Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-29 00:00:00

Позивач 26.07.2019 року звернувся до суду з даним позовом, в якому просив стягнути з [PERSON] на користь Комунального підприємства Новоград-Волинської міської ради «Новоград-Волинськтеплокомуненерго» заборгованість за централізоване опалення у сумі 10605 (десять тисяч шістсот п`ять) грн. 18 коп. за період з 01.12.2017 року по 10.04.2019 року та судовий збір у розмірі 1921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одну) грн. Свої позовні вимоги мотивував тим, що відповідач постійно без реєстрації проживає у квартирі [ADDRESS] . Дана квартира підключена до мережі централізованого опалення, відкрито особовий рахунок № [NUMBER] . Відповідач ухиляється від укладення договору на централізоване опалення квартири, проте від отримання послуг не відмовляється, споживає їх, частково проводив їх оплату. Тобто, відповідач є споживачем послуг централізованого опалення. Послуги з постачання теплової енергії позивач надавав вчасно та належної якості, однак за період з 01.12.2017 року по 10.04.2019 року відповідач своєчасно не розраховувався за надані послуги з централізованого опалення в результаті чого утворилась заборгованість в сумі 10605,18 грн. Всупереч вимог законів України «Про теплопостачання», «Про житлово-комунальні послуги» відповідач не розраховувався за надані послуги централізованого опалення. Незважаючи на неодноразові попередження про наявність заборгованості, відповідач в добровільному порядку відмовляється її погасити. З метою захисту своїх прав змушені звернутись до суду. 02.08.2019 року після виконання вимог ст. 187 ЦПК України провадження у справі було відкрито та призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Сторони в судове засідання не прибули. Представник позивача заявив письмове клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, які просив задовольнити . Відповідач до суду повторно не з`явилася, про час та місце судового розгляду повідомлена вчасно та належним чином, причини неявки суду невідомі, відзиву на позов від якої не надходило. 30.10.2019 року судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Враховуючи неявку в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З`ясувавши обставини справи, дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення за наступних підстав. Правовідносини, що виникли між сторонами з приводу оплати послуг з централізованого опалення регулюються Законами України "Про житлово-комунальні послуги", "Про теплопостачання", Правилами надання населенню послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005 року. Відповідно до Закону України "Про житлово-комунальні послуги" послуги з центрального опалення відносяться до комунальних послуг. Згідно Правил надання населенню послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення централізоване опалення - послуга, спрямована на задоволення потреб споживача у забезпеченні нормативної температури повітря у приміщеннях квартири (будинку садибного типу), яка надається виконавцем з використанням внутрішньобудинкових систем теплопостачання. Статтею 1 Закону України "Про теплопостачання" визначено, що теплопостачання (постачання теплової енергії) - це сфера діяльності з виробництва, транспортування, постачання теплової енергії споживачам; споживач теплової енергії - це фізична або юридична особа, яка використовує теплову енергії на підставі договору; теплова енергія - товарна продукція, що виробляється на об`єктах сфери теплопостачання для опалення, підігріву питної води, інших господарських і технологічних потреб споживачів, призначена для купівлі-продажу. Згідно ст.19 Закону України "Про теплопостачання" споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. В силу дії п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" власники квартир багатоквартирних будинків зобов`язані оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до вказівок договору або закону, в даному випадку - Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення від 21.07.2005 року, Закону України "Про житлово-комунальні послуги". Крім того, згідно ст. 162 Житлового кодексу України, п.7 Правил користування житлових будинків, затверджених постановою КМУ від 2006 року № 45, наймач (власник) квартири зобов`язаний укласти договори про надання житлово-комунальних послуг, підготовлені виконавцем відповідно до Типового договору, своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. Відповідно до статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Як вбачається з довідки ОСББ « Світанок» від 27.06.2019 року за № 160 [PERSON] проживає без реєстрації за адресою : [ADDRESS] а.с.7/. Згідно довідки відділу ведення реєстру територіальної громади ЦНАП від 01.08.2019 року за № 1816 відповідач [PERSON] зареєстрована за адресою : [ADDRESS] /а.с.17/. Відповідно до довідки про нарахування та оплату послуг з централізованого опалення квартири за адресою : [ADDRESS] від 23.07.2019 року, розмір заборгованості за отримані послуги за період з 01.12.2017 року по 10.04.2019 року включно становить 10605,18 грн. /а.с.5-6/. Однак відповідач своїх обов`язків перед позивачем не виконує, на повідомлення з пропозицією погасити заборгованість в добровільному порядку не реагує/а.с.14,15/, хоча продовжує споживати надані послуги . Наведене дає підстави вважати, що факт ухилення споживача від укладання договору теплопостачання не звільняє його від обов`язку сплачувати за фактично надані послуги організацією що їх надає. Окрім того, Верховний Суд України у постанові від 30 жовтня 2013 року за результатом розгляду цивільної справи № 6-59цс13, висловив думку, що відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Відповідно до ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов"язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно із ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Належних та допустимих доказів, які б свідчили про відсутність заборгованості, або ж спростовували б доводи представника позивача в обґрунтування ним позовних вимог, відповідачем суду не подано. Враховуючи вищевикладені обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, підтверджуються належними доказами, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору.

Outcome: approved