Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-04 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до Мелітопольської міської ради про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування. В обґрунтування позову, позивач посилається на те, що [INFO] помер [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить житловий будинок [ADDRESS] із господарським будівлями: житловий будинок "А-1" (незавершене будівництво готовністю 87%), площа забудови 88,0 кв. м., прибудова "а" (за іншими даними "а-1"), площею 21,9 кв. м.; гараж "Б-1", площа 28,0 кв. м.; -літня кухня "В-1", площа 18,8 кв.м.; тамбур "в-1", площа 4,9 кв. м.; сарай "Г-1", площа 11,7 кв.м.; убиральня-душ "Д", площа 2,8 кв. м.; огорожа №1. Позивач є спадкоємцем померлого на підставі заповіту та у встановленому законом порядку прийняв спадщину. Крім Позивача інших спадкоємців у спадкодавця не має. Зазначене майно спадкодавець у встановленому законом порядку почав споруджувати за життя та був забудовником. Так, зокрема, отримав у користування земельну ділянку для будівництва житлового будинку та планувальне завдання для будівництва цього будинку. У подальшому, зазначену земельну ділянку спадкодавець у встановленому законом порядку отримав у власність. До своєї смерті спадкодавець будівництво не встиг скінчити, у наслідок чого зазначений будинок не завершений будівництвом та у встановленому законом порядку на нього право власності за спадкодавцем на момент смерті не було зареєстровано. 07 травня 2014 року приватний нотаріус Мелітопольського міського нотаріального округу [PERSON] винесла постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій, згідно до якої Позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв'язку із тим, що ним не надано документи, які підтверджують право власності спадкодавця на майно. Таким чином, у позасудовому порядку вирішити питання щодо визнання за Позивачем права власності на спадкове майно неможливо, у зв'язку із чим Позивач звернувся до суду. Тому позивач просить суд визнати за ним, [PERSON], в порядку спадкування після померлого [INFO] [PERSON] права та обов'язки забудовника на: житловий будинок "А-1" (незавершене будівництво готовністю 87%), площа забудови 88,0 кв. м.; гараж "Б-1", площа 28,0 кв. м.; літню кухню "В-1", площа 18,8 кв.м.; убиральню-душ "Д", площа 2,8 кв. м.; огорожу №1, які розташовані за адресою: [ADDRESS], та право власності на будівельні матеріали, обладнання тощо, які були використані спадкодавцем при будівництві самочинно збудованих споруд: - прибудова "а" ( за іншими даними "а-1"), площею 21, 9 кв. м.; тамбур "в-1", площею 4,9 кв. м.; сарай "Г-1", площею 17,1 кв. м., що розташовані за адресою: [ADDRESS]. В судове засідання позивач та представник позивача не з'явилися, але надали заяву про розгляд справи у їх відсутності, позов підтримують в повному обсязі. Представник відповідача - Мелітопольської міської ради - в судове засідання не з'явився але надав заяву про розгляд справи у її відсутності, просить прийняти рішення на розсуд суду. У відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України у зв'язку з розглядом справи за відсутності сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Згідно ч.1 ст.212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або законність набуття права власності не встановлено судом. Згідно ч.2 ст.1225 ЦПК України, до спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. Згідно ч.1,2 ст. 1299 ЦК України, якщо у складі спадщини, яку прийняв спадкоємець, є нерухоме майно, спадкоємець зобов'язаний зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна. Право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації цього майна. Відповідно до абз.3 ч. 2 ст. 331 ЦК, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Згідно ч.2 ст. 182 ЦК України, державна реєстрація прав на нерухомість є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов'язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом. Як встановлено в судовому засіданні, [INFO] помер [PERSON] (а.с.5). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої входить житловий будинок [ADDRESS] із господарським будівлями: - житловий будинок "А-1" (незавершене будівництво готовністю 87%), площа забудови 88,0 кв. м.; - прибудова "а" (за іншими даними "а-1"), площею 21,9 кв. м.; - гараж "Б-1", площа 28,0 кв. м.; - літня кухня "В-1", площа 18,8 кв.м.; - тамбур "в-1", площа 4,9 кв. м.; - сарай "Г-1", площа 11,7 кв.м.; - убиральня-душ "Д", площа 2,8 кв. м.; - огорожа №1, площа 7,0 кв.м. Зазначене майно спадкодавець у встановленому законом порядку почав споруджувати за життя та був забудовником. Так, зокрема, отримав у користування земельну ділянку для будівництва житлового будинку та планувальне завдання для будівництва цього будинку (а.с.16-19). У подальшому, зазначену земельну ділянку спадкодавець у встановленому законом порядку отримав у власність, що підтверджується державним актом про право власності на земельну ділянку серія ЯГ №695524 від 16.04.2007 р. (а.с.12). До своєї смерті спадкодавець будівництво не встиг скінчити, у наслідок чого зазначений будинок не завершений будівництвом та у встановленому законом порядку на нього право власності за спадкодавцем на момент смерті не було зареєстровано, про що свідчить лист КП МБТІ вих. №4284 від 05.12.2013 року (а.с.9). У відповідності до змісту ч.1 ст. 376 ЦК України, житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. З вище зазначеного майна спадкодавець за життя самовільно, тобто без відповідного дозволу, побудував господарські будівлі прибудова "а" ( за іншими даними "а-1"), тамбур "в-1", сарай Т-1". Згідно ч.1 ст. 1222 ЦПК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно ч.1,3 ст.1223 ЦПК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. 20.10.2013 року [PERSON] було складено заповіт, згідно якого позивач є єдиним спадкоємцем померлого. На підставі заповіту та у встановленому законом порядку позивач прийняв спадщину (а.с.20,21). Згідно ст.1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно ст.1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. 07 травня 2014 року приватний нотаріус Мелітопольського міського нотаріального округу [PERSON] винесла постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій, згідно до якої позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв'язку із тим, що ним не надано документи, які підтверджують право власності спадкодавця на майно (а.с.8). Згідно п.23, 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. При розгляді справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. Згідно п.3.1 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» відповідно до ст. 67 Закону України "Про нотаріат" свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. 29.11.2013 року інженером технічної інвентаризації нерухомого майна був виготовлений технічний паспорт на зазначений житловий будинок та споруди, відповідно до якого будівництво проведено згідно вимогам законодавства та будівельним нормам. Крім того згідно до висновків КП МБТІ від 04.12.2013 р. №1637, №1636 житловий будинок та господарські споруди знаходяться у задовільному технічному стані (а.с.10,11,13-15). Згідно п.7, 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо спадкодавцем було здійснене самочинне будівництво, до спадкоємців переходить право власності на будівельні матеріали, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва. Якщо будівництво здійснювалося згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обов'язки як забудовника входять до складу спадщини. Статтею 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначений перелік випадків, у яких видається свідоцтво про право власності на нерухоме майно, що підтверджує виникнення права власності. Порядок оформлення права власності на об'єкти нерухомого майна, на які відсутні акти прийняття їх в експлуатацію, наведено в ДБН А.3.1-3-94 "Прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів" та в листі Державного комітету України з будівництва та архітектури від 23 березня 1999 року № 12/5-126, в якому, зокрема, роз'яснюється: - по об'єктах, що збудовані до 5 серпня 1992 року, тобто до прийняття постанови КМУ від 5 серпня 1992 року № 449, якою встановлено порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, при їх реєстрації для оформлення права власності одним із документів є висновок про технічний стан будинку (будівлі), що складається БТІ. Виходячи зі змісту наведених нормативних актів, громадяни, які збудували житлові будинки до 5 серпня 1992 року, могли за умови прийняття їх в експлуатацію відповідними комісіями отримати правовстановлюючі документи на будинок, навіть якщо його споруджено самовільно (самочинно) на земельній ділянці, яка перебуває в їх законному користуванні або у приватній власності. За наявності відповідних доказів судами може визнаватися право власності в порядку спадкування на спірні будинки, збудовані до 5 серпня 1992 року, на які спадкодавцем не було отримано правовстановлюючі документи. За умови наявності акта відведення земельної ділянки під забудову, дозволів на забудову, якщо будинок не було введено в експлуатацію, таке будівництво не може визнаватись самочинним, а є незавершеним. Враховуючи докази, які знаходяться в матеріалах справи, з урахуванням норм законів та з урахуванням листа роз'яснення ВССУ, можливо зробити висновок, що померлим [PERSON] житловий будинок [ADDRESS] були збудовані на законних підставах та відповідно до встановлених законодавством норм, оскільки земельна ділянка була йому відведена саме для будівництва житлового будинку, видано відповідний дозвіл та складено проект. Тому враховуючи, що позивач [PERSON] є єдиним спадкоємцем, за заповітом, з заявою про відмову від прийняття спадщини до державної нотаріальної контори не звертався, відповідач не заперечують проти оформлення права власності за позивачем, на даний час бажає прийняти спадщину та оформити її у встановленому законом порядку, тому суд вважає за необхідне визнати за позивачем право власності на спадкове майно за заповітом. На підставі вищевикладеного, та

Outcome: approved