Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-24 00:00:00

Позивач звернувся до Дарницького районного суду м. Києва з позовом, в якому просив: стягнути на користь Публічного акціонерного товариства „Альфа-Банк", ідентифікаційний код 23494714, з [PERSON], ідентифікаційний номер [NUMBER], заборгованість за кредитом - 389514,19 грн., заборгованість по відсотках - 105539,27 грн., пеню - 1806945,14 грн., а всього 2301998,6 грн. В обґрунтування позовних вимог у позові, зокрема зазначено, що між ЗАТ „Альфа-Банк", код ЄДРПОУ 23494714, правонаступником якого є позивач (далі Банк) та [PERSON] було укладено кредитний договір від 23 жовтня 2007 року, зобов'язання за яким Банк виконав повністю - надав [PERSON] кредит на суму 38159,81 доларів США, а останній свої зобов'язання не виконав належним чином - станом на 18.07.2014 року не сплатив на користь позивача заборгованість по вказаному кредитному договору, яка відповідно до його умов складається із заборгованості за кредитом - 33437,26 доларів США, заборгованості по відсотках - 9059,86 доларів США, та пені за останні 12 місяців - 155114,49 доларів США, а всього становить суму2301998,6 грн. (за курсом НБУ станом на 18.07.2014 року). Крім того, договір поруки від 23 жовтня 2007року був укладений між ЗАТ „Альфа-Банк" (правонаступником якого є позивач) та відповідачем [PERSON], зобов"язання за яким цей відповідач не виконала - не оплатила позивачу вказану заборгованість [PERSON]перед позивачем за вказаним кредитним договором. Представник позивача просив позов задовольнити. Відповідно до положень ст.60 ЦПК України: кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу; докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі; доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. А відповідно до положень ст.61 ЦПК України: обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню; обставини, визнані судом загальновідомими не потребують доказування. Проаналізувавши наведені дані, всі матеріали справи, в тому числі, копії: вказаного кредитного договору, договору поруки та вимоги (з додатками); паспортів та довідок про ідентифікаційний номер відповідачів, суд встановив наступні факти та відповідні ним правовідносини. Між ЗАТ „Альфа-Банк", код ЄДРПОУ 23494714, правонаступником якого є позивач (далі Банк) та [PERSON] було укладено кредитний договір від 23 жовтня 2007 року, зобов'язання за яким Банк виконав повністю - надав [PERSON] кредит на суму 38159,81 доларів США, а останній свої зобов'язання не виконав належним чином - станом на 18.07.2014 року не сплатив на користь позивача заборгованість по вказаному кредитному договору, яка відповідно до його умов складається із заборгованості за кредитом - 33437,26 доларів США, заборгованості по відсотках - 9059,86 доларів США, та вищевказаної пені, яку суд вважає за належне зменшити до 1000 грн., враховуючи положення ст.551 ЦК України, і таким чином, загальна сума заборгованості, яка підлягає стягненню становить 496053 грн. 46 коп. (за курсом НБУ станом на 18.07.2014 року). Крім того, договір поруки від 23 жовтня 2007року був укладений між ЗАТ „Альфа-Банк" (правонаступником якого є позивач) та відповідачем [PERSON], зобов"язання за яким цей відповідач не виконала - не оплатила позивачу вказану заборгованість [PERSON]перед позивачем за вказаним кредитним договором. Так, відповідно до положень ст.1054 ЦК України: за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти; до відносин за кредитним договоромзастосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до положень ст.554 ЦК України: у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники; поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки; особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до положень ст.559 ЦК України: порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності; порука припиняється, якщо після настання строку виконання зобов'язання кредитор відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником або поручителем; порука припиняється у разі переведення боргу на іншу особу, якщо поручитель не поручився за нового боржника; порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя; якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. Відповідно до положень ст.526, п.1 ст.530 ЦК України, зобов"язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, в тому числі, у встановлений в ньому строк. З положень ст.533 ЦК України вбачається, що: грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Відповідно до положень ст.ст. 549, 550 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов"язання, при цьому, право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов"язання. Проте, відповідно до положень ч.3 ст.551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Враховуючи викладене, відсутність збитків, суму кредиту, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, зі зменшенням суми пені, а саме належить: стягнути на користь Публічного акціонерного товариства „Альфа-Банк", ідентифікаційний код 23494714, з [PERSON], ідентифікаційний номер [NUMBER], заборгованість за кредитом - 33437,26 доларів США(389514,19 грн. за курсом НБУ станом на 18.07.2014 року), заборгованості по відсотках - 9059,86 доларів США(105539,27 грн. за курсом НБУ станом на 18.07.2014 року) та пеню - 1000 грн., а всього 496053 грн. 46 коп.; в задоволенні решти позовних вимог відмовити. Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України, належить судові витрати по справі у вигляді судового збору в сумі 3654 грн. стягнути на користь позивача з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: partial