Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-11 00:00:00

В серпні 2014 року позивач звернулася до суду із позовом, в якому просила надати їй дозвіл на виїзд її сина - [PERSON] , [INFO] , за кордон без згоди батька дитини - [PERSON] , терміном до досягнення дитиною повноліття. Також позивачка просила дозволити їй або її офіційному представникові, без згоди [PERSON] оформлювати документи для тимчасового виїзду або супроводу неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , за межі України, терміном до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування свого позову позивач зазначила, що вона з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі починаючи з 08.09.2007 року. Від даного шлюбу вони мають спільного сина - [PERSON] , [INFO] . На теперішній час подружні відносини між сторонами припинені. Син проживає та знаходиться на повному утриманні позивача. З дитинства дитина часто хворіє простудними захворюваннями, а тому потребує постійного лікування та відпочинку в різних лікувальних закладах. Позивач матеріально забезпечена та має можливість належним чином піклуватися про здоров`я дитини, його фізичний та духовний розвиток. Відповідач безпідставно ухиляється від надання дозволу на виїзд дитини за кордон для оздоровлення та відпочинку, що змусило позивача звернутися до суду з даним позовом. Позивач в судове засідання не з`явилася, надала заяву з проханням розглядати справу у її відсутність, представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, проти розгляду справи у заочному проваджені не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчить повідомлення про одержання судової повістки, причину неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, на підставі наявних у справі письмових доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази по справі, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи із такого. Згідно ст.141 СК України батьки мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Згідно ч.2 ст.150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Судом встановлено, що сторони по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі з 08.09.2007 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.10). Від даного шлюбу вони мають спільного неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.11). Дитина постійно проживає та знаходиться на утриманні позивачки, що підтверджується довідкою, виданою СКП "Гуртожиток" за № 1062 від 17.07.2014 р. (а.с.12). Із довідки, виданої Миколаївською обласною дитячою інфекційною лікарнею № 01-329-03 від 22.07.14р., вбачається, що [PERSON] , [INFO] , з однорічного віку обстежується в Миколаївській обласній дитячій інфекційній лікарні (а.с.13). В зв`язку із цим дитина постійно потребує динамічного огляду лікарів, сезонного лікування та оздоровлення, а також загальнозміцнювальної терапії. Відповідач безпідставно ухиляється від надання дозволу на виїзд дитини за кордон для оздоровлення і відпочинку. Статтею 313 Цивільного Кодексу України визначено, що фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. Порядок виїзду за кордон дітей громадян України визначено Законом України "Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадяни України" від 21 січня 1994 року № 3857-ХІІ, постановою КМУ від 27 січня 1995 року № 57 "Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України", Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМУ від 31 березня 1995 року № 231 (із змінами). У відповідності до положень ч. 2 ст. 4 Закону України "Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України" оформлення проїзного документа дитини проводиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників. За відсутності згоди одного з батьків, виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволений на підставі рішення суду. Згідно до п.18 Правил оформлення і видачі паспортів громадянам України для виїзду за кордон і проїзних документів дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМ України № 231 від 31 березня 1995 року, з наступними змінами і доповненнями, за відсутністю згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього за кордон може бути дозволений за рішенням суду. Правила перетинання державного кордону громадянами України, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 року № 57 із змінами і доповненнями, передбачають, що перетинання державного кордону для виїзду за межі України громадянами, які не досягли 16-річного віку, здійснюються лише за згодою обох батьків (усиновлювачів) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку. Виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, згода другого з батьків не вимагається у разі пред`явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМУ від 31 березня 1995 року № 231 (із змінами) визначено зокрема, що виїзд неповнолітніх громадян України за межі території України здійснюється за одним із таких документів: паспорт громадянина України для виїзду за кордон, виданий дітям громадянам України згідно з цими правилами; проїзний документ дитини, виданий відповідно до Правил; паспорт громадянина України для виїзду за кордон одного з батьків, у який, відповідно до Правил, записано дитину, яка прямує у його супроводі через державний кордон. п.18 цих Правил передбачено, що оформлення паспорта/проїзного документа здійснюється на підставі заяви батьків (законних представників батьків чи дітей), а у разі, коли батьки не перебувають у шлюбі між собою, - того з них, з ким проживає дитина, справжність підпису яких засвідчено нотаріально. За наявності заперечень одного з батьків документ може бути оформлено на підставі рішення суду. З огляду на викладене діючим законодавством не встановлено обмеження щодо виїзду неповнолітньої дитини за кордон, а лише встановлено певний порядок її виїзду за кордон за згодою батьків або дозволу суду при відсутності згоди одного з батьків. Виходячи із наведеного, а також беручи до уваги той факт, що судом при розгляді даної справи не встановлено обмежень чи заборон, які унеможливлюють виїзд неповнолітньої дитини за межі України для тимчасового перебування, суд приходить до висновку про доцільність задоволення позовних вимог.

Outcome: approved