Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-10 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача: Заступник керівника Черкаської місцевої прокуратури звернувся до суду в інтересах держави в особі Черкаської міської ради з позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача: комунальний заклад «Третя Черкаська міська лікарня швидкої медичної допомоги» Черкаської міської ради про відшкодування витрат на стаціонарне лікування. В обґрунтування своїх вимог останній вказував ті обставини, що ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області від 12.02.2019 року закрито кримінальне провадження за обвинуваченням [PERSON] за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України, у зв`язку з примиренням обвинуваченого з потерпілим. З вказаної ухвали вбачається, що [PERSON] [INFO] , близько 19 год. 00 хв., перебуваючи біля будинку [ADDRESS] під час словесного конфлікту з [PERSON] , діючи необережно, проявив злочинну недбалість, не передбачаючи можливості настання суспільно-небезпечних наслідків, схопив [PERSON] двома руками за куртку в області грудей та шляхом ривка в сторону, звалив останнього на землю, при цьому [PERSON] не втримав рівноваги та впав на ліву ногу [PERSON] , в результаті чого [PERSON] отримав тілесні ушкодження у вигляді двохщиколоткового перелому лівого гомілково-ступневого суглобу зі зміщенням уламків, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 02-01/1374 від 26.11.2018 року відносяться до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості, що спричинили тривалий розгляд здоров`я. За даними комунального закладу „Третя Черкаська міська лікарня швидкої медичної допомоги" Черкаської міської ради (лист № 3023 від 21.11.2018), внаслідок отриманих тілесних ушкоджень потерпілий [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні у травматологічному відділенні Третьої Черкаської міської лікарні швидкої медичної допомоги протягом 10 ліжко-днів, в період з 22.10.2018 року по 01.11.2018 року. Згідно фактичної калькуляції одного ліжко-дня, на лікування потерпілого у відділенні травматології за один ліжко-день витрачалось 436 грн. 97 коп. Оскільки, [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні у Третій Черкаській міській лікарні швидкої медичної допомоги 10 ліжко-днів, тому загальна сума витрачених лікувальним закладом коштів, становить 4 369 грн. 70 коп., чим завдано матеріальних збитків державі. Аналіз положень глави 9 КПК України дає підстави дійти висновку, що обвинувачений у кримінальному провадженні звільняється від цивільно-правової відповідальності за шкоду, завдану злочином, у разі встановлення судом відсутності події кримінального правопорушення (ч. 2 ст. 129 КПК України). У разі, коли особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася із потерпілим та відшкодувала завдані збитки або усунула заподіяну нею шкоду, питання про цивільно-правову відповідальність вирішується на загальних підставах. Враховуючи вищевикладене та те, що відповідачем в добровільному порядку шкода завдана закладу охорони здоров`я не відшкодована, тому є всі підстави для стягнення з відповідача витрат на лікування потерпілого, тобто матеріальних збитків завданих державі внаслідок вчиненого кримінального правопорушення. У відповідності до ст. 1206 ЦК України, особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину. Витрати на відновлення здоров`я (лікування) потерпілого, які становлять 4 369 грн. 70 коп. були понесені комунальним закладом „Третя Черкаська міська лікарня швидкої медичної допомоги" Черкаської міської ради, головним розпорядником коштів якої є Черкаська міська рада. Відповідно до ч. 4 ст. 56 ЦПК України прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Витрати, здійснені вищевказаною медичною установою на лікування потерпілого від злочину та непогашення зазначених витрат, призводять до ненадходження коштів до бюджету, що створює навантаження на бюджет та ускладнює процес безкоштовного лікування осіб, які цього потребують, чим завдається істотна шкода державним інтересам. Водночас, додержання всіма учасниками суспільних відносин принципу законності, який закріплено у ст. 68 Конституції України, є обов`язковою умовою досягнення загальнонаціональної мети українського народу - побудови демократичної, соціальної, правової держави. Таким чином, дії [PERSON] порушують не лише матеріальні інтереси держави, а і нематеріальні - порушення принципів законності та верховенства права, що закріплені Конституцією України. З огляду на те, що з листопада 2018 року по теперішній час, витрати на лікування потерпілого [PERSON] до бюджету не відшкодовані, що свідчить про невиконання Черкаською міською радою своїх обов`язків, вказане надає право Черкаській місцевій прокуратурі вживати заходи представницького характеру на захист інтересів держави. Представник позивача в особі заступника керівника Черкаської місцевої прокуратури просив суд стягнути з [PERSON] , [INFO] , (ІПН [NUMBER] ) кошти, які затрачено на лікування потерпілого [PERSON] у сумі 4 369 грн. 70 коп., (чотири тисячі триста шістдесят дев`ять гривень сімдесят копійок) до міського бюджету на користь Черкаської міської ради, яка є головним розпорядником коштів комунального закладу „Третя Черкаська міська лікарня швидкої медичної допомоги" Черкаської міської ради, на р/р 31419544023002, МФО 899998, код ЄДРПОУ 38031 150, одержувач платежу УК у м. Черкасах/Черкаси//24060300, банк: Казначейство України (поле призначення платежу *; 101; кошти, затрачені на лікування потерпілого [PERSON] ). Сторони в судове засідання не зявились, проте про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись у встановленому законом порядку відповідно до п. 1 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, що не перешкоджає розгляду справи відповідно до положень ч. 1 ст. 223 ЦПК України. Заяви та клопотання, інші процесуальні дії у справі: Ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області від 04.06.2019 року відкрито провадження у справі. 11.07.2019 року від прокурора Черкаської місцевої прокуратури Мохонько А.В. через канцелярію суду надійшла письмова заява про розгляд справи без її участі та підтримання позовних вимог. 11.07.2019 року від представника Черкаської міської ради - Настюк О.Р. через канцелярію суду надійшла письмова заява про розгляд справи без її участі та підтримання позовних вимог. 11.07.2019 року від відповідача через канцелярію суду надійшла письмова заява про розгляд справи без його участі, визнання позовних вимог та відсутність заперечень щодо їх задоволення. Встановлені судом обставини: Згідно ухвали Черкаського районного суду Черкаської області від 12 лютого 2019 року, яка набрала законної сили 20.02.2019 року, кримінальне провадження відносно [PERSON] по обвинуваченню за ст. 128 КК України - закрито, у зв`язку з примиренням винного з потерпілим. З ухвали Черкаського районного суду вбачається, що 22.10.2018 близько 19 години 00 хвилин, [PERSON] , перебуваючи біля будинку [ADDRESS] , раптово, під час словесного конфлікту з [PERSON] , діючи необережно, проявив злочинну недбалість, не передбачаючи можливості настання суспільно - небезпечних наслідків, схопив [PERSON] двома руками за куртку в області грудей та шляхом ривка в сторону, звалив останнього на землю, при цьому [PERSON] не втримав рівноваги та впав на ліву ногу [PERSON] . В результаті чого [PERSON] отримав тілесні ушкодження у вигляді двохщиколоткового перелому лівого гомілково - ступневого суглобу зі зміщенням уламків, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 02-01/1374 від 26.11.2018 відносяться до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я. Суд вважає, що винність відповідача у спричиненні тілесних ушкоджень [PERSON] доведена в судовому порядку і на підставі ч. 3, ч. 4 ст. 82 ЦПК України не підлягає доказуванню. З листа Черкаської міської ради від 16.04.2019 року №8118-01-21 до Черкаської місцевої прокуратури вбачається, що Черкаська міська рада не буде вживати самостійні заходи представницького характеру у справах про відшкодування коштів на лікування потерпілих осіб у кримінальних провадженнях. Відповідно до п. 1.2, п. 4.4. статуту комунального закладу «Третя Черкаська міська лікарня швидкої медичної допомоги» Черкаської міської ради, лікарня утворена за рішенням Черкаської міської ради відповідно до Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні". Лікарня заснована на базі відокремленої частини комунальної власності територіальної громади міста Черкаси. Засновником Лікарні є територіальна громада міста Черкаси в особі Черкаської міської ради (далі-Засновник), яка в установленому чинним законодавством порядку представляє спільні інтереси територіальної громади міста Черкаси та здійснює управління об`єктом комунальної власності. Лікарня здійснює некомерційну господарську діяльність, організовує свою діяльність відповідно до затвердженого фінансового плану, самостійно організовує виробництво продукції (робіт, послуг) і реалізує її за цінами, тарифами), що визначаються в порядку, встановленому законодавством. Згідно до калькуляції собівартості 1 ліжко-дня лікування хворого [PERSON] у травматологічному відділенні КЗ «Третя Черкаська міська лікарня швидкої медичної допомоги» Черкаської міської ради з 22.10.2018 року по 01.11.2018 року склало 436,97 грн. З довідки КЗ «Третя Черкаська міська лікарня швидкої медичної допомоги» Черкаської міської ради від 01.11.2018 року №3023 вбачається, що [PERSON] лікувався в стаціонарі КЗ «Третя Черкаська міська лікарня швидкої медичної допомоги» в травматологічному відділенні, протягом 10 ліжко-днів, з 23 жовтня по 01 листопада 2018 року. За період перебування в стаціонарі на хворого використані кошти і медикаменти на суму 4369,70 грн. Норми права, що підлягають застосуванню: Відповідно до ч. 3 ст. 12 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 3 ст. 77 ЦПК України визначено, що сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. (ст. 76 Цивільного процесуального кодексу України) Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою (ч. 6 ст. 82 ЦПК України). ч. 4 ст. 206 ЦПК України визначає, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до ч. 1 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Згідно з частиною першою статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст.1206 ЦК України - особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету. За змістом статті 129 КПК України обвинувачений у кримінальному провадженні звільняється від цивільно-правової відповідальності за шкоду, завдану злочином, у разі встановлення судом відсутності події кримінального правопорушення. Згідно п.3 Постанови Пленуму ВСУ № 11 від 07.07.1995 року «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат», судам слід мати на увазі, що питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з "Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання", затвердженим постановою КМУ № 545 від 16.07.1993 року. Згідно п. 2, п.3, п. 4 «Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16 липня 1993 року, сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі та вартості витрат на його лікування в день. Кількість ліжко-днів визначається на підставі медичної картки стаціонарного хворого (форма 003(у) або інших документів, які підтверджують дати госпіталізації та виписки хворого із стаціонара лікувального закладу.Визначення суми витрат на лікування потерпілого за один ліжко-день провадиться виходячи з фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми фактичних витрат за місяць (в якому проводилось лікування) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентаря та обладнання. Визначена сума коштів на лікування потерпілого стягується судом з обвинуваченого або фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, при ухваленні вироку за позовом закладу охорони здоров`я або прокурора. У разі коли при ухваленні вироку сума коштів, витрачених на стаціонарне лікування потерпілого, ще не була визначена і рішення про їх відшкодування не було прийнято, стягнення провадиться в порядку цивільного судочинства за позовом вказаних юридичних осіб. У такому ж порядку відшкодовуються витрати на стаціонарне лікування особи, яка постраждала від злочину, в разі закриття кримінального провадження за нереабілітуючими обставинами. Стягнені в установленому порядку кошти залежно від джерела фінансування закладу охорони здоров`я, у якому перебував на стаціонарному лікуванні потерпілий, зараховуються до відповідного державного бюджету (Республіки Крим, місцевого чи регіонального самоврядування),або на користь юридичної особи (відомства), якій належить заклад охорони здоров`я. Згідно ч. 1 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом. Відповідно ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший субєкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті. Відповідно до ч. 4 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобовязаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного субєкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або субєктом владних повноважень. Всі ці докази в своїй сукупності є підставами для здійснення прокурором представництва інтересів держави в суді. Разом з тим, їх відсутність в силу статті 23 Закону України «Про прокуратуру» виключає таке представництво. Позиція та висновки суду за результатами розгляду справи: Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності та повноті, враховуючи визнання відповідачем позову в повному обсязі, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Так внаслідок неправомірних дій відповідача [PERSON] , комунальний заклад «Третя Черкаська міська лікарня швидкої медичної допомоги» Черкаської міської ради поніс витрати на лікування [PERSON] , потерпілого від злочину. Кримінальне провадження відносно [PERSON] було закрито судом з нереабілітуючих підстав, а тому є підстави для стягнення з відповідача витрат на лікування особи, яка постраждала від злочину. Кошти, які затрачені лікувальним закладом на лікування потерпілого [PERSON] у сумі 4369,70 грннеобхідно стягнути на користь Черкаської міської ради,яка є розпорядником коштів комунального заклад «Третя Черкаська міська лікарня швидкої медичної допомоги» Черкаської міської ради. Враховуючи, що органом прокуратури попередньо, до звернення до суду, було повідомлено Черкаську міську раду про необхідність вжиття заходів представницького характеру спрямованих на стягнення коштів, витрачених закладами охорони здоров`я в ході лікування потерпілих від кримінальних правопорушень та відмову Черкаської міської ради на вжиття таких заходів, суд вважає що у заступника керівника Черкаської місцевої прокуратури були усі підстави для звернення з позовом до суду самостійно, оскільки орган місцевого самоврядування фактично відмовився здійснювати захист інтересів держави та громади. Судові витрати: Суд вирішує питання про судові витрати у відповідності до ч.6 ст.141 ЦПК України. Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, з [PERSON] слід стягнути на користь держави судовий збір в сумі 1921 грн.

Outcome: approved