Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-29 00:00:00

Позивач ПАТ "КБ "ПриватБанк" звернувся в суд з цивільним позовом [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги мотивує тим, що 18.08.2008 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір б/н, згідно умов якого відповідачу було надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Стверджує, що відповідач своїх зобов'язань за кредитним договором не виконав, внаслідок чого у нього виникла заборгованість станом на 30.11.2014 року у загальному розмірі 28 758, 63 грн., з яких 9 554, 7 грн. - заборгованість за кредитом, 16 435, 08 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 2 768,85 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом, а також штрафи в розмірі 500,00 грн. - фіксована частина та 691,22 грн. - процентна складова. Від цієї суми заборгованості віднімається сума у розмірі 14 934, 29 грн., яка задоволена Галицьким районним судом м. Львова від 18.04.2011 року, різниця становить 13 824, 34 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, не повідомив суд про причини своєї неявки, хоча про час та місце судового розгляду був належним чином повідомлений, однак подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, вказує про те, що позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, не повідомив суд про причини своєї неявки, хоча про час та місце судового розгляду був належним чином повідомлений, однак подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності та заяву про застосування строків позовної давності та про відмову у задоволенні позовних вимог. Свої вимоги мотивують тим, що кредитний договір між сторонами було укладено 18.08.2008 року а 06.04.2011 року було здійснено останній платіж в погашення кредиту у розмірі 900, 00 грн. Оскільки, про несплату чергового платежу за кредитом позивачу стало відомо, 29.04.2011 року а про невиконання зобов'язання з повного повернення кредиту по завершенню дії платіжної картки 19.08.2011 року, тому саме цей день необхідно вважати початком перебігу строку позовної давності. Позовну заяву позивачем подано до суду 28.01.2015 року, з пропущенням строку позовної давності. Відповідно до вимог ст.197 ч.2 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 18.08.2008 року між сторонами у цій справі було укладено кредитний договір б/н, що зокрема підтверджено анкетою-заявою про приєднання до умов та правил надання банківських послуг у ПриватБанку від 18.08.2008 року. Тим самим відповідач підтвердив, що підписана ним заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг ", "Правилами користування платіжною карткою " та "Тарифами банку ", складає кредитний договір. На підставі договору кредиту відповідачу було надано кредитні кошти у розмірі 10 000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Згідно умов кредитного договору щомісяця в період сплати, позичальник зобов'язувався надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитним договором, яка складається із заборгованості за кредитом, відсотків та комісії, а також інших витрат згідно умов кредитування. У відповідності до положення ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1 ст. 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Боржник вважається таким, що прострочив зобов'язання, якщо він не приступив до його виконання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ст. 611 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Свої зобов'язання за договором відповідач не виконав, через що у нього сформувалася заборгованість у загальному розмірі 28 758, 63 гривень, з яких 9 554, 7 - гривень заборгованості за кредитом, 16 435, 08 гривень - заборгованості по процентам за користування кредитом, 2 768, 85 гривень заборгованість по комісії за користування кредитом, Згідно рішення Галицького районного суду м. Львова від 18.04.2011 року, вбачається що з відповідача вже стягнуто заборгованість за кредитним договором №б/н від 18.08.2008 року в розмірі 14 934, 29 гривень, тому загальна заборгованість у відповідача становить 13 824, 34 гривні а також штрафи в розмірі 500,00 гривень штрафу (фіксована частина), 691,22 гривня штрафу (процентна складова). Згідно ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Згідно ч. 1 ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. У відповідності до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). В силу положень ст. 267 ч.4 ЦК України сплив позовної давності, про застосування, якої заявлено стороною у спорі є підставою для відмови у позові. Як вбачається із п. 9.12 Умов та правил надання банківських послуг, договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін, не проінформує іншу сторону про припинення дії Договору він автоматично лонгується на такий же термін. Як вбачається з матеріалів справи, а саме з розрахунку заборгованості за кредитним договором транзакція за платіжною карткою відповідача, тобто поповнення карткового рахунку востаннє здійснювалось 06.04.2011 року, наступне поповнення картки повинно було здійснитися 29.04.2011 року, однак відповідач цього здійснив. Таким чином, початок перебігу строку позовної давності у позивача виник 29.04.2011 року а саме з моменту, коли він дізнався про порушення свого права, а тому, закінченням строку позовної давності слід вважати 29.04.2014 року. Як вбачається із матеріалів справи позивач звернувся до суду із вказаним позовом 28.01.2015 року, тобто з пропуском трирічного строку позовної давності для звернення до суду із вказаними позовними вимогами щодо кредитних зобов'язань [PERSON] за кредитним договором № б/н від 18.08.2008 року. Враховуючи вищенаведене, в задоволенні позову слід відмовити у зв'язку з спливом строку позовної давності, на підставі ч. 4 ст. 267 ЦК України.

Outcome: dismissed