Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-15 00:00:00

02.06.2020 року на розгляд суду пред`явлено вказану позовну заяву, в якій [PERSON] просить визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Позовні вимоги обґрунтовані наступним. [PERSON] є донькою [PERSON] , яка померла [INFO] . Позивач, будучи спадкоємцем першої черги за законом, спадщину після смерті матері прийняла з дотриманням ст. 1269 ЦК України. В юридичному оформленні прав власності на житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] виникли перешкоди, а саме нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва на спадщину з причини відсутності правовстановлюючих документів належності майна спадкодавцю. За захистом майнових прав позивач [PERSON] звернулася до суду (а.с. 1-3). Ухвалою суду від 09.06.2020 року за позовною заявою [PERSON] порушено справу, між сторонами виникли матеріально-правові і процесуально-правові наслідки такого рішення; розгляд справи призначено в порядку загального позовного провадження, що узгоджується з ч. 4 ст. 19, ст. 274 ЦПК України (а.с. 28). Ухвалою суду від 13.08.2020 року проведено підготовче провадження по справі, призначено розгляд спірних відносин по суті (а.с. 36). Відзив на позовну заяву відповідачем Гришинською сільською радою Покровського району Донецької області в порядку та строк, передбачені ст. 192 ЦПК України не подано. Суд вирішив спір за наявними матеріалами справи. Сторони на виклик до суду не з`явилися. Позивачем [PERSON] суду адресовано заяву про розгляд справи в її відсутність, позов підтримано, просить ухвали рішення на підставі письмових матеріалів у справі. Відповідачем Гришинською сільською радою Покровського району Донецької області заявлено клопотання про проведення судового розгляду в відсутність представника органу місцевого самоврядування, заперечень по суті заявлених вимог не надано. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Суд, повно і всебічно з`ясувавши обставини, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог, дослідивши докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, - приходить до наступних висновків. З матеріалів справи встановлено наступні факти та відповідні правовідносини. Позивач [PERSON] , [INFO] , уродженка с. Гришино Покровського (до перейменування Красноармійського) району Донецької області, громадянка України, адреса реєстрації місця проживання: [ADDRESS] (відомості підтверджено копією паспорта а.с. 4-5). [PERSON] є донькою [PERSON] (родинні відносини документально підтверджено копією свідоцтва про народження а.с. 6, копією свідоцтва про укладення шлюбу а.с. 7). [INFO] [PERSON] померла (підтверджено копією свідоцтва про смерть а.с. 9), в силу ч. 1 ст. 1220 ЦК України, після її смерті відкрилася спадщина. Згідно статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. [PERSON] за життя не скористалася наданим ст. 1234 ЦК України правом на залишення заповіту. Згідно ч. 1 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця. [PERSON] є спадкоємцем першої черги за законом після смерті матері [PERSON] . Згідно ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Статтями 1268, 1269 ЦК України визначено порядок прийняття спадщини. Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до довідки Гришинської сільської ради Покровського району Донецької області № 573/01-19 від 16.11.2017 року [PERSON] , яка померла [INFO] постійно була зареєстрована та проживала в [ADDRESS] по день смерті, разом з нею бу зареєстрований та проживав [PERSON] , [INFO] (син померлого чоловіка) з 1960 року по день своєї смерті [INFO] (а.с. 11). [PERSON] у встановлений законом шестимісячний строк, з дотриманням ч. 2 ст. 1269 ЦК України, подала заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] . Згідно Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 39733023 від 26.02.2015 року Другою покровською державною нотаріальною конторою 26.02.2015 року заведено спадкову справу № 32/2015 за спадкодавцем [PERSON] , яка померла [INFO] (а.с. 18). Відповідно до листа Другої покровської державної нотаріальної контори Східне міжрегіональне управління МЮ (м. Харків) № 389/01-16 від 22.06.2020 року (у відповідь на запит суду) спадщина після смерті [PERSON] , померлої [INFO] відкрилася 26.02.2015 року, номер спадкової справи 32/2015; заяву подала донька спадкодавця [PERSON] ; свідоцтво про право на спадщину за законом видавалося 04.11.2015 року за реєстром № 446 [PERSON] (а.с. 32). Вказані відомості підтверджено Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 60646572 від 22.06.2020 року (а.с. 33). Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 30.10.2017 року державним нотаріусом Другої покровської державної нотаріальної контори вказано на неможливість видачі [PERSON] свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, розташований в [ADDRESS] після смерті [PERSON] , оскільки відсутні документи, які підтверджують склад спадкового майна, спадкоємцем не надано правовстановлюючий документ, право власності на домоволодіння не зареєстровано (а.с. 17). Згідно ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до ст. 67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається в порядку встановленому цивільним законодавством. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розгляду у позовному провадженні. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Так, нотаріус, відмовляючи [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , в постанові від 30.10.2017 року зазначає, що згідно п. 4.14 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердж. Наказом Міністерства юстиції України № 269/5 від 22.02.2012 року при видачі свідоцтва нотаріус обов`язково перевіряє склад спадкового майна, та за відсутності у спадкоємця необхідних документів роз`яснюється процедура вирішення питання визнання права власності в судовому порядку (п. 4.18 Глави 10 Порядку). Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно довідки КП «Бюро технічної інвентаризації» № 363/01-02 від 07.04.2020 року станом на 01.01.2013 року будинок [ADDRESS] не зареєстрований; загальна площа 57,9 кв.м., житлова площа 30,6 кв.м. (а.с. 12). Згідно довідки Гришинської сільської ради Покровського району Донецької області об`єкт в погосподарській книзі № 7 за 2006-2010 роки та книзі № 10 за 2011-2015 роки відкритий на [PERSON] ; адреса домогосподарства: [ADDRESS] ; характеристика житлового будинку: рік побудови 1963 рік, загальна площа 40,5 кв.м., житлова 30,7 кв.м.; список членів домогосподарства [PERSON] , [PERSON] (син померлого чоловіка); земельна ділянка 0,37 гектара, для будівництва, обслуговування житлового будинку, господарських будівель 0,25 гектара, для ведення особистого селянського господарства 0,12 гектара, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва земельних частко (паїв) а.с. 10. З довідки Гришинської сільської ради Покровського району Донецької області № 573/01-19 від 16.11.2017 року вбачається, що рішенням сесії № ІV/7-15 від 30.01.2003 року «Про затвердження назв вулиць та номерів будівників по населеному пункту село Гришине» та від 20.11.2015 року № УІІ/2-1 «Про перейменування вулиць та провулків на території Гришинської сільської ради» нумерація будинків, назви вулиць та провулків змінилась; будинок [ADDRESS] (до перейменування Пархоменко) відповідно до погосподарського обліку 2010-2014 роки належить [PERSON] ; раніше числився під [ADDRESS] (а.с. 11). В технічному паспорті на домобудівництво, розташоване за адресою: [ADDRESS] зазначено наступну експлікацію будинку з господарськими будівлями та спорудами: «А-1» житловий будинок «А-1» 1963 р. побудови, «пг-1» погріб з шийкою 1966 р. побудови, «а-1» веранда 963 р. побудови, «а1-1» веранда 1974 р. побудови, «б-1» тамбур 1991 р. побудови, «Б-1» літня кухня 1964 р. побудови, «В-1» гараж 1974 р. побудови, «Г-1» убиральня 1980 р. побудови, «Д-1» сарай 1980 р. побудови, «Е-1» гараж 1970 р. побудови, І колодязь питний 1964 р. побудови, ворота № 2 2011 р. побудови, огорожа № 1 2011 р. побудови (а.с. 13-15). В листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» зазначено, що при вирішенні спорів про визнання права власності на спадкове майно судам слід керуватися законодавством, яке регулювало виникнення права власності у самих спадкодавців на момент закінчення будівництва будинків, зокрема, положенням ЦК УРСР 1963 року, Законом України "Про власність", Законом України від 7 грудня 1990 року № 533-XII "Про місцеві Ради народних депутатів та місцеве і регіональне самоврядування", Законом України від 25 грудня 1974 року "Про державний нотаріат", постановою Ради Міністрів Української РСР від 11 березня 1985 року № 105 "Про порядок обліку житлового фонду в Українській РСР", Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 13 квітня 1979 року за № 112/5, Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 12 травня 1985 року № 5-24-26, Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР від 31 січня 1966 року, Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженою наказом Міністра юстиції Української РСР від 31 жовтня 1975 року № 45/5, Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих, затвердженою наказом Міністра юстиції УРСР від 19 січня 1976 року № 1/5, та іншими нормативними актами. Суд, з урахуванням вищевказаного, зазначає, що законодавством чинним на момент завершення будівництва житлового будинку за адресою: [ADDRESS] не передбачалася обов`язкова державна реєстрація нерухомого майна. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою. Відповідно до п. 63 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської ради, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах. Крім того, згідно з п. 3.2 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна, затвердж. наказом Держбуду України від 24.05.2001 року за № 582/5773 об`єкти нерухомого майна побудовані до 1992 року до категорії самочинного будівництва не належать. Житловий будинок, побудований відповідно до норм чинного на той час законодавства (норми вищевикладені) є об`єктом спадкування після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 379 ЦК України житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше жиле приміщення, призначені та придатні для постійного або тимчасового приживання в них. Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Суд зазначає, що право власності на нерухоме майно, а саме житловий будинок з надвірними побудовами та спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS] , яке належало [PERSON] на момент відкриття спадщини не припинилося внаслідок її смерті. Отримання позивачем [PERSON] (спадкоємцем першої черги за законом) свідоцтва про право на спадщину на вказане домоволодіння дійсно неможливо з об`єктивних причин. Пленум Верховного Суду України у своїй Постанові за № 5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» констатує факт того, що відповідно до ст. 41 Конституції України та п. 2 ч. 1 ст. 3, ст. 321 ЦК України ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та законом. Основною метою ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних є попередження свавільного захоплення власності, конфіскації, експропріації та інших порушень безперешкодного користування своїм майном. З урахуванням вказаного, суд задовольняє вимоги [PERSON] про визнання за нею в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] право власності на житловий будинок з господарськими спорудами та надвірними побудовами за адресою: [ADDRESS] . Згідно п. 2 ч. 5 ст. 265 ЦПК України резолютивна частина рішення суду повинна містити висновок суду про розподіл судових витрат. Розподіл судових витрат між сторонами відбувається за правилами статті 141 ЦПК України. Вимог про відшкодування витрат за рахунок відповідача не заявлено. На підставі ст. ст. 328, 392, 1216, 1218, 1234, 1296, 1297 ЦК України, ст. ст.\~13,\~19, 263-265 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved