Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-10 00:00:00

У грудні 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] РДА Кіровоградської області, [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Управління Держгеокадастру у [PERSON] районі Кіровоградської області, третя особа - Павлівська сільська рада Світловодського району Кіровоградської області, в якому просив: скасувати розпорядження голови [PERSON] РДА № 494-р від 6 червня 2007 року, на підставі якого йому припинено право користування земельної ділянки площею 0,08 га в міськрайоні "Ревівка-2" по вул. Змитницька, 80 м. Світловодська; скасувати державний акт виданий [PERSON] на право власності земельної ділянки площею 0,08 га в міськрайоні "Ревівка-2" по вул. Змитницька, 80 м. Світловодська. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що суб'єктом владних повноважень всупереч вимог чинного законодавства прийнято рішення, яким земельна ділянка, площею 0,08 га, що розташована в міськрайоні "Ревівка-2" по вул. Змитницька, 80 м. Світловодська, яка згідно із розпорядженням № 305 від 16 вересня 1993 року перебувала у користуванні позивача, виділена [PERSON] для індивідуального житлового будівництва та безоплатно передана останньому у приватну власність. Позивач вказує, що неодноразово звертався із заявами про оформлення державного акту на земельну ділянку, яка йому була надана для індивідуального житлового будівництва, однак відповідачем згідно із листом № С-7.5 від 10 жовтня 2011 року повідомлено [PERSON] про передання вищезазначеної земельної ділянки у власність іншій особі для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель, споруд та інших об'єктів загального користування. Позивач вважає, що порядок вилучення земельної ділянки суб'єктом владних повноважень здійснено з порушенням вимог чинного законодавства, що унеможливило реалізацію його законних прав та інтересів. У зв'язку з цим, [PERSON] звернувся в суд з вимогою про скасування рішення, на підставі якого припинено право позивача на користування земельною ділянкою та скасування рішення, яким надано [PERSON] у приватну власність земельна ділянка, площею 0,08 га, що розташована в міськрайоні "Ревівка-2" по вул. Змитницька, 80 м. Світловодська. Позивач надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, просить суд їх задовольнити та проти винесення заочного рішення суду не заперечує. Представник відповідача [PERSON] РДА в судове засідання не зявився, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Причини неявки суду невідомі. Заяв та клопотань про відкладення чи розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Причини неявки суду невідомі. Заяв та клопотань про відкладення чи розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. Відповідач був повідомлений за місцем реєстрації його проживання, відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України. Особа вважається повідомленою за місцем реєстрації її проживання і в тому разі, якщо вона відсутня за такою адресою. Представник третьої особи Управління Держгеокадастру у [PERSON] районі Кіровоградської області до зали судового засідання не з"явився, про розгляд справи повідомлений належним чином, надав суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, проти позову не заперечує. Представник третьої особи Павлівської сільської ради Світловодського району Кіровоградської області до зали судового засідання не з"явився, про розгляд справи повідомлений належним чином, надав суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, проти позову не заперечує. У звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється (ч. 2 ст. 197 ЦПК України). За таких підстав, за письмової згоди позивача, суд виніс ухвалу про проведення заочного розгляду справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. В судовому засіданні встановлено, що згідно із розпорядженням представника Президента України № 305 від 16 вересня 1993 року позивачу надано земельну ділянку та дозволено будівництво індивідуальних житлових будинків у житловому масиві по вулиці Миру (в подальшому назву вулиці змінено на Змитницька) (а.с. 17). На підставі вищезазначеного розпорядження, [PERSON] РДА надано [PERSON] дозвіл № 345 від 25 січня 1994 року на індивідуальне житлове будівництво, термін дії якого закінчується у жовтні 1995 року (а.с. 19). На виконання розпорядження № 305 від 16 вересня 1993 року було розроблено будівельний паспорт на забудову земельної ділянки, площею 0,08 га, наданої [PERSON] та видано акт виносу в натурі меж земельної ділянки і розбивки будівель від 20 вересня 1993 року (а.с. 20). Розглянувши звернення позивача щодо прийняття рішення про безоплатну передачу земельної ділянки у власність, листом [PERSON] РДА № С-7.5 від 10 жовтня 2011 року повідомлено, що на даний час земельна ділянка в міськрайоні "Ревівка-2" по вул. Змитницька, 80 м. Світловодська передана у власність іншій особі для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель, споруд та інших об'єктів загального користування, а також видано державний акт на вищезазначену земельну ділянку (а.с. 24). 06 червня 2008 року головою [PERSON] районної державної адміністрації Кіровоградської області видано розпорядження № 494-р, яким передано [PERSON] безоплатно у власність земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 800 кв. м в мікрорайоні індивідуальної житлової забудови "Ревівка-2" по вулиці Змитницька, 80 за межами населеного пункту та зобов'язано [PERSON] на протязі двох місяців виготовити будівельний паспорт на забудову земельної ділянки. Статтею 13 Конституції України встановлено, що земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об'єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Положеннями статті 67 Земельного кодексу України, який діяв на момент виникнення правовідносин визначено, що громадянам за рішенням сільської, селищної, міської Ради народних депутатів передаються у власність або надаються у користування земельні ділянки для будівництва індивідуальних жилих будинків, господарських будівель, гаражів і дач. Розмір ділянок для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) повинен бути не більше: у сільських населених пунктах - 0,25 гектара, селищах міського типу - 0,15 гектара, а для членів колективних сільськогосподарських підприємств і працівників радгоспів - не більше 0,25 гектара, у містах - 0,1 гектара. Розмір земельних ділянок для індивідуального дачного будівництва не повинен перевищувати 0,1 гектара, будівництва індивідуальних гаражів - не більше 0,01 гектара. Як вбачається з матеріалів справи, розпорядженням представника Президента України № 305 від 16 вересня 1993 року позивачу надано земельну ділянку та дозволено будівництво індивідуальних житлових будинків у житловому масиві по вулиці Миру (в подальшому назву вулиці змінено на Змитницька). Згідно із статтею 22 Земельного кодексу України, який діяв на момент виникнення правовідносин, право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує це право. Приступати до використання земельної ділянки, в тому числі на умовах оренди, до встановлення меж цієї ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує право власності або право користування землею, забороняється. Актом виносу в натурі меж земельної ділянки і розбивки будівель від 20 вересня 1993 року встановлена площа земельної ділянки, а саме 0,08 га, яка надана [PERSON] для будівництва індивідуального житлового будинку і господарчих будівель. З розпорядження голови [PERSON] районної державної адміністрації Кіровоградської області № 494-р від 06 червня 2008 року вбачається, що земельна ділянка, площею 0,08 га, в мікрорайоні індивідуальної житлової забудови "Ревівка-2" по вул. Змитницька, 80, передана безоплатно у приватну власність [PERSON] У відповідності до статті 141 Земельного кодексу України підставами припинення права користування земельною ділянкою є: а) добровільна відмова від права користування земельною ділянкою; б) вилучення земельної ділянки у випадках, передбачених цим Кодексом; в) припинення діяльності релігійних організацій, державних чи комунальних підприємств, установ та організацій; г) використання земельної ділянки способами, які суперечать екологічним вимогам; ґ) використання земельної ділянки не за цільовим призначенням; д) систематична несплата земельного податку або орендної плати. Згідно із частиною 5 статті 116 Земельного кодексу України земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом. Відповідно до статті 117 Земельного кодексу України передача земельних ділянок державної власності у комунальну власність чи навпаки здійснюється за рішеннями відповідних органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування, які здійснюють розпорядження землями державної чи комунальної власності відповідно до повноважень, визначених цим Кодексом. Порядок вилучення земельних ділянок міститься у статті 149 Земельного кодексу України, якою встановлено, що земельні ділянки, надані у постійне користування із земель державної та комунальної власності, можуть вилучатися для суспільних та інших потреб за рішенням органів державної влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування на підставі та в порядку, передбачених цим Кодексом. В матеріалах справи відсутній документ, який би підтверджував скасування розпорядження представника Президента України № 305 від 16 вересня 1993 року про надання земельної ділянки [PERSON] або прийняття рішення суб'єктом владних повноважень про вилучення земельної ділянки, наданої позивачу згідно із вищевказаним розпорядженням. Таким чином, на підставі вищенаведеного суд приходить до висновку про задоволення заявленого позову. Судові витрати у справі складаються із судового збору у сумі 974 грн. 40 коп. (а.с. 1, 2). Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved