Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, по якому просить суд стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості за кредитним договором №19398936 від 05.07.2011 року у розмірі 20 649, 33 грн.; судові витрати покласти на відповідача. У обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 28.03.2014 року між ТОВ "Фінансова компанія "Центр фінансових рішень" (первісний кредитор) та ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" (позивач) було укладено Договір відступлення прав вимоги №26/12-ФНКю. Відповідно до умов Договору первісний кредитор відступив Позивачу право вимоги до [PERSON] (відповідач) коштів, право на одержання яких належить первісному кредитору на підставі Кредитного договору №19398936 від 05.07.2010 року, а позивач набув право вимоги грошових коштів від відповідача. У зв'язку з істотними порушеннями відповідачем умов Кредитного договору №19398936 виникла прострочена заборгованість за кредитним договором, чим були порушені права позивача, як особи, яка має право вимоги за даним кредитним договором. Наведені вище обставини стали підставою для звернення до суду із даним позовом. Представник позивача до судового засідання не з'явився, про дату, час та місце проведення якого повідомлений належним чином. Від представника позивача на адресу суду надійшли заяви про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявився, про час, дату та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, письмових заперечень на позов не надав, заяв про розгляд справи за його відсутністю до суду не надходило. Відповідно до ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнанні неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо доказів щодо взаємовідносин сторін, а також маючи згоду представника позивача на заочний розгляд справи, суд ухвалив заочно розглядати справу у відсутності належно повідомленого відповідача. З'ясувавши обставини справи та правовідносини сторін, що випливають з таких обставин, дослідивши матеріали справи, надавши їм правову оцінку, судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Правовідносини між сторонами по справі є цивільно-правовими та урегульовані положеннями ЦК України. Згідно ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. По справі встановлені наступні фактичні обставини. 05.07.2011 року між ТОВ " Фінансова компанія « Центр фінансових рішень» та [PERSON] укладено кредитний договір № 19398936, відповідно до умов якого останній отримав кредит в сумі 10500,00 грн., з процентною ставкою 0,01% річних строком на 36 місяців. 28.03.2014 року між ТОВ « Фінансова компанія « Центр фінансових рішень» та ТОВ « Фінансова компанія « Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір відступлення права вимоги № 37/14-ФНКю, відповідно до умов якого, первісний кредитор відступив позивачу право вимоги до відповідача по стягненню коштів, включаючи суму основного зобов'язання ( кредиту), плату за кредитом ( плату за управління кредитом, плату за річною процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов'язань та інші платежі, право на одержання яких належить первісному кредитору. Таким чином, внаслідок передачі банком прав вимоги до боржників, до позивача переходить ( відступається) право вимоги від боржників повного, належного та реального виконання обов'язків за кредитними договорами. Таким чином, ТОВ « Фінансова компанія « Європейська агенція з повернення боргів» набуло право вимоги за кредитним договором № 19398936 від 05.07.2011 року. Станом на теперішній час відповідач не виконує належним чином зобов'язань за кредитним договором, в результаті чого виникла прострочена заборгованість. У відповідності до ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Згідно зі ст.. 1049,1054 ЦК України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строк та на умовах, встановлених договором. Відповідно до Додатку № 1 до Договору відступлення права вимоги № 37/14-ФНКю від 28.03.2014 року позивач набув право грошової вимоги до відповідача в сумі 20 649, 33 грн., з яких : -5164, 96 грн. - заборгованість за основною сумою боргу; -0,39 грн. - заборгованість за відсотками; -5124,22 грн. - заборгованість за платою за управління кредитом; -10359, 76 грн. - заборгованість за пенею. Частиною 1 ст. 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду. Згідно статей 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. У відповідності до ст. 611 ЦК України у випадку невиконання зобов'язання боржником настають правові наслідки у виді відшкодування збитків. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно з вимогами ст. 526 ЦК України зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначеним змістом зобов'язання. Відповідно до ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з вимогами ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Відповідно до вимог ст. 1049 ЦК України боржник зобов'язаний повернути позивачеві гроші в строк та в порядку, встановленими договором. Наслідками порушення відповідачем зобов'язань щодо повернення суми кредиту є право позивача достроково вимагати повернення всієї суми кредиту, що вбачається з положень ч. 2 ст. 1050 ЦК України. Згідно до ч.2 ст. 64 ЦПК України, письмові докази, як правило, подаються в оригіналі. Якщо подано копію письмового доказу, суд за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, має право вимагати подання оригіналу . Суд звертає увагу на той факт, що представником позивача документи, надані до суду на підтвердження своїх позовних вимог, а саме: анкета - заявка, кредитний договір № 19398936 від 05.07.2011 року, додаток до кредитного договору, договір відступлення права вимоги № 37/14- ФНКю від 28.03.2014 року, не завірені належним чином; оригіналів правовстановлюючих документів суду надано не було. Ч.1 ст.60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до ст.. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ч.3 ст.213 ЦПК України, обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. За таких обставин суд вважає, що представником позивач не надано до суду належних та допустимих доказів на підтвердження своїх вимог, отже в задоволенні позову слід відмовити за недоведеністю. Позивач також просить судові витрати покласти на відповідача, а саме суму сплаченого судового збору в розмірі 243, 60 грн. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Оскільки в задоволенні основної частини вимог, суд вважає за необхідне в задоволенні вимоги про стягнення судового збору також відмовити. Висновки суду відповідають вимогам норм права, на які посилається суд під час розгляду справи і фактичним обставинам по справі, а також підтверджується зібраними по справі доказами. У рішенні суду повно відображені обставини, які мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки, які є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні. Розглянувши справу повно, всебічно, об'єктивно та неупереджено, суд вважає заявлені позовні вимоги не доведеними тому вважає за необхідне в їх задоволенні відмовити. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed