 05 коп. Відповідно до довідки від 23.07.2014 року ПП "Арман", [PERSON] с 1993 року по 01.03.2009 року працювала на посаді директора підприємства. З 01.03.2009 року вона зняла із себе обов»язки директора у зв»язку з погіршенням стану здоров»я та призначена на посаду менеджера, про що свідчить копія рішення власника №5 по ПФ «Арман» від 01.03.2009р. За таких обставин, суд вважає, що перебування на тій самій посаді до аварії та після неї до 01.03.2009р. та отримання заробітної плати директора не може свідчити про втрату заробітку, а отже стягненню підлягає різниця втраченого заробітку з 01.09.2009 року до 01.07.2014 року. Згідно з довідкою від 05.01.2005 року від ПП "Арман" заробітна плата [PERSON] станом на 05.01.2005 рік складала 600 (шістсот гривень) 00 коп., що у відсотковому еквіваленті становить 212,6 % прирівнюючи до мінімальної заробітної плати в розмірі 262 (двісті шістдесят дві) гривні на місяць, станом 01.02.2005 рік). За останні 6 місяців, а саме з 01.01.2014 року по 01.07.2014 рік, середня заробітна плата [PERSON] складала 1525 (одна тисяча п'ятсот двадцять п'ять) гривень 17 коп., що у відсотковому еквіваленті становить 125,2 % прирівнюючи до мінімальної заробітної плати в розмірі 1218 (одна тисяча двісті вісімнадцять, станом на 01.01.2014 рік) гривень 00 коп. Отже, різниця не отриманої заробітної плати у відсотковому еквіваленті, прирівнюючи до мінімальної заробітної плати в розмірі 605 (шістсот п'ять) гривень та 00 коп. становить 87.4 %, що складає 528 (п'ятсот двадцять вісім) гривень та 77 копійок. Таким чином, загальна сума недоотриманої заробітної плати з 01.023.2009 року по 01.07.2014 рік складає 34 370 (тридцять чотири тисячі триста сімдесят) гривень та 05 коп. (65 місяців х 528, 77 грн.). Вимоги позивача щодо стягнення вартості золотої сережки не підлягають задоволенню з огляду на те, що позивачкою не було доведено, що золота сережка були загублені внаслідок ДТП. Щодо стягнення з відповідача - підприємства із 100% іноземним капіталом "ААЗ Трейдінг КО" оплати за договором побутового підряду в сумі 42400грн. та оплати за договором разових послуг в сумі 150грн. суд зазначає, що позивачкою не надано доказів сплати вказаних сум, а отже в задоволенні цих вимог суд відмовляє. Разом з тим підлягають задоволенню вимоги позивачки щодо стягнення з підприємства із 100% іноземним капіталом "ААЗ Трейдінг КО" вартості двох квитків на суму 2043грн. та 1956грн. та послуги аптеки Гаєвського на суму 63грн. Інша сума витрат на транспорт а саме 2400грн позивачкою не підтверджена документально.. Суд зазначає що позивачка двічі включила зазначені суми у свій позов, а саме вона просила стягнути витрати на транспорт, понесені у зв»язку з необхідністю проведення діагностики у розмірі 6399грн. та в інші витрати в сумі 49648,20грн. В матеріалах справи є пропозиція клініки Stadtklinikum Baden-Baden на адресу позивачки, в якій вони пропонують їй укласти з ними договір доручення. Однак відомостей стосовно укладеного між позивачкою та цією клінікою вказаного договору позивачкою не надано. Вимоги позивача щодо стягнення з підприємства із 100% іноземним капіталом "ААЗ Трейдінг КО" на користь Stadtklinikum Baden-Baden витрат на лікування у розмірі 19 232 00 євро, що станом на 10.02.2014р. згідно курсу НБУ у гривневому еквіваленті становить 222 633 грн. 08 коп. не підлягають задоволенню, оскільки законодавством не передбачено стягнення коштів на користь третьої особи. Позивач зможе звернутися до суду з позовною заявою про стягнення понесених витрат з підприємства із 100% іноземним капіталом "ААЗ Трейдінг КО", пов'язаних з лікуванням у міській лікарні Баден-Бадена, Німеччина, після того як таке лікування буде фактично оплачене. Згідно абзацу 2 пункту 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995р. "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" (із змінами та доповненнями), за моральну (немайнову) шкоду, заподіяну працівником під час виконання трудових обов'язків, відповідальність несе організація з якою цей працівник перебуває у трудових відносинах, а останній відповідає перед нею в порядку регресу (статті 130, 132 - 134 КЗпП), якщо спеціальною нормою закону не встановлено іншого (наприклад, ст. 47 Закону України "Про телебачення і радіомовлення"). Внаслідок ДТП у [PERSON] з'явилися негативні зміни в емоціональному стані, які обумовлені слідством отримання черепно-мозкової травми. Так, у позивача з'явилась висока тривога, яка викликає порушення уваги та координації. Цей стан зумовлює зниження освідомлення любого виду діяльності та проявлення невпевненості в успіху. Враховуючи той факт, що [PERSON] займається туристичним бізнесом, даний емоціональний стан наносить матеріальну шкоду її професійній діяльності. Як зазначено в висновку експерта № 301 від 05.12.2011 року (далі - експертиза), том 3 стр.117 п. 8, висока особиста тривожність напряму зв'язана з наявністю невротичного конфлікту, з емоціональним та невротичними зривами та психосоматичними захворюваннями. Окрім цього, тривожність є основним компонентом у посттравматичному синдромі, тобто комплексі хвилювань, які обумовлені пережитою психологічною та фізичною травмою. ДТП є психотравмуючим результатом для [PERSON], яке обумовило наявність, як моральних так і фізичних страждань. Також у позивача з'явилося відхилення від норм інтелектуального вікового розвитку, яке не відновлюється протягом більш ніж двох років. Ці відхилення виражені в наступному: зберігаються провали пам'яті, присутні складнощі в пригадуванні будь чого, відсутні поліпшення в процесах пам'яті, а також відсутні поліпшення у швидкому та правильному прийнятті рішень, яке пов'язано з професійною діяльністю. Також у [PERSON] з'явилася емоціональна дезорганізація мислення, яке призвело до того, що позивач сильно переживає із-за усіх цих травм. Зниження інтелектуальної діяльності не тільки причиняють моральну а й реальну матеріальну шкоду через неможливість у повному обсязі здійснювати професійні обов'язки. У результаті перенесеної черепно-мозкової травми, як слідство ДТП, у позивачки почали проявлятися невротичні симптоми, підвищена втомленість, схильність до неможливості задоволення тих чи інших потреб, емоційна неготовність до змін у діях під час нових ситуацій та загальмованість в емоціональних реакціях. При ускладненні ситуації, яку необхідно вирішити, виникає емоціональна нестійкість, яка приводить до виникнення переддепресивного стану. Окрім цього, "впевненість у собі", як характерологічна риса, у позивача змінилась на тривожність, що ще більш усилює прояву переддепресивного стану. Це підтверджується також висновками комплексної судово-медичної експертизи № 301 від 05.12.2011 року, проведеної Одеським обласним бюро судово-медичної експертизи. Згідно зі ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними діями чи бездіяльністю відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Оскільки вина відповідача знайшла своє підтвердження в ході судового розгляду вимоги про відшкодування моральної шкоди позивачки підлягають частковому задоволенню. При цьому суд враховує конкретні обставини справи, а також ст. 23 ЦК України, зокрема, те, що розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості, а також те, що моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування, тому суд вважає, що завдана моральна шкода підлягає відшкодуванню на користь позивача в розмірі 50 000 грн. Позовні вимоги позивача до Публічного акціонерного товариство "ХДІ страхування" щодо стягнення на користь [PERSON] заборгованості за страховою виплатою з урахуванням індексу інфляції та 3 % річних у сумі 24 497 (двадцять чотири тисячі чотириста дев'яносто сім) гривень 78 коп. та заборгованість за страховою виплатою з урахуванням індексу інфляції та 3 % річних у сумі 4 714 (чотири тисячі сімсот чотирнадцять ) гривень 24 коп. задоволенню не підлягають. Відповідно до положень ч.1 ст. 990 ЦК України, страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Згідно із п. 10 Постанови Кабміну України, від 14.08.1996, № 959 "Про затвердження Положення про обов'язкове особисте страхування від нещасних випадків на транспорті" страхова виплата застрахованому здійснюється страховиком на підставі заяви застрахованого про її виплату; акта про нещасний випадок; листа непрацездатності (для працюючої особи) або довідки закладу охорони здоров'я, що засвідчив тимчасову непрацездатність громадян (для непрацюючої особи), або довідки спеціалізованих установ про встановлення інвалідності; у разі загибелі чи смерті застрахованого внаслідок нещасного випадку - копії свідоцтва про смерть, а також страхового поліса або документа, що його замінює. В матеріалах справи відсутні докази отримання заяви ПАТ "ХДІ страхування" від [PERSON] щодо страхової виплати з додатками, перелік яких передбачено п. 10 Постанови Кабміну України, від 14.08.1996, № 959 "Про затвердження Положення про обов'язкове особисте страхування від нещасних випадків на транспорті". В свою чергу, суд зазначає, що [PERSON] направила до ПАТ "ХДІ страхування" заяву щодо виплати страхової суми, й представник ПАТ "ХДІ страхування" в судовому засіданні підтвердив, що ними отримано таку заяву з наступними додатками: акт про факт нещасного випадку із застрахованим пасажиром, що стався на автотранспорті, квиток серії АКУМ № 811172, листи непрацездатності - 3 шт., виписка с МСЕК про встановлення другої групи інвалідності та вирішується питання щодо виплати позивачці страхової суми.. У відповідності до вимог ст.79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать: витрати на правову допомогу; витрати, пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та проведенням судових експертиз. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалене рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Позовні вимоги щодо стягнення судових витрат у розмірі 26 490 (двадцять шість тисяч чотириста дев'яносто ) гривень підлягають частковому задоволенню. З матеріалів справи вбачається, що інтереси позивачки в судових засіданнях представляли адвокати [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] В матеріалах справи є квитанції про сплату правової допомоги; за послуги адвоката [PERSON] - 15000грн. (квитанція від 02.12.2004р.), за послуги адвоката [PERSON] - 2500грн. (квитанція від 10.01.2007р.), за послуги адвоката [PERSON] 2000грн. (квитанції від 27.09.2012р. та від 23.10.2012р.), за послуги адвоката [PERSON] - 5000грн. (квитанції від 15.01.2014р., від 29.01.2014р., 31.01.2014р., від 04.02.2014р., від 05.02.2014р., 06.02.2014р.). Разом з тим позивачка в судовому засіданні пояснила, що за кожне судове засідання вона сплачувала адвокату [PERSON]І, з якою укладено договір про надання адвокатських послуг та яка приймала участь у 10 судових засіданнях по 150грн. Таким чином суд прийшов до висновку про стягнення на користь позивачки витрат на правову допомогу за надані адвокатом [PERSON] послуги в сумі 1500грн. (150грн. х 10 = 1500). У відповідності до ст.1 Закону України « Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» від 20.11.2011р.розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Адвокат [PERSON], яка представляла інтереси позивачки, приймала участь в 2-х судових засіданнях 10.12.2012р. та 15.02.2013р. та складала уточнену позовну заяву. Отже суд прийшов до висновку про стягнення на користь позивачки вартість наданих адвокатом [PERSON] послуг в сумі 2000грн. (1134грн. - мінімальна зарплата станом на грудень 2012р. х 40% = 453,60грн., 1147грн. - мінімальна заробітна плата станом на лютий 2013р. х 40% = 526,24грн. (453,60грн. + 526,24грн. + 1020,16 грн. за складання позовної заяви = 2000грн.). Також інтереси позивачки представляв адвокат [PERSON], який надав розрахунок вартості наданих ним послуг в сумі 5000грн. Таким чином стягненню на користь позивачки підлягає вартість наданих адвокатом [PERSON] послуг в сумі 5000грн. Що стосується послуг адвоката [PERSON] в сумі 2500грн., суд відмовляє в задоволенні вимог про стягнення вказаних коштів, оскільки з наданого договору неможливо прочитати, які саме послуги були надані вказаними адвокатом. Таким чином загальний розмір правової допомоги, який підлягає стягненню складає 8500грн. (5000грн. + 2000грн. +1500грн.). За проведення експертиз позивачкою сплачено 1081,07грн. (912,23грн. + 168,84грн. = 1081,07грн.), що підтверджується квитанцією та рахунком. Позивачкою заявлено вимогу про стягнення оплат двох комплексних експертиз в сумі 1824грн. Отже за наявності підтвердження експертиз в сумі 1081,07грн., стягненню підлягає саме вказана сума, а не сума, яку позивачка не підтвердила належними доказами. Оскільки позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а позивачка звільнена від сплати судового збору, судовий збір стягується з відповідача в дохід держави в наступному розмірі: (243,60грн. - судовий збір за моральну шкоду, судовий збір за матеріальну шкоду - 920грн.90коп. ( 53657,49грн. + 34370,05грн. +3999грн. +63грн. = 92089,54 х 1% = 920,90грн.).

Outcome: partial