Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на спадкове майно. Свої вимоги обґрунтовує тим, що після смертіїї батька [PERSON] відкрилася спадщина на належне йому майно, в тому числі на садовий будинок № 22 у Садовому товаристві «Джерело», яке розташоване на території Кам`янськоїсільської ради Житомирського району Житомирської області. Як спадкоємиця за законом, вона прийняла спадщину шляхом подачі заяви про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу [PERSON] та отримала свідоцтво про право на спадщину за законом наземельну ділянку № 22, що розташована в Садовому товаристві «Джерело», яка знаходиться на території Кам`янськоїсільської ради Житомирського району Житомирської області. Однак у видачі свідоцтва про право власності на садовий будинок приватний нотаріус відмовила в зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів про належність майна спадкодавцю. Згідно довідки Комунального підприємства «Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації» Житомирської обласної ради, право власності на вищевказаний садовий будинок не зареєстроване. Тому просить визнати за нею право власності на вищевказаний садовий будинок в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] \~\~\~\~\~\~\~\~Позивач в судове засідання не з`явилась, але подала через канцелярію суду клопотання, депросила суд розглянути справу у її відсутності, позовні вимоги підтримала з підстав, зазначених в позові. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідач до суду не з'явився, в поданій через канцелярію суду заяві просив справу розглянути без участі його представника, а рішення по справі поклав на розсуд суду (а.с.40). Судовим розглядом встановлено, що [PERSON] не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на садовий будинок, що за життя належав спадкодавцю, оскільки Законом України «Про нотаріат»не передбачена можливість видачі спадкоємцям свідоцтва про право на спадщину за законом чи за заповітом за відсутності правовстановлюючого документу. З цих підстав приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу [PERSON] було відмовлено позивачу [PERSON] у вчиненні нотаріальної дії щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на нерухоме майно садовий будинок №22 у Садовому товаристві «Джерело» (а.с.5). Тому суд вважає, що тільки в судовому порядку позивач має можливість захисту свого права та законного інтересу. Згідно технічного паспорту, виготовленого КП «Житомирське обласне міжміське Бюро технічної інвентаризації» Житомирської обласної ради станом на 21.09.2015 року, вищевказаний садовий (дачний) будинок має загальну площу 32,2кв. м. (а.с.7-9). 08.03.2015 року помер [PERSON], про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Житомирського міського управління юстиції у Житомирської області складено відповідний актовий запис №612 та видано свідоцтво про смерть серії І-ТП №255536 від 09.08.2015 року (а.с.6). Судом також встановлено, що [PERSON] являвся членом Садового товариства "Джерело", що розташоване на території Кам`янськоїсільської ради, йому була виділена земельна ділянка №22 площею 0,0548 га з цільовим призначенням для індивідуального садівництва, на території якої ним побудований і введений в експлуатацію садовий будинок (а.с. 22, 38). З технічного паспорта на вищезазначений садовий (дачний) будинок вбачається, що цей будинок збудований у 1992 році (а.с.7-9), й право власності на нього своєчасно оформлено не було, що підтверджується довідкою Комунального підприємства «Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації» Житомирської обласної ради № 8459 від 16.11.2015 року (а.с.39). На час звернення до суду з даним позовом позивач набула право власності на земельну ділянку №22 площею 0,0548 га для ведення садівництва у Садовому товаристві "Джерело", що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 15.10.2015 року, виданим приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу [PERSON] (а.с. 23), витягом №41803785 про реєстрацію у спадковому реєстрі від 15.10.2015 року (а.с. 24), витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень за індексним номером 45692586 від 15.10.2015 року (а.с.25). У п.3.2 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації обєктів нерухомого майна, затвердженої наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 24.05.2001 року №127, міститься перелік обєктів (будівельних робіт), які не належать до самочинного будівництва.Зокрема зазначено, що до самочинного будівництва не належать індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі та споруди, прибудови до них побудовані до 05.08.1992 року. В даному випадку садовий будинок не є самочинним будівництвом, оскільки побудований у 1992 році. Крім того, згідно з п. 3.1. Порядку прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України № 95 від 19.03.2013 року документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05.08.1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації. Відповідно до п.49 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою КМУ №868 від 17.10.2013 року документом, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом індивідуального (садибного) житлового будинку, садового, дачного будинку, господарської (присадибної) будівлі та споруди, прибудови до них, побудованих до 5 серпня 1992 року, є технічний паспорт на обєкт нерухомого майна. У матеріалах справи наявний технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації, на садовий будинок №22Cадового товариства «Джерело» на території Камянської сільської ради Житомирського району Житомирської області, який з огляду на вищезазначені нормативно-правові акти, засвідчує відповідність вказаного садового будинку вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, та прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом садового будинку у 1992 році. При вирішенні спору про визнання права власності на спадкове майно потрібно розмежовувати час і підстави виникнення права власності у спадкодавця, які кваліфікуються відповідно до законодавства України, чинного на час виникнення права власності, та підстави спадкування зазначеного майна, що визначаються на час відкриття спадщини та згідно із п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на обєкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Відповідно до ч.3 ст.3 Закону України від 01 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до ч.4 ст.3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обовязкової реєстрації таких прав. Будівництво спірного садового будинку регламентувалося нормами ЦК УРСР в редакції 1963 року, а не нормами ЦК України від 16 січня 2003 року. Законодавство, яке було чинне на час завершення будівництва садового будинку з надвірними будівлями та спорудами, не повязувало виникнення права власності на нерухоме майно з державною реєстрацією такого права. Виходячи зі змісту наведених нормативних актів, громадяни, які збудували житлові будинки до 05 серпня 1992 року, могли за умови прийняття їх в експлуатацію відповідними комісіями, отримати правовстановлюючі документи на будинок, навіть якщо його споруджено самовільно (самочинно) на земельній ділянці, яка перебуває в їх законному користуванні або у приватній власності. За наявності відповідних доказів судами може визнаватися право власності в порядку спадкування на спірні будинки, збудовані до 05 серпня 1992 року, на які спадкодавцем не було отримано правовстановлюючі документи. Крім того, стаття 105-1 ЦК УРСР в редакції 1963 року, що була чинною на час будівництва садового будинку, передбачала, що літні садові будиночки, будівництво яких здійснюється без належно погодженого проекту або з відхиленням від норм, передбачених законодавством Союзу РСР і Української РСР, чинним на початок будівництва, за рішенням виконавчого комітету районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів, на території якої знаходиться садівницьке (виноградарське) товариство, приводяться у відповідність з зазначеними нормами або зносяться громадянами, що здійснюють таке будівництво, чи за їх рахунок. Вирішуючи позов про визнання права власності на садовий будинок, побудований у садовому товаристві у 1992 році, суд враховує, що відповідно до ст.12 Закону України "Про власність", який діяв на час побудови садового будинку, громадянин набуває право власності на майно, отримане в результаті спадщини або здійснення інших угод, не заборонених законом. Відповідно до ст.49 Закону України "Про власність" володіння майном вважається правомірним, якщо інше не буде встановлено судом. Оскільки спірна будівля садового будинку знаходиться на земельній ділянці в садовому товаристві та перейшла у власність позивача в порядку спадкування, правомірність володіння позивачем при цьому не оспорюється, суд вважає, що позов підлягає задоволенню й за позивачем слід визнати в порядку спадкування за законом після смерті батька право власності на садовий будинок №22, що розташованийу Садовомутоваристві «Джерело» на території Камянської сільської ради Житомирського району Житомирської області. Таким чином, суд дійшов висновку, що за життя [PERSON] набув право власності на садовий будинок, розташованийна території Кам`янської сільської ради Житомирського району Житомирської області і це право підлягає успадкуванню в загальному порядку. Згідно довідки приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу [PERSON]. від 26.10.2015 року за №365/01-14, спадкоємцями після померлого 08.03.2015 року, [PERSON], [INFO], є його дочка, [PERSON], яка 14 серпня 2015 року подала заяву про прийняття спадщини та переживша дружина, [PERSON], яка 14 серпня 2015 року подала заяву про відмову від прийняття спадщини на користь [PERSON] (а.с.10). Відповідно дост.1216 ЦК Україниспадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно дост. 1217 ЦК Україниспадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно дост. 1218 ЦК Українидо складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Відповідно дост. 1220 ЦК Україниспадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦПК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. В силу положення ч. 1ст. 1297 ЦК Україниспадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутись до нотаріуса за видачеюйому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. За таких обставин суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі ст.ст.1216-1218,1220,1268,1297 ЦК України,

Outcome: approved