Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-24 00:00:00

Позивач у вересні 2012 року звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в якому просив стягнути з [PERSON], [PERSON] заборгованості на свою користь за кредитним договором № Е/V071667 від 12.07.2007 року у розмірі 564027,03 грн.; з ПАТ «Акцент - банк», [PERSON], [PERSON] солідарно на свою користь заборгованість у розмірі 10 000,00 грн., та з [PERSON], [PERSON] на свою користь стягнути судовий збір. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що відповідно до договору № Е/V071667 від 12.07.2007 року відповідач [PERSON] отримав кредит 32000 дол. США зі сплатою за користування ним відсотків у розмірі 16,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 12.07.2010 року. Проте, в порушення умов договору [PERSON] свої зобов'язання належним чином не виконав, що стало підставою для звернення до суду. Вимоги до відповідача [PERSON], що випливають зі згаданого договору, були забезпечені шляхом укладання з відповідачами ПАТ "А-Банк" договору поруки № 167 від 20.10.2010 року; договором поруки, укладеним з поручителем [PERSON] у зв'язку з чим вони є солідарними відповідачами за пред'явленим до стягнення боргом. Заочним рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 10 жовтня 2012 року позовна заява Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» до Публічного акціонерного товариства «АКЦЕНТ-БАНК», [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості була задоволена. Ухвалою суду від 06 вересня 2013 року заочне рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 10 жовтня 2012 року за позовною заявою Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» до Публічного акціонерного товариства «АКЦЕНТ-БАНК», [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості скасовано. При новому розгляді справи представник позивача відповідно до заяви просив слухати справу без його участі. Позовні вимоги підтримав та не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чином, про що свідчить поштове повідомлення про вручення, причину неявки суду не повідомив. Відповідач [PERSON] та його представник - адвокат [PERSON] у судові засідання не з'явилися, повідомлялися належним чином, про що свідчить поштове повідомлення про вручення. Відповідно до заяви від 18.04.2014 року просили відмовити у задоволенні позову та застосувати до вимог банку відносно поручителя строк позовної давності. Представник ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК» в судове засідання не з'явився. Про час і місце слухання справи повідомлялись належним чином. Про причину неявки суд не повідомили. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між відповідачем [PERSON] та ПАТ КБ ПриватБанк був укладений кредитний договір № Е/V071667 від 12.07.2007 року, відповідно до умов якого [PERSON] отримав кредит у розмірі 32000 дол. США зі сплатою за користування ним відсотків у розмірі 16,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 12.07.2010 року. У зв'язку з неналежним виконанням відповідачем [PERSON] умов договору № Е/V071667 від 12.07.2007 року заборгованість за ним станом на 05.09.2012 р. склала 574027,03 дол. США., в тому числі 22775,86 дол. США - заборгованість за кредитом; 25979,87 дол. США - заборгованість по процентам за користування кредитом; 19610,88 дол. США - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; 31,29 дол. США - штраф (фіксована частина); 3418, 33 дол. США - штраф (процентна складова). Згідно до ст.ст.526,527,530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно ст. 1054 ЦК України, обов'язком Позичальника за кредитним договором є зокрема повернення кредиту та сплата процентів за користування ним. Згідно статей 598,599 ЦК України договірні зобов'язання припиняються на підставах встановлених договором або законом, а саме: виконання цього зобов'язання, проведеним належним чином. Згідно ст. ст. 549, 611 ЦК України однією із форм відповідальності за порушення зобов'язання є сплата неустойки. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Вимоги до відповідача [PERSON], що випливають зі згаданого договору, були забезпечені шляхом укладання з відповідачем [PERSON] договору поруки № Е/V071667 від 12.07.2007 року. Відповідно до п. 2 даного договору поручитель відповідає перед кредитором у тому ж розмірі, що і боржник, включаючи сплату процентів, нарахованих за користування кредитом, винагород, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків. Пунктом 12 договору поруки № Е/V071667 від 12.07.2007 року сторони дійшли згоди, що строк, в межах якого сторони можуть звернутися до суду з вимогою про захист свого порушеного права або законного інтересу за цим договором, встановлюється протягом п'яти років. Вимоги до відповідача [PERSON], були забезпечені шляхом укладання з відповідачем ПАТ "А-Банк", договору поруки № 167 від 20.10.2010 року. Відповідно до договору поруки № 167 від 20.10.2010 року ПАТ « Акцент-банк» зобов'язався солідарно з боржником відповідати перед банком за виконання зобов'язань за кредитним договором № Е/V071667 від 12.07.2007 року, розмір відповідальності 10000 грн. Строк, в межах якого сторони можуть звернутися до суду з вимогою про захист свого порушеного права або законного інтересу за цим договором, встановлюється протягом п'яти років. Згідно ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Частиною 4 ст. 559 ЦК України передбачено, що порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Проте, з огляду на зміст ст. 6 та ст. 259 ЦК України сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд, в тому числі збільшити строк позвної давності. Оскільки в договорі поруки № Е/V071667 від 12.07.2007 року, укладеного між ПАТ КБ ПриватБанк та [PERSON] сторони дійшли згоди, що строк, в межах якого сторони можуть звернутися до суду з вимогою про захист свого порушеного права або законного інтересу за цим договором, встановлюється протягом п'яти років, суд приходить до висновку, що позивачем строк звернення до суду про стягнення заборгованості з поручителів [PERSON]. [PERSON] та ПАТ «Акцент-Банк» позивачем не порушений, а тому заява відповідача [PERSON] про застосування до вимог банку строку позовної давності задоволенню не підлягає. У зв'язку з тим, що відповідачі належним чином не виконали умови кредитної угоди, допустили прострочення платежів, тому суд вважає, що позовні вимоги законні, обґрунтовані і підлягають задоволенню в повному обсязі. Підстав для звільнення відповідачів від сплати зазначеної суми, або зменшення її розміру судом не встановлено. Враховуючи, що згідно до Договору поруки №167 від 20 жовтня 2010 року ПАТ " Акцент-Банк" поручився перед позивачем за виконання відповідачем [PERSON] умов кредитного договору № Е/V071667 від 12.07.2007 року, які останній не виконав, солідарному стягненню з відповідачів ПАТ " Акцент-Банк" та [PERSON] підлягає заборгованість відповідно до договору поруки у розмірі 10000 грн. Відповідно до ст.ст. 79, 88 ЦПК України сплачені позивачем судовий збір, а також витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, підлягає стягненню з відповідачів [PERSON], [PERSON] по 1609,50 грн. з кожного Відповідно до ст. 11 ЦПК суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Outcome: approved