Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-03 00:00:00

Позивач звернулася до суду із зазначеним позовом, посилаючись, що з 08.08.2008 вона перебувала у шлюбі з відповідачем у справі, від якого вони мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Зазначає, що відповідно до рішення Миронівського районного суду Київської обалсті від 02.07.2013 їх з відповідчем шлюб розірвано і вона відновила своє дошлюбне прізвище - "[PERSON]". Після розірвання шлюбу відповідач ухилявся від виконання своїх батьківських обовязків щодо їх сина і відповідно до рішення Миронівського районного суду Київської області від 26.06.2013 за її позовом з нього стягувалися у примусовому порядку аліменти на утримання сина. 23.05.2014 виконавчий документ був повернутий державним виконавчем за її заявою і з того часу відповідач жодним чином не приймає участі в утриманні їх малолітнього сина. Зважаючи, що вона змінила своє прізвище на дошлюбне та з метою уникнути у майбутньому будь-яких непорозумінь та відповідних труднощів спілкування дитини з оточуючими людьми, вона власне і просить змінити прізвище дитни з "[PERSON]" на її дошлюбне - "[PERSON]". Посилається також на те, що сама дитина бажає носити прізвище матері. Досягти згоди із відповідачем щодо вказаного питанння не представляється можливим. Будучи належним чином повідомленими, сторони у підготовче судове засідання не зявилися та подали заяви, якими сторона позивача позов підтримала, а сторона відповідача визнала та просили розглянути справу за їх відсутності. За викладеного суд ухвалює провести розгляд спору по суті у підготовчому судовому засіданні без участі сторін, що узгоджується із положеннями ч. 1 ст.198, ст.223 ЦПК України та не здійснювати у відповідності до положень частини першої статті 247 цього Кодексу фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України у випадку визнання позову відповідачем за результатами підготовчого судового засідання суд ухвалює рішення в порядку, встановленому ст.ст. 206, 207 ЦПК України. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. При цьому суд виходить із наступного. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Аналогічні положення містяться у 15 та 16 статтях ЦК України, за якими кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. За вимогами ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до пункту першого статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру. Відповідно до положень статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до статті 81 зазначеного вище Кодексу кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу, в тім, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обгрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини спору учасниками справи визнаються, а тому доказуванню у відповідності до положень ч.1 ст.81 ЦПК України не підлягають. Сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання сторонами у суду не виникає. Згідно з ч. 3 ст. 148 СК України у разі зміни прізвища одного з батьків прізвище дитини може бути змінене за згодою обох батьків та за згодою дитини, яка досягла семи років. Відповідно до ч. 5 ст. 148 СК України у разі заперечення одним із батьків щодо зміни прізвища дитини спір між ними щодо такої зміни може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. При вирішенні спору беруться до уваги виконання батьками своїх обов'язків щодо дитини, а також інші обставини, які засвідчують відповідність зміни прізвища інтересам дитини. Як вбачається з матеріалів справи, шлюб між сторонами було розірвано ще 02.07.2013, позивач та відповідач разом не проживають, а їх малолтіній син [PERSON] проживає з матір'ю (позивачкою). Після розірвання шлюбу позивачці відновлено дошлюбне прізвище «[PERSON]», відповідач згоди на зміну прізвище дитини не надає, участі в утриманні дитини не приймає. Аналіз положень ст. 148 СК України дає підстави для висновку, інтерес дитини є пріоритетним і визначальним для вирішення спору щодо зміни її прізвища. З огляду на обставини справи, що викладені в позові і які визнав відповідач [PERSON], визнання ним позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб, а тому судом приймається. При таких обставинах суд вважає можливим позов задовольнити і змінити малолітньому прізвище з батькового на материне, враховуючи, що дитина проживає з мамою, бажає мати таке прізвище, і наявність у дитини і матері, які проживають одною сім,єю, однакового прізвища повністю відповідає інтересам дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги задовольняються у повному обсязі, сплачений позивачем при зверненні до суду судовий збір у розмірі 704,80 грн підлягає стягненню на її користь з відповідача у справі [PERSON].

Outcome: approved