Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-14 00:00:00

У квітні 2015 року [PERSON] звернувся до суду із позовом, в обґрунтування якого зазначив, що 14.01.2012 року між ним, [PERSON], та ПАТ "Харківгаз" був укладений Типовий договір про надання населенню послуг з газопостачання. В процесі отримання послуги з газопостачання, ним було виявлено порушення Правил безпеки газопостачання, а саме наявність закритої ділянки внутрішньо будинкової ділянки газопроводу, проведення якої заборонено СНІП 2.04.08.87, в подальшому ДБН В.2.5.-20-2001 «Інженерні обладнання будинків і споруд». В порядку виконання п.33 Типового договору, 03.10.2014 року [PERSON] надав до ПАТ "Харківгаз" претензію стосовно врегулювання питання яке стосується правил безпеки газопостачання, а саме ліквідації небезпечної ділянки газопроводу. Відповідно до ст.ст.33, 34 Типового договору ПАТ "Харківгаз" повинен був надіслати для вирішення питання виказаного в його претензії, свого представника, протягом 5 робочих днів, з дня отримання його претензії, для складання відповідного акта та протягом 5 днів, після складання акту вирішити питання про усунення порушень або надати обґрунтовану відповідь про відмову в цьому. ПАТ "Харківгаз" проігнорував його претензію, та не надіслав свого представника для складання відповідного акту. Тому претензія, зазначив позивач, вважається обґрунтованою та свідчить про надання послуги з газопостачання з порушенням безпеки. Зазначена обставина встановлена ухвалою апеляційного суду Харківської області від 10.02.2015 року, що є безперечним доказом надання послуги відповідачем з порушенням Правил безпеки газопостачання, у звязку із чим існує загроза його життю та його майну, що, відповідно положень Правил побутового обслуговування населення, затвердженого Постановою КМУ № 313 від 16.05.1994 року та Закону України «Про захист прав споживачів», вимог цивільного законодавча є підставою для зменшення на 10% ціни за надану послугу та відшкодування моральної шкоди. Тому просив суд зобовязати ПАТ «Харківгаз» повернути йому 10% вартості сплаченої ним за жовтень 2014 послуги 26 грн.\~ та стягнути грошові кошти, розмір яких повинен визначити суд, в рахунок відшкодування моральної шкоди за душевні страждання за період знаходження у небезпечному стані, починаючи з 04.10.2014 року по 31.10.2014 року. Позивач у судове засідання не зявився, подав суду заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує і просить слухати справу у його відсутності. Представник відповідача, будучі належним чином повідомленим про день та час слухання справи, у судове засідання повторно не зявився, про поважність причини неявки суд не повідомив, що дає підстави для розгляду справи у його відсутності. Відповідно до положень вимог ст.ст. 10, 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи за принципом змагальності, диспозитивністі в межах заявлених вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Дослідивши надані позивачем докази, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 14.01.2012 року між [PERSON] та ПАТ "Харківгаз" був укладений Типовий договір про надання населенню послуг з газопостачання. Тобто правовідносини, що склалися між сторонами є договірними. 03.10.2014р. [PERSON] звернувся до ПАТ «Харківгаз» з претензією про демонтаж закритої ділянки внутрішнього будинкового газопроводу, який проходить через стіну, що відокремлює квартиру № 1 від квартири [ADDRESS]. Як вбачається з наданої позивачем копії ухвали апеляційного суду Харківської області від 10.02.2015 року, у звязку з неотриманням позивачем відповіді на претензію від 03.10.2015 року, він звернувся до Харківського районного суду Харківської області з позовом про захист прав споживачів. Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 20.11.2014 року у задоволенні позову було відмовлено, вказане рішення було залишено без змін вказаною ухвалою апеляційного суду Харківської області. Згідно ст. 33 Типового договору у разі порушення виконавцем умов договору споживач може надати претензію, складену у довільній формі. Представники виконавця повинні зявитися за місцем виклику для складання відповідного акту та протягом пяти днів вирішити питання про усунення порушень або надати споживачеві обґрунтовану відмову. Відповідно до п. 34 Типового договору у разі неприбуття представників виконавця протягом двох робочих днів у містах претензія вважається - обґрунтованою. Як зазначено у судовому рушенні, матеріали справи свідчать, що позивач [PERSON] звернувся з претензією до відповідача 03.10.2014 року. Представники відповідача, як виконавці, в порушення Типового договору, не прибули протягом двох днів і не склали відповідний акт, а обмежилися наданням позивачу відповіді 27.10.2014 року. Таким чином, в силу п. 34 Типового договору претензія позивача від 03.10.2014 року вважається обґрунтованою. Враховуючи, що між сторонами існують договірні правовідносини, то вони регулюються саме договором, якій не передбачає відповідальність виконавця послуг за неналежний розгляд заяв чи претензій. Типовим договором не передбачено відшкодування моральної шкоди чи будь яки інших виплат. Згідно п.3 ч. 1 ст. 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є свобода договору. Таким чином позивач звернувся за захистом своїх прав у спосіб, який не передбачено діючим законодавством для вирішення спірних договірних правовідносин. Також судом встановлено, що відповідно до відповідей ПАТ «Харківгаз», на адресу [PERSON], від 27.10.2014 року 05.06.2014 року, газифікація квартири 1 та квартири [ADDRESS] відповідає проектній документації і не суперечить вимогам ДБН и ПБСГУ. Статтею 10 Закону України «Про захист прав споживачів» визначено, що у разі виявлення недоліків у наданій послузі споживач має право вимагати зменшення ціни послуги. Також, даним законом встановлено відшкодування моральної шкоди у разі порушення прав споживачів. Суд в межах заявлених вимог і наданих доказів, вважає, що позивачем не доведено, що параметри якості природного газу, який він отримує, не відповідають ГОСТу 5542-87, або величина тиску газу менше мінімального допустимого значення, тобто, він отримує послугу неналежної якості, тому доводи щодо надання послуги неналежної якості суд вважає необґрунтованими. Крім того, позивачем не надано доказів щодо порушення правил безпеки. На підставі викладеного, суд відмовляє у задоволенні позовних вимог щодо стягнення суми та моральної шкоди.

Outcome: dismissed