Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-17 00:00:00

Позивач просить стягнути з відповідача на користь позивача (ТОВ "Галицька торгова компанія") суму боргу 17112,94 грн. Свої вимоги мотивує тим, що по договору від 03.08. 2020 року , видатковому касовому ордеру від 03.08. 2020року позивач надав відповідачу позику в сумі 24000 грн. Залишок непогашеної позики станом на 04.03.2021 становить 17112,94 грн. Згідно наказу від 12.11.2020 року відповідача звільнено з роботи . Строк повернення позики по п. 4.3 договору від 03.08. 2020 - день звільнення з роботи . Тому слід стягнути з [PERSON] на користь позивача суму боргу 17112,94 грн. Представник позивача ТОВ "Галицька торгова компанія" Захаріїв В.Б. (довіреність а.с.9) в судові засідання не з`явився , хоч про дату, час та місце слухання справи був повідомлений у встановленому Законом порядку. В Долинський районний суд поступила заява, згідно якої представник позивача, просить розгляд справи здійснювати за його відсутності, позов підтримує, та просить його задоволити (а.с.17). Відповідач [PERSON] , в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, суду пояснив, що він дійсно отримував в ТОВ "Галицька торгова компанія" позику в сумі 24 000,00 гривень, написавши про це відповідну заяву, яка є в матеріалах справи. Підпис на видатковому касовому ордері про отримання коштів - його. За час роботи у позивача, частину позики він погасив , а частина, в розмірі 17112.12 грн. залишилась не сплаченою . 12.11.2020 року його звільнено з роботи за прогули. Позов він визнає частково, оскільки вважає, що трудові відносини між ним та ТОВ "Галицька торгова компанія" не припинені, оскільки по його розрахунках, при звільненні його з роботи, позивач не провів повного розрахунку, не виплативши йому приблизно 86 000 грн. В останнє судове засідання відповідач не з`явився, причини своєї неявки не повідомив, хоч про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений судом, про що свідчить розписка-повідомлення (а.с.39). Суд, вислухавши пояснення відповідача, дослідивши та оцінивши наявні в справі докази в їх сукупності, вважає, що в матеріалах справи достатньо даних, для вирішення спору. Даний позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного: Ч.1, 3 ст. 12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Ст.1046 ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Ч.1 ст. 631 ЦК України встановлено, що строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. За змістом ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання мають виконуватися належним чином згідно з умовами договору та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. У відповідності до ч.ч.1,3 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок або реального повернення коштів позикодавцеві. Судом встановлено, що 03 серпня 2020 року між ТОВ «Галицька торгова компанія» та [PERSON] , укладено договір №9 позики (безпроцентна цільова), (а.с.19-20). Відповідно до п. 1.1 договору, позикодавець в порядку та на умовах, визначених цим договором, зобов`язується надати позичальнику безпроцентну цільову позику, а останній зобов`язується прийняти позику, використати за цільовим призначенням і повернути дану позику позикодавцеві у визначений цим договором строк. Згідно з п. 2.2 Договору, сума позики становить 24000,00 грн. Пунктами 3.1, 3.2 договору визначено, що строк надання позики позичальнику становить 12 місяців з моменту надходження коштів на розрахунковий рахунок позичальника або отримання коштів готівкою з каси позикодавця, але в будь-якому випадку до моменту розірвання між сторонами трудових відносин. Остаточною датою повернення позики є 02 серпня 2021 року. Відповідно до п.п. 4.3, 4.6 договору, після закінчення строку, вказаного в п. 3.1 цього договору, позичальник зобов`язується протягом 3 робочих днів повернути суму позики, а у разі розірвання між сторонами трудового договору - в день фактичного припинення трудових обов`язків. У разі розірвання між сторонами трудового договору, днем повного розрахунку позичальника з позикодавцем за цим Договором позики вважається день припинення між сторонами трудових відносин. Як підтверджується матеріалами справи, позивач свої зобов`язання за Договором виконав, відповідач отримав від ТОВ «Галицька торгова компанія» позику в сумі 24000,00 грн., що підтверджується копією видаткового касового ордеру від 03 серпня 2020 року (а. с. 22). Відповідно до копії наказу № 275/К (Розпорядження) про припинення трудового договору (контракту) від 12 листопада 2020 року, відповідача [PERSON] звільнено з роботи 12 листопада 2020 року. Підстава звільнення - за прогул, п.4 ст. 40 КЗпП (а. с. 6). Згідно копії картки рахунку 3773 за серпень 2020 року - березень 2021року, за відповідачем [PERSON] , наявна заборгованість в сумі 17112,94 грн., з якої також вбачається, що із заробітної плати працівника [PERSON] , за час його роботи щомісячно стягувались кошти в рахунок погашення боргу, що відповідає умовам Договору №9 позики від 03 серпня 2020 року (а. с. 8). Вказану суму несплаченої позики, визнав в судовому засіданні і відповідач [PERSON] . Будь-яких доказів, які б спростовували проведений позивачем розрахунок заборгованості за вказаним договором відповідачем суду не подано. Таким чином судом встановлено, що відповідач належним чином свої обов`язки за договором позики не виконав, та після звільнення 12.11.2020 року з роботи, в порушення вимог п.п.3.1,4.3 договору позики від 03.08.2020 року , в день фактичного припинення трудових відносин не повернув залишок суми позики, яка станом на час розгляду справи складає 17112,94грн. Враховуючи те, що відповідач, будучи ознайомленим з умовами договору , уклавши договір позики, не виконав його істотні умови щодо порядку та строків повернення коштів, хоча взяв на себе зобов`язання їх виконувати та вчасно погашати заборгованість, суд приходить до висновку, що позов в межах заявлених вимог підлягає до задоволення . Твердження відповідача [PERSON] про часткове визнання позову, а саме, що на його думку трудові відносини між ним та ТОВ "Галицька торгова компанія" не припинені, оскільки позивачем не проведено остаточного розрахунку, суд не приймає до уваги, оскільки спір між звільненим працівником, в даному випадку [PERSON] та працедавцем ТОВ "Галицька торгова компанія", може бути вирішений у встановленом Законом порядку, шляхом подачі відповідного позову. Питання судових витрат слід вирішити у відповідності до вимог статті 141 ЦПК України. На підставі ст.ст. 525, 526, 599,626,628,1046, 1049 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved