Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-06 00:00:00

28 жовтня 2013 року позивач звернувся до суду із позовом про стягнення із відповідачів суми заборгованості за кредитним договором № 11284998000 від 17.01.2008 року в розмірі 73020,67 грн., посилаючись на те, що між Акціонерним комерційним інноваційним банком "УкрСиббанк" та [PERSON] був укладений вказаний кредитний договір, згідно з умовами якого Банк надав Позичальнику кредитні кошти у розмірі 154157,00 грн. з розрахунку 14,00 % річних за весь час фактичного користування кредитом на строк по 19 січня 2015 року. В забезпечення виконання зобов'язань по кредитному договору було укладено договір поруки № 173311 від 17.01.2008 року із [PERSON], відповідно до умов якого відповідачі по справі виступають як солідарні боржники. На виконання умов кредитного договору [PERSON] було надано кредит у вказаному розмірі, тобто позивач повністю виконав свої зобов'язання перед відповідачем за договором. В період дії кредитного договору відповідач не дотримувався умов кредитного договору та не здійснював погашення належних до сплати щомісячних платежів як це передбачено кредитним договором. В зв'язку з чим станом на 14.06.2013 року утворилась заборгованість відповідача перед позивачем у розмірі 73020,67 грн., яку позивач просить солідарно стягнути з відповідачів та судові витрати. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти заочного рішення не заперечує. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про день, час і місце розгляду справи повідомлялись належним чином, причину неявки суду не повідомили. Суд, з урахуванням думки представника позивача, який не заперечує проти заочного розгляду справи у відсутності відповідачів, вважає можливим розглядати справу у його відсутність на підставі ст. 224 ЦПК України. Дослідивши та оцінивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України (надалі ЦК України) за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. В судовому засіданні встановлено, що 17.01.2008 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком "УкрСиббанк" та [PERSON] був укладений кредитний договір № 11284998000, згідно з умовами якого Банк надав Позичальнику кредитні кошти у розмірі 154157,00 грн. з розрахунку 14,00 % річних за весь час фактичного користування кредитом на строк по 19 січня 2015 року (а.с.14-23). Також встановлено, що в забезпечення виконання зобов'язань по кредитному договору було укладено договір поруки № 173311 від 17.01.2008 року із [PERSON], відповідно до умов якого відповідачі по справі виступають як солідарні боржники (а.с.26-27). Відповідно до ст. 512-519 ЦК України, ст. 92, 95 Закону України "Про банки та банківську діяльність", Постанови Правління НБУ №369 "Про затвердження Положення про застосування НБУ заходів впливу за порушення банківського законодавства", 08.12.2011 року між Публічним акціонерним товариством "УкрСиббанк" та Публічним акціонерним товариством "Дельта банк" було укладено Договір купівлі продажу прав вимоги за кредитами (а.с.21-22), відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених договором, УкрСиббанк передає (відступає) Дельта Банку права вимоги за кредитними договорами, внаслідок чого Дельта Банк замінює УкрСиббанк як кредитора (стає новим кредитором) у зазначених зобов'язаннях, а також внаслідок передачі УкрСиббанк Дельта Банку прав вимоги до боржників, Дельта Банку переходить (відступається) право вимагати (замість УкрСиббанк) від боржників повного, належного та реального виконання обов'язків за кредитними та забезпечувальними договорами. Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Отже, відповідно до вищевказаного договору про передачу активів та кредитних зобов'язань ПАТ «Дельта Банк» набув права вимоги по кредитному договору № 11284998000 від 17.01.2008 року. Відповідно до п. 1.4 Договору, кредит надається позичальнику для його особистих потреб а саме на: придбання автомобіля. Згідно п. 1.3.4. Договору, строк сплати процентів встановлено з 01 по 17 число кожного місяця, наступного за тим, за який були нараховані Банком такі проценти. Згідно п. 2.1, 2.2, 2.5, у забезпечення виконання зобов'язання позичальник передає в заставу, а банк приймає рухоме майно, а саме - транспортний засіб марки «Шкода Октавіа», 2007 року випуску та за домовленістю сторін вартість предмету застави складає 154157,00 грн.. Позивач, виконав свої зобов'язання та надав відповідачу кредит у заявленому розмірі, проте, відповідач не виконує свої зобов'язання передбачені умовами кредитного договору. Позивачем 30.04.2013 року була направлена відповідачам досудова вимога про наявність заборгованості в розмірі 62821,21 (а.с.7-10), яку відповідачам потрібно погасити, однак вказану вимогу відповідачі залишили без уваги, погашення заборгованості не здійснили. Відповідно до п. 3.1.2 Договору, Банк має право вимагати від позичальника дострокового повернення всієї наданої йому суми кредиту згідно вимог договору та/або «Кредитного договору» та сплати плати за кредит, змінивши при цьому терміни повернення кредиту та плати за кредит. У зв'язку із порушенням відповідачами своїх зобов'язань за кредитним договором станом на 14.06.2013 року утворилась заборгованість, яка становить 73020,67 грн. і складається із: заборгованості по тілу кредиту в розмірі 45473,15 грн.; заборгованості по відсоткам за користування кредитом в розмірі 27547,52 грн.. Відповідно до вимог ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частки позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченою порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Таким чином суд вважає доведеним суму боргу, що утворилась за відповідачами станом на 14.06.2013 року в сумі 73020,67 грн., яка і підлягає солідарному стягненню з відповідачів на користь позивача, а позов - задоволенню в повному обсязі. Судові витрати по справі суд розподіляє відповідно до вимог ст. 88 ЦПК . Враховуючи викладене,

Outcome: approved