Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-06 00:00:00

У вересні 2014 року позивач [PERSON] звернулася до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до відповідачів [PERSON], ПАТ "Легбанк", треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу [PERSON], приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу [PERSON], про визнання недійсними довіреності та договору іпотеки. 06.10.2014 року представником позивача подано до суду заяву про забезпечення позову, в якій вона просила суд накласти арешт на квартиру [ADDRESS], що належить на праві власності [PERSON] Сторони в судове засідання не з'явилися. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява представника позивача [PERSON] про забезпечення позову не підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1, ч.3 ст.151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову. Згідно з ч.3 ст.151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити в подальшому неможливим виконання рішення суду. Ч.2 ст.152 ЦПК України передбачено, що у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову. Відповідно до абз.1 ч.4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року №9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" суд (суддя), розглядаючи заяву про забезпечення позову, має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Заявником не зазначено жодного доказу на підтвердження наявності обставин, що утруднюють чи можуть зробити неможливим в майбутньому виконання рішення у справі. Натомість представник позивача [PERSON] обмежується лише нічим невмотивованим припущенням, що відповідач ПАТ "Легбанк" під час розгляду справи може вчинити будь-які дії щодо спірної квартири, зокрема, зареєструвати за банком право власності на квартиру, яка належить позивачеві на праві приватної власності. Крім того, заявник у своїй заяві про забезпечення позову вказує, що ПАТ "Легбанк" має широке коло повноважень щодо звернення стягнення на предмет іпотеки - квартиру [ADDRESS]. Однак, представником позивача не зазначено посилання на докази на підтвердження того, що будь-яким органом Державної виконавчої служби України здійснюється виконавче провадження, в межах якого державним виконавцем вчиняються дії, спрямовані на звернення стягнення на вищезазначену квартиру. Таким чином, заява про забезпечення позову не містить підстав та обґрунтування необхідності застосування вказаних обмежень. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: dismissed