Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-18 00:00:00

10 червня 2020 року [PERSON] , в інтересах [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів на утримання дитини. В позовній заяві зазначає, що рішенням Радехівського районного суду Львівської області від 26 січня 2018 року у справі № 451/1026/17 суд вирішив "розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 17 травня 2014 р. Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Радехівського районного управління юстиції у Львівській області, актовий запис №30. Стягувати із [PERSON] , [INFO] , жителя [ADDRESS] в користь [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , жительки [ADDRESS] , аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 1300 гривень щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з проведенням індексації відповідно до закону, починаючи із 01.08.2017 року та до досягнення ним повноліття." 08 серпня 2018 року позивач змінила прізвище з " [PERSON] " на " [PERSON] ". Підтвердженням цьому є свідоцтво про зміну імені, серії [NUMBER] від 08.08.2018 року. На сьогодні малолітній [PERSON] проживає разом із позивачем та перебуває на її утриманні. Позивач повністю забезпечує матеріальний добробут дитини та здійснює оплату всіх заходів спрямованих на розвиток своєї дитини. Натомість, стягнутий судом розмір аліментів на сьогодні є вкрай малим та не може забезпечити належний розвиток та достатній рівень забезпечення малолітнього сина. Таким чином, аліменти у розмірі 1300 гривень не відповідають розміру прожиткового мінімуму для дитини віком до 6 років. А малолітній син перебуваючи лише на утриманні позивача потребує матеріальної допомоги у його утриманні у розмірі більшому ніж встановлений судом. Відповідач має достатній рівень матеріального забезпечення та заробітку. Ця обставина підтверджується інформацією наданою Держприкордонслужбою України про те, що відповідач неодноразово перетинав кордон України. Регулярні виїзди за межі України відповідача пояснюються тим, що останній має заробіток в Республіці Польща. З огляду на це та зважаючи на фінансову спроможність відповідача надавати матеріальну допомогу на утримання свого сина у більшому розмірі ніж встановлений судом, необхідно змінити розмір аліментів збільшивши їх. Просить змінити розмір аліментів, стягнутих з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] на підставі рішення Радехівського районного суду Львівської області від 26 січня 2018 року та стягнути з [PERSON] , [INFO] , аліменти на користь [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків: [NUMBER] , на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 3000 грн. (три тисячі гривень) щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення повноліття, з дня подання позову з індексацією у відповідності до вимог Закону (а.с.1-4). У судове засідання позивач та представник позивача не з`явилися, однак позивач подала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Позов просить задоволити та справу слухати без ї участі. Проти прийняття заочного рішення не заперечує (а.с.44). Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності, чим і скористався представник позивача. Відповідач в строк, встановлений судом, відзив на позовну заяву до суду не подав та в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином (а.с.41). Згідно з ст.280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу в заочному порядку, на підставі наявних доказів, які знаходяться у матеріалах справи, чого не заперечила позивач. Розглянувши заяву позивачки, дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних міркувань. Відповідно до положень, викладених у ст.ст.13,81 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду встановленої сили. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі. Суд встановив, що під час перебування сторін у шлюбі у них народився син - [PERSON] , [INFO] , що зареєстрований з матір`ю [PERSON] за адресою в [ADDRESS] (а.с.7,12). [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] », про що 08.08.2018 року складений відповідний актовий запис за №15 Радехівським РВ ДРАЦС ГТУЮ у Львівській області та видано свідоцтво про зміну імені, серії [NUMBER] (а.с.8). Відповідно до копії рішення Радехівського районного суду Львівської області від 26 січня 2018 року та виконавчого листа №451/1026/17, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано та стягуються із [PERSON] , [INFO] , жителя [ADDRESS] в користь [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , жительки [ADDRESS] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 1300 гривень щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з проведенням індексації відповідно до закону, починаючи із 01.08.2017 року та до досягнення ним повноліття (а.с.9-11). До матеріалів позовної заяви позивач долучає докази про значні витрати на покупки продовольчих товарів та інших споживчих, дитячих товарів, а саме квитанції про оплату (а.с.13-20). З відповіді начальника Головного центру обробки спеціальної інформації Адміністрації Держприкордонслужби України, полковника Андрія Простако, вбачається, що [PERSON] , [INFO] , систематично протягом 2017-2020 р.р. перетинав пункти пропуску Державного кордону України (а.с.21). У статті 19 та частинах 1, 2 статті 27 Конвенції про права дитини, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року, набула чинності в Україні з 27 вересня 1991 року і відповідно до ст.9 Конституції України є складовою національного законодавства, держави-учасниці, які її підписали, взяли на себе зобов`язання вживати усіх необхідних законодавчих та інших заходів з метою захисту дитини від неналежного піклування з боку батьків чи інших осіб. При цьому, держава визнала право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Одним із способів захисту прав неповнолітньої дитини щодо належного матеріального забезпечення є законодавчо передбачена можливість зміни визначеного рішенням суду розміру аліментів залежно від зміни певних життєвих обставин. Згідно ст.180 Сімейного кодексу України, обов`язок надавати утримання неповнолітнім дітям, тобто дітям, які не досягли 18 років, покладається на батьків. У відповідності до ч.1 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Згідно з ч.3 цієї ж статті за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно з ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. У правовій позиції Верховного суду України від 05.02.2014 року у справі за № 6-143 цс 13, зазначено, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). За змістом статті 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2020 рік» розмір прожиткового мінімуму на дитину віком до 6 років, встановленого з 1 січня 2020 року - 1779 гривень, з 1 липня - 1859 гривень, з 1 грудня - 1921 гривня. З правової позиції Верховного Суду, закріпленої у Постанові від 03.05.2018 року по справі № 581/638/17-ц, вбачається, що розмір стягнутих за рішенням суду аліментів не є незмінним та у випадку виникнення відповідних підстав може змінюватись. До таких підстав суд касаційної інстанції відносить прийняття Закону України «Про внесення змін щодо мінімального розміру аліментів», який спрямований на посилення захисту права дитини на належне утримання, а тому є підставою для зміни розміру стягнутих з відповідача аліментів. За таких умов, зважаючи на законодавчо змінений мінімальний розмір аліментів на одну дитину, а також збільшення вікових потреб дитини з часу присудження аліментів у 2018 році, їх розмір, визначений рішенням суду від 26 січня 2018 року, не може задовольнити необхідні потреби дитини, та не в повній мірі відповідає вимогам ст.141 СК України стосовно рівності обов`язків батьків щодо дитини. Змінюючи розмір аліментів, судом враховано те, що дитина потребує матеріальної допомоги, а відповідач є працездатним та може таку надати. Згідно статті 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Пунктом 23 постанови пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», передбачено, що аліменти у новому розмірі сплачуються з дня набрання судовим рішенням законної сили. Виходячи з критеріїв розумності та справедливості, а також враховуючи прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, суд приходить до висновку, що необхідно змінити спосіб стягнення аліментів, встановлених рішенням Радехівського районного суду Львівської області від 26 січня 2018 року з твердої грошової суми в розмірі 1300 гривень і стягувати з відповідача на користь позивачки аліменти на дитину - [PERSON] , [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 3000 гривень щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня подання позовної заяви до досягнення ним повноліття. На думку суду, вказаний розмір аліментів буде розумним, достатнім і відповідатиме інтересам дитини, при цьому не порушуючи прав та інтересів відповідача. Згідно з ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема на професійну правничу допомогу. Відповідно до вимог статті 137 ЦПК України для цілей розподілу судових витрат розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Що стосується вимог позивача в частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу, то судом встановлено наявність доказів, які підтверджують фактичне здійснення позивачем таких витрат, зокрема, суду надано відповідний розрахунок, акт виконаних робіт. Таким чином, приймаючи до уваги вищенаведене та рекомендації, викладені у Постанові Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] є законними та обґрунтованими, відтак підлягають до задоволення. У відповідності до вимог ст.141 ЦПК України, суд вважає за необхідне із відповідача стягнути судові витрати.

Outcome: approved