Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-17 00:00:00

[PERSON] звернувся із зазначеним позовом, яким просив суд ухвалити рішення про наступне (а.с.5 т.1). 1.Припинити право власності [PERSON] на 1/6 ідеальну частку у праві спільної часткової власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] та 1/3 ідеальну частку у праві власності на земельні ділянки для обслуговування житлового будинку і господарських будівель загальною площею 0,24 га (нуль цілих двадцять чотири сотих гектара), розташованих на території с. Зарічани Зарічанської сільської ради Житомирського району Житомирської області, які належали [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] , виданий 28 березня 1996 року. 2.Визнати за [PERSON] , право власності на 1/6 частину будинку з господарськими будівлями та спорудами, які розташовано по [ADDRESS] та на 1/3 ід. частку земельних ділянок для обслуговування житлового будинку і господарських будівель загальною площею 0,24 га (нуль цілих двадцять чотири сотих гектара), розташованих на території с. Зарічани Зарічанської сільської ради Житомирського району Житомирської області, які належали [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] , виданий 28 березня 1996 року. 3.Виплатити спадкоємцям [PERSON] за спадковою трансмісією - [PERSON] і [PERSON] з депозитного рахунку територіального управління Державної судової адміністрації України в Житомирській області грошову компенсацію в розмірі вартості частки у праві власності на майно [PERSON] , яку буде внесено мною на рахунок після проведення судової будівельно-технічної експертизи. 4.Виділити в натурі [PERSON] , 1/3 ідеальних частин житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] , які складаються з наступних приміщень та господарських будівель: житлова кімната № 1-4 площею 20,9 кв.м., коридор № 1-3 площею 7,7 кв. м., кухні № 1-2 площею 11,8 кв.м., коридор № 1-1 площею 5,97 кв.м. (загальна площа складала 8,3 кв.м.), кладова площею 5,2 кв.м., - та наступні господарські будівлі: сарай під літерою "В" площею 25,2 кв.м., погріб під літ "Ж" площею 6 кв.м., гараж під літ "З" площею 31,5 кв.м., літня кухня під літ "И" площею 13,5 кв.м., туалет під літ. К" площею 1,1 кв. м., колодязь під літ "К" у спільне користування співвласників будинку. 5.Виділити в натурі [PERSON] , 2/3 ідеальних частин земельних ділянок для обслуговування житлового будинку і господарських будівель загальною площею 0,24 га (нуль цілих двадцять чотири сотих гектара), розташованих на території с. Зарічани Зарічанської сільської ради Житомирського району Житомирської області, які належали [PERSON] на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії [NUMBER] від 28 березня 1996 року (акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 113). 6.Стягнути з [PERSON] і [PERSON] 4 000 грн. (чотири тисячі грн.) в якості грошової компенсації вартості моєї частки у праві власності на автомобіль "ВАЗ-21063", державний номерний знак [NUMBER] [NUMBER] ", визнавши за ними право власності на 1/3 ід. частку даного автомобіля. 7.Припинити зобов`язання [PERSON] і [PERSON] щодо сплати на мою користь 4000 грн. грошової компенсаці за 1/3 частину автомобіля "ВАЗ-21063", державний номерний знак " [NUMBER] ", шляхом часткового зарахування вказаної суми в рахунок зобов`язання шодо сплати мною через депозитний рахунок територіального управління Державної судової адміністрації України в Житомирській області грошової компенсації за 1/6 ідеальну частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] і [ADDRESS] та 1/3 ідеальну частку у праві власності на земельні ділянки в с. Зарічани Зарічанської сільської ради Житомирського району і області, які належали [PERSON] . В обґрунтування заявленого представниками позивача повідомлено суду наступне. Заявник разом з іншими особами є спадкоємцями майна [PERSON] . За таких обставин просили суд заявлені вимоги задовольнити в повному обсязі. Під час розгляду справи, 22 листопада 2014 року, померла одна із співвідповідачів - [PERSON] і до участі у справі залучено її правонаступника [PERSON] (а.с.21 т.2). Остання, в свою чергу, щодо спірного майна заявила власний позов, що розглядався в окремому провадженні. Рішенням суду дані справи об`єднані в одне провадження і два позови - [PERSON] , відповідно, як первісний, а [PERSON] , як зустрічний слухались в одному провадженні (третій том даної справи спочатку був окремою цивільною справою за позовом [PERSON] , а після об`єднання став відповідним томом даної справи). Заявлені вимоги [PERSON] неодноразово змінювала і у останній редакції просила суд ухвалити рішення (а.с.117 т.1), яким визначити наступне. 1.Визнати за [PERSON] право власності на земельну ділянку площею 0,075 га в с. Зарічани Житомирського району в порядку спадкування після смерті [PERSON] . 2.Виділити [PERSON] земельну ділянку площею 0, 1000 га, вартістю 119 910 грн., що знаходиться на території Зарічанської сільської ради Житомирського району та належала [PERSON] відповідно до державного акту на право власності на землю серії [NUMBER] від 28 березня 1996 року, та припинити право [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] у праві спільної часткової власності на зазначену земельну ділянку шляхом стягнення на їх користь грошової компенсації у розмірі 39 970 грн. - на користь [PERSON] , 19 985 грн. - на користь [PERSON] , 19 985 грн. - на користь [PERSON] 3.Виділити [PERSON] веранду (приміщення І), 28/100 частин коридору площею 2, 33 кв.м (приміщення 1-1) та кімнату площею 18,9 кв.м ( приміщення І-5), господарські будівлі: літню кухню та 1/6 частину колодязя, загальною вартістю 150 062 грн. в житловому будинку за адресою: [ADDRESS] , поклавши на неї обов`язок виконати роботи щодо ізоляції виділених приміщень відповідно до першого варіанту розподілу житлового будинку, господарських будівель та споруд висновку експерта № 176/03-2016 за результатами проведення судової будівельно - технічної та земельно - технічної експертизи від 21 березня 2016 року, в т.ч. демонтувати існуючу перегородку в коридорі (приміщення 1-1) та влаштувати нову перегородку, яка розподілить коридор (І-1) на коридор площею 2, 33 кв.м та приміщення площею 5,97 кв.м, та зобов`язавши [PERSON] не чинити перешкод у проведенні робіт. 4.Виділити [PERSON] земельну ділянку, що складається з земельних ділянок площею 98, 0 кв.м та 296, 01 кв.м. з залишенням земельної ділянки площею 61.8 кв.м у спільному користуванні, під багаторічними насадженнями та будівлями житлового будинку за адресою: [ADDRESS] відповідно до першого варіанту розподілу земельної ділянки висновку експерта №176/03 - 2016 за результатами проведення судової будівельно - технічної та земельно - технічної експертизи від 21 березня 2016 року. 5.Визнати за [PERSON] право власності на 1/3 частину автомобіля марки ВАЗ - 21063, державний номерний знак [NUMBER] , в порядку спадкування після смерті [PERSON] . 6.Виділити [PERSON] 1/3 частину автомобіля марки ВАЗ - 21063, державний номерний знак [NUMBER] шляхом стягнення грошової компенсації у розмірі 4 000 грн. на її користь з [PERSON] , 2 000 грн. з [PERSON] , [PERSON] в рівних частках по 1 000 грн. з кожного, припинивши право [PERSON] у праві спільної часткової власності на зазначений транспортний засіб. В обґрунтування заявленого суду повідомила, що за життя її спадкодавцеві, [PERSON] виділено певне нерухоме майно рішенням суду, що набуло законної сили, однак не вирішено питання щодо земельної ділянки під ним. Мало того є інше майно не охоплене згадуваним рішенням суду, що підлягає вирішенню в судовому порядку, адже добровільним шляхом дане питання не вирішується. Первісний позов [PERSON] вважає безпідставним та таким, який не підлягає до задоволення. Інші учасники розгляду слухань справи не відвідували і судом вирішено проводити без їх участі, хоча вони належним чином завчасно та неодноразово повідомлялись про існування даної справи і проведення у ній засідань. Автори позовів не наполягали на обов`язковій участі сторін, які не з`являлись. Заслухав пояснення присутніх учасників розгляду та дослідив надані ними матеріали судом встановлено наступні фактичні обставини справи. 1 липня 1987 року видано технічний паспорт на спірне домоволодіння, що визначає його приміщення та інші характеристики (а.с.18-20 т.1). 5 грудня 1988 року на ім`я [PERSON] видано свідоцтво про право власності на 1/2 ідеальну частину житлового будинку та надвірних будівель за адресою [ADDRESS] (а.с.12 т.1) (далі за текстом спірний житловий будинок). 28 березня 1996 року [PERSON] видано державний акт на дві земельні ділянки загальною площею 0,24 га в тому числі 0,10 га вільна від забудов. Інша земельна ділянка під спірним домоволодінням. Цільове призначення обох земельних ділянок визначено для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд (а.с.21 т.1). [INFO] у віці 81 року в с. Зарічани Житомирського району Житомирської області помер [PERSON] (а.с.25,199-229 т.1), батько [PERSON] та [PERSON] Даний спадкодавець лишив заповіт на трьох осіб [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] (а.с.206 т.1). Всі три спадкоємці спадщину прийняли. 29 жовтня 2007 року вироблено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки [PERSON] площею 0,1282 га, що за адресою [ADDRESS] (а.с.125-154 т.2). 11 березня 2008 року вироблено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки [PERSON] площею 0,18 га, що за адресою [ADDRESS] (а.с.103-124 т.2). Документація [PERSON] та [PERSON] отримувалась судом з метою визначення меж землекористування спірного у даній справі, адже власної документації сторони щодо такої ділянки не мають, три ділянки фактично сформовані та снують фізично, а отримання документації земельних ділянок суміжних землекористувачів давало можливість визначити межі спірної земельної ділянки. 18 червня 2008 року судом у справі № 2 - 237\\08 за [PERSON] визнано право власності на таке спірне майно з урахуванням ухвали про виправлення описки від 17 липня 2008 року: 1\\6 (1\\3 від 1\\2) спірного житлового будинку; 0,08 га земельної ділянки в с. Зарічани та 1\\3 частину автомобіля марки "ВАЗ 21063" реєстраційний номер " [NUMBER] " (а.с.13-14 т.3). 29 липня 2008 року [PERSON] уклала договір про розроблення технічної документації із землеустрою для отримання свідоцтва про право власності на успадковану земельну ділянку площею 0,08 га в с. Зарічани, однак до кінця довести не змогла адже [PERSON] не надавались правовстановлюючі документи на таке майно (а.с.19 - 24 т.3). 16 жовтня 2008 року отримано витяг з реєстру прав власності на нерухоме майно за яким власниками спірного домоволодіння рахуються такі особи і з наступними частинами: [PERSON] 1\\2 частина, [PERSON] 1\\3 та [PERSON] 1\\6 (а.с.28,72 т.1). 22 лютого 2010 року у справі № 2-140\\10 за позовом [PERSON] до [PERSON] та [PERSON] вирішено визнати за позивачем та виділити 1\\6 (1\\3 від 1\\2) частини домоволодіння за спірною адресою (а.с.17 т.1) 29 червня 2010 року виготовлено оновлений технічний паспорт на спірний житловий будинок (а.с.74-78 т.1). 22 листопада 2010 року судом у справі № 2-1703\\10, за позовом [PERSON] до [PERSON] та [PERSON] з урахуванням ухвали суду про виправлення описки від 3 грудня 2010 року, вирішено визнати, серед іншого, за [PERSON] право власності на 1/6 частину спірного житлового будинку, 0,0800 га земельної ділянки в с. Зарічани та на 1\\3 частину автомобіля марки "ВАЗ 21063" реєстраційний номер " [NUMBER] " (а.с.14-16 т.1). 6 листопада 2011 року винесено рішення Житомирським РВ УМВС України в Житомирській області про відмову в порушенні кримінальної справи по факту зникнення автомобіля марки "ВАЗ 21063" реєстраційний номер " [NUMBER] " (а.с.24 т.1). [INFO] у віці 55 років в с. Станишівка Житомирського району Житомирської області помер [PERSON] , брат [PERSON] та, відповідно, син [PERSON] (а.с.26 т.1). Після його смерті заведена спадкова справа і його спадкоємцями є його сини [PERSON] та [PERSON] які успадкували по половині квартири в смт Новогуйвинську, яка не є предметом спору у даній справі (а.с.195-198 т.1). 24 вересня 2014 року [PERSON] відмовлено у державній реєстрації права власності на 1\\6 частину земельних ділянок за адресою [ADDRESS] (а.с.8 т.1). 6 березня 2015 року отримано інформацію з реєстру прав власності на спірне нерухоме майно за яким співвласниками даного будинку рахувались наступні особи із відповідними частками: [PERSON] із ідеальною часткою 1\\6 частина, [PERSON] 1\\6, [PERSON] 2\\6 та [PERSON] 1\\6 (а.с.128 т.1). 12 червня 2015 року видано свідоцтво про право на спадщину [PERSON] , яка померла [INFO] за її заповітом на ім`я [PERSON] , що складається з 1\\6 частини спірного житлового будинку (а.с.21 т.2). 24 червня 2015 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після [PERSON] , що складається із земельної ділянки площею 0,08 га в с. Зарічани у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів на таке майно (а.с.17 т.3). 21 березня 2016 року експертом дано висновок №176/03-2016 за результатами проведення судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи, яким зазначено наступне. Поділ спірного житлового будинку господарських будівель та споруд на окремі квартири відповідно до ідеальних часток співвласників не представляється можливим (по 1/6 частині: [PERSON] ; [PERSON] та [PERSON] та 1/2 частині [PERSON] та [PERSON] ). Існують варіанти поділу земельної ділянки загальною площею 1276 квадратних метри між усіма трьома співвласниками з наявністю земель спільного користування такими співвласниками (а.с.63-101 т.2). Даний варіант вирішення поділу домоволодіння не влаштував позивачів за первісним та зустрічними позовами у зв`язку із тривалими та неприязними відносинами між ними. Наявність земель спільного користування буде лише сприяти продовженню конфлікту. 6 липня 2016 року [PERSON] виготовлявся черговий технічний паспорт на спірне домоволодіння (а.с.63-68 т.3). 14 вересня 2017 року експертом дано висновок № 403\\09-2017 за результатами проведення додаткової судової будівельно-технічної експертизи, яким встановлено єдиний варіант поділу спірного житлового будинку та єдиний варіант поділу земельної ділянки з наявністю земель спільного користування із часткою сторін [PERSON] , [PERSON] , а також спільна частка [PERSON] та [PERSON] по 1/3 частині (від 1/2) (а.с.134-167 т.3). Судом досліджено інвентарні справи на будинковолодіння [ADDRESS] та [ADDRESS] з відповідною технічною документацією (а.с.170 - 255 т.3). 13 грудня 2017 року [PERSON] та [PERSON] звернулись до суду із заявами, якими визнали позов [PERSON] , не заперечують про припинення їх права власності на належні частки земельної ділянки загальною площею 0,10 га з грошовою компенсацією по 19 985 гривень кожному та визнанням власником такого майна [PERSON] (а.с.45,46 т.4). 25 березня 2019 року виготовлено висновок експерта № 42/03-2019 за результатами проведення додаткової судової оціночно-будівельної, будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи із зазначенням варіантів поділу спірного домоволодіння без часток співвласників [PERSON] та [PERSON] , а також визначення порядку землекористування під таким домоволодінням без наявності земель спільного користування (а.с.3-51 т.5). 2 травня 2019 року представником [PERSON] подано звіт про експертну грошову оцінку земельної ділянки площею 0,10 га, що в с [ADDRESS] району [ADDRESS] області, яким визначено, що її вартість становить 269 830 гривень (а.с.76-91 т.5). 27 травня 2019 року виготовлено висновок експерта № 737/05-2019 за результатами проведення судової оціночно-земельної експертизи, яким визначено, що дійсна ринкова вартість земельної ділянки площею 0,10 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд, що в с. Зарічани в цінах на дату дослідження становить 185 000 гривень (а.с.115-131 т.5). Правовідносини між сторонами врегульовані наступними положеннями законодавства України. Майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно (ст. 355 ЦК України). Власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Суб`єктами права спільної часткової власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, держава, територіальні громади (ст. 356 ЦК України). Співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації (ст. 364 ЦК України). Право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування майном є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї. Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду (ст. 365 ЦК України). Проаналізував фактичні обставини справи та норми законодавства, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення обох позовів з огляду на наступне. Обидва позивачі, суд вважає, є законними співвласниками спірного майна та мають право на виділ його часток, який не можуть здійснити самостійно через тривалі та не приязні стосунки. Розмір їх часток визначений попередніми рішеннями суду. Поділ приміщень будинку між співвласниками вимагає лише формального визначення адже фактично відбувся та сторони ними користуються тривалий час. За таких обставин суд визначає приміщення сторонам відповідно до варіанту № 1 (а.с.40 т.5) проведеної у справі експертизи № 42/03-2019 від 25 березня 2019 року (а.с.3-51 т.5). Даний варіант і відповідає фактичному користуванню, що не оспорювалось сторонами під час слухання справи. Суд погоджується із усіма наданими на розгляду суду висновками судів та вважає їх правильними, однак враховуючи побажання сторін результати їх дещо різняться. Відмінності між собою, суд не вважає такими, які суперечать самі собі, або іншим матеріалам справи, щоб вимагало окремого реагування суду, адже відмінності викликані, суд вважає зміною побажань сторін щодо результатів здійснюваного дослідження. Варіант поділу земельної ділянки між позивачами суд вирішує наступним чином. Зазначеними нормами ЦК України визначено, що виділ частки майна з відступом від рівності часток допускається лише за умови письмового погодження та попереднього внесення на депозитний рахунок суду грошової компенсації за збільшену частку. Такі вимоги законодавства та ставлення сторін до заявлених вимог, суд вважає, не дозволяє визначити варіант землекористування, що у додатку № 12 до варіанту № 5 (а.с.50 т.5) і запропонований [PERSON] , адже [PERSON] не бажала і не сплачувала грошові кошти за компенсацію відступу від рівності часток тобто у зв`язку із збільшенням її частки. В свою чергу варіант землекористування запропонований експертом у додатку № 10 до варіанту № 3 (а.с.48 т.5) чітко входить у частку [PERSON] відповідно до її розміру будинковолодіння і також не передбачає спільного землекористування та компенсації відступу від рівності часток і судом він приймається за уваги при прийнятті даного рішення, як найбільш сприйнятний. В свою чергу такий варіант поділу земельної ділянки без сплати [PERSON] компенсації за збільшення його частки не можливо здійснити, тому суд земельну ділянку загальною площею 851 кв м виділяє у спільне користування [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] із їх частками у такому майні, відповідно, 1\\3 та по 1 [ADDRESS] за братами [PERSON] . Вирішуючи вимоги про земельну ділянку площею 0,10 га в с. Зарічани з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд суд вирішує наступне. Експертом визначено, що дана земельна ділянка не може бути поділена між співвласниками. Отже, такий об`єкт нерухомості підлягає виділу лише одному співвласнику. Обидва позивачі виявили бажання отримати її у особисту власність. Натомість [PERSON] надав суду на дослідження експертне дослідження вартості такого об`єкту нерухомості, який представник [PERSON] заперечувала, адже такий документ не є доказом у справі. Одночасно, [PERSON] надала суду висновок експерта щодо оцінки даної земельної ділянки. Брати [PERSON] та [PERSON] виявили бажання віддати свої частки [PERSON] за умови сплати нею грошової компенсації такого майна. Проаналізував дану групу доказів, суд погоджується з доводами представника [PERSON] та задовольняє її вимоги про виділення їй даної земельної ділянки з огляду на наступне. Наданий нею висновок суд приймає як доказ, який об`єктивно підтверджує дійсну ринкову вартість об`єкту нерухомості. На отримання такої частини вартості погодились два інших та зазначених співвласники. У сукупності зазначені обставини, на переконання суду, дають підстави стверджувати про даний варіант вирішення спору, як найбільш правильний та такий, який відповідає бажанню більшої кількості співвласників. Прийняв рішення щодо усіх вимог пов`язаних із нерухомим майном суд вирішує зазначити і наступне. Стосовно будинку суд застосовував частку спадкоємців 1\\6 (1\\12 стосовно [PERSON] та [PERSON] ) адже спадкодавець мав у власності тільки 1\\2 частину такого майна. В свою чергу земельні ділянки належали даній особі одноособово, тому при розподілі застосовувалась, відповідно, їх частка 1\\3 (1\\6 для [PERSON] та [PERSON] ). Стосовно такого спадкового майна як автомобіль марки "ВАЗ 21063" суд вирішує наступне. Дане майна фактично лишилось у спадкоємців [PERSON] та [PERSON] . Заявлені позивачами вимоги не декларують претензій щодо такого майна, а висловлені позиції не заперечують подальшого їх збереження за даними особами. Вартість автомобіля визначена і сторонами не спростовувалась в 12 тисяч гривень. За таких обставин суд вирішує залишити автомобіль у спільній частковій власності [PERSON] та [PERSON] із стягненням з їх вартості двох третин на користь кожного з позивачів - по 4 тисячі, на кожного позивача тобто по 2 тисячі з [PERSON] та [PERSON] на користь [PERSON] та [PERSON] У даній справі суд зазначає спадкоємця [PERSON] - [PERSON] адже саме так правильно на даний час прописано його прізвище. У зв`язку із таким написанням прізвища спадкоємець окремо звертався у свій час із позовом про визнання заповіту таким, яким стосується його як спадкоємця. Вимоги [PERSON] про припинення права власності спадкодавця [PERSON] на будь-яке майно задоволеними бути не можуть адже не передбачались вимогами матеріального закону ані 1960 року ані 2004 року. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial