Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-26 00:00:00

29.05.2019 р. позивач [PERSON] звернувся до Арцизького районного суду Одеської області із вказаним позовом (а.с. 1 - 7 т. 1), в якому просить усунути перешкоди у користуванні власністю шляхом зобов`язання [PERSON] : вирубати дерева, що насаджені на відстані, меншій за 5 м від паркану між будинками № 12 та [ADDRESS] ; ліквідувати стічну яму, розташовану за адресою: [ADDRESS] ; перенести сарай, навіс з легких металевих конструкцій, сміттєзбірник, вольєр, водовід та водозабірну колонку, розташовані за адресою: [ADDRESS] , на відстань, що відповідає державним будівельним нормам та правилам; привести будівлі та споруди у домоволодінні, розташованому за адресою: [ADDRESS] , до стану, що існував до порушень, стягнути з [PERSON] на користь позивача завдані йому матеріальну шкоду у розмірі 13 552,00 гривні, моральну шкоду у розмірі 15 000,00 гривень, а також стягнути з відповідача на його користь судові витрати по справі, посилаючись на те, що є позивач є власником житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами і земельної ділянки, розташованих за адресою: [ADDRESS] . Суміжним землекористувачем і власником домоволодіння [ADDRESS] є відповідач [PERSON] , якою було побудовано гараж із сараєм з загальним дахом під вікнами будинку позивача та прикріплено до межі території собаку, яка фактично знищила паркан. Після того, як позивачем було встановлено новий паркан, відповідач розпочала заготівлю дров, які складала разом з іншими побутовими матеріалами біля цього паркану, пошкоджуючи його, а згодом впритул до нього було висипаний і пісок. Постійна рубка дров та їх складання під будівлею призвели до того, що з вимощення до фундаменту паркану пішли тріщини. Крім того, з даху споруд, що належать відповідачу, до фундаменту будинку позивача стікає вода, що спричиняє його поступове руйнування. Також, біля вікон будинку позивача в антисанітарних умовах розводиться живність, і при відкритих вікнах у кімнатах будинку розповсюджується неприємний запах. Також, відповідачем біля паркану було насаджено дерева, відстань яких менша за 5 м від нього, під самими вікнами ведеться зрошувальне землеробство: вирощуються сільськогосподарські культури, які поливаються водою, що стікає під будинок позивача, руйнуючи його та паркан. На земельну ділянку відповідача систематично завозиться будівельний камінь, пісок, дерев`яні дошки, після чого з`являються нові конструкції: огорожі, навіси, зведені, на думку позивача, без погодження з уповноваженими органами та без дотримання прав сусідів всупереч вимогам ДБН В.2.5- 74:2013; облаштовано водозабірна колонка та водовід, що призводить до стоку води під фундамент будинку та її накопиченню у підвалі. Стовбур дерева абрикоси висотою 2,5 м знаходиться на відстані 4,45 м замість 5 м, що є відступом від нормативних вимог - таблиці 5.2 п. 5.12 ДБН 360-92, що може в майбутньому, на думку позивача, призвести до ушкодження деревом об`єктів власності позивача. Сміттєзбірник, до якого потрапляють нечистоти з вольєру собаки відповідача, влаштований на відстані 5 м від будинку позивача, що є порушенням мінімально допустимої норми - 15 м, визначеної у таблиці 3.2а п. 3.25а ДБН 360-92. Його встановлення на такій близькій відстані від будинку позивача, на його думку, є суттєвим порушенням будівельних та санітарних норм, його прав та викликає низку незручностей для його комфортного проживання у своєму володінні. Саме в результаті протиправних дій відповідача, яка збудувала водопровідний кран (колонку) без дотримання санітарних та будівельних норм і правил, у підвальному приміщенні будинку позивача та під замощенням постійно накопичується волога, що призвело до затоплення підвалу та викликало необхідність проведення ремонту підвального приміщення та замощення, вартість якого згідно зведеного кошторисного розрахунку вартості будівництва 92/РП-18-ЗК, складеного ПП «Арцизький відділ капітального будівництва», становить 13 552,00 гривні. Крім того, в результаті тривалих порушень з боку відповідача позивач був змушений систематично проводити ремонті роботи для підтримання об`єктів його приватної власності у належному стані. Систематичне пошкодження майна позивача, постійна напруженість через це, хвилювання за стан домоволодіння спричинили йому душевні страждання, у зв`язку з чим він також просись суд стягнути з відповідача на його користь і моральну шкоду, яку він оцінює у сумі 15 000,00 гривень, що передбачено нормами ст. ст. 23, 1167 ЦК України. Порушення відповідачем вимог законодавства та правил добросусідства спричинило завдання шкоди свободам та правам позивача і продовжує завдавати йому незручності у вільному користуванні своєю власністю, що зумовило звернення до суду. Згідно Протоколу автоматичного розподілу справу було передано судді Череватій В.І. Особи, що беруть участь у справі, про час і місце розгляду справи сповіщені належним чином у порядку ст. ст. 128, 130, 131 ЦПК України. Ухвалою суду від 05.06.2019 року провадження у справі відкрито (а.с. 72 т. 1). Ухвалою суду від 12.08.2019 року, продовжено строк підготовчого провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , за участю третіх осіб: Арцизької міської ради Одеської області, Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області про усунення перешкод в користуванні власністю, відшкодування матеріальної та моральної шкоди на 30 днів (а.с. 202 т. 1). Ухвалою суду від 03.09.2019 року, закрито підготовче провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , за участю третіх осіб: Арцизької міської ради Одеської області, Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області про усунення перешкод в користуванні власністю, відшкодування матеріальної та моральної шкоди та призначено справу до судового розгляду по суті в загальному позовному провадженні. Заяву позивача про забезпечення доказів у справі - задоволено, забезпечено докази у справі № 492/942/19, які неможливо доставити до суду - сарай, гараж, дерева, водозабірна колонка, система відводу стічних вод, вольєр для утримання собаки, - шляхом огляду доказів за їх місцезнаходженням на земельній ділянці відповідача по справі [PERSON] : [ADDRESS] , про дату, час і місце огляду доказів за їх місцезнаходженням повідомлено учасників справи. Залучено до огляду доказів за їх місцезнаходженням судового експерта Рапач Костянтина Васильовича, місцезнаходження: 65045, м. Одеса, вул. Базарна, 61, каб. 14, дозволено здійснення фото, відео та звукозапису огляду доказів за їх місцезнаходженням. Оплату витрат, пов`язаних з оглядом доказів за їх місцезнаходженням покладено на позивача [PERSON] . Однак, жодного виїзного засідання не відбулось, у зв`язку з неявкою на виїзні засідання судового експерта Рапач К.В. (а.с. 219 т. 1, а.с. 8 т. 2). Ухвалою суду від 04.11.2019 року, викликано в судове засідання по цивільній справі за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] , за участю третіх осіб: Арцизької міської ради Одеської області, Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області про усунення перешкод в користуванні власністю, відшкодування матеріальної та моральної шкоди, - експерта Одеської філії Київської незалежної судово-експертної установи Рапач Костянтина Васильовича, що здійснює діяльність за адресою: 65045, м. Одеса, вул. Базарна, 61, каб. 14, для надання особистих пояснень (а.с. 23, 25 т. 2). Ухвалою суду від 29 січня 2020 року, у задоволенні клопотання відповідача [PERSON] про огляд доказів за їх місцезнаходженням відмовлено (а.с. 54 т. 2). Ухвалою суду від 26.02.2020 року, клопотання [PERSON] про призначення експертизи у цивільній справі за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] , за участю третіх осіб: Арцизької міської ради Одеської області, Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області про усунення перешкод в користуванні власністю, відшкодування матеріальної та моральної шкоди, повернуто заявнику на підставі ч. 4 ст. 183 ЦПК України, у зв`язку з невідповідністю клопотання вимогам ст. 117 ЦПК України та поданням клопотання з порушенням встановлених законом процесуальних строків. Також судом неодноразово відкладався розгляд справи за клопотанням представника позивача [PERSON] - адвоката Афанасьєва А.О. для допиту в якості свідка позивача по наявній справі [PERSON] , який перебував у тривалому відрядженні. В судовому засіданні представник позивача - адвокат Афанасьєв А.О. позов підтримали та просили суд позов задовольнити у повному обсязі, з підстав, зазначених у позові. 27.02.2020 року в судове засідання позивач [PERSON] та представник позивача - адвокат Афанасьєв А.О. не з`явились, звернулись до суду з заявою про розгляд справи за їх відсутністю. В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явилася, звернулась до суду з заявою, в якій просила суд розглянути справу за її відсутності, позов не визнала та просила суд у задоволенні позову відмовити у повному обсязі з підстав, зазначених у запереченнях на позовну заяву (а.с. 82, 207 т. 1). В судове засідання представник третьої особи - Арцизької міської ради Одеської області не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причину своєї неявки суду не повідомив, з заявою про розгляд справи за його відсутності не звертався. В судове засідання представник третьої особи - Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причину своєї неявки суду не повідомив, з заявою про розгляд справи за його відсутності до суду не звертався. З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані учасниками судового процесу докази, вислухавши пояснення учасників справи, судового експерта, суд приходить до наступних висновків. Право на звернення до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів закріплено безпосередньо у Конституції України (ст. 55), Цивільному кодексі України (ст. 16), Цивільному процесуальному кодексу України (ст. 4). Згідно зі ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. З урахуванням вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно з вимогами ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. З матеріалів справи вбачається, що 22 січня 1993 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, який було зареєстровано Острівненською сільською радою Арцизького району Одеської області за актовим записом № 1, який рішенням Арцизького районного суду Одеської області від 01.03.2017 року було розірвано. Житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , належав [PERSON] на підставі договору дарування від 17.07.2002 року (а.с. 25 т. 1), свідоцтва про право власності серії [NUMBER] від 02.08.2012 року, що підтверджується копією Витягу про державну реєстрацію прав, виданого Комунальним підприємством «Арцизьке бюро технічної інвентаризації» серії ССТ № 845825 від 08.08.2012 року та копією технічного паспорту на житловий будинок приватного житлового фонду за адресою: [ADDRESS] від 30.05.2012 року (а.с. 12 - 16 т. 1). Рішенням Арцизької міської ради від 27.10.2006 року № 258 - V, надано безоплатно в приватну власність [PERSON] земельну ділянку загальною площею 0,0578 га, розташовану в [ADDRESS] . [PERSON] замовити виготовлення державного акту на право приватної власності на землю (а.с. 17 т. 1). Рішенням виконавчого комітету Арцизької міської ради від 04 листопада 2006 року № 477 [PERSON] було надано дозвіл на реконструкцію вищезазначеного будинку (а.с. 18 т. 1). Рішенням виконавчого комітету Арцизької міської ради від 26.07.2012 року № 149, видано [PERSON] свідоцтво про право власності на нерухоме майно по [ADDRESS] в обмін декларації про готовність об`єкта до експлуатації від 08.06.2012 року, № ОД 18212095304 та договору дарування від 17.07.2002 року, реєстраційний номер 3912. На земельній ділянці розташовані такі споруди: літ. А - житловий будинок; літ. Б - літня кухня; літ. В - сарай (а.с. 19 т. 1). Згідно декларації про готовність об`єкта до експлуатації від 08.06.2012 року № ОД 18212095304 житловий будинок та господарські будівлі і споруди відповідають вимогам надійності будівель і споруд та можливості їх безпечної експлуатації і є готовими до експлуатації (а.с. 20 - 21 т. 1). Відповідно до звіту про проведення технічного обстеження будівельних конструкцій та інженерних мереж об`єкта, затвердженого директором КП «Одеське обласне архітектурно-планувальне бюро» Одеської обласної ради від 25.05.2012 року, житловий індивідуальний двоповерховий чотирьохкімнатний будинок з підвальним приміщенням і гаражем, літньою кухнею та сараєм за адресою: [ADDRESS] , відповідають вимогам надійності і безпечної експлуатації і придатні у подальшому для безпечної експлуатації (а.с. 22 - 25 т. 1). Як вбачається з акту від 25 грудня 2006 року, на виконання рішення Арцизької міської ради Одеської області від 25 грудня 2006 року № 321-V, проведено встановлення в натурі меж земельної ділянки загальною площею 0,0636 га, в тому числі: під будівлями та господарськими дворами - 0,0636 га переданої в приватну власність [PERSON] , для подальшого використання за цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд на території Арцизької міської ради Одеської області за адресою: [ADDRESS] (а.с. 30 т. 1). 02 серпня 2012 року Арцизькою міською радою на підставі рішення виконавчого комітету Арцизької міської ради Одеської області від 26.07.2012 року № 149 [PERSON] було видане свідоцтво про право власності на нерухоме майно, зареєстроване в реєстрі прав власності на нерухоме майно, що підтверджується Витягом про державну реєстрацію прав № 35094282, виданим КП «Арцизьке БТІ» 08 серпня 2012 року, реєстраційний № 37281342, номер запису 25 в книзі 8. Також на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 937600 від 29 березня 2007 року [PERSON] належала земельна ділянка, розташована за адресою: [ADDRESS] , для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) (а.с. 29 т. 1). Зазначена земельна ділянка була надана [PERSON] у власність 27 жовтня 2006 року, що підтверджується рішенням Арцизької міської ради № 258-V. Як вбачається з акту встановлення (відновлення) в натурі меж земельної ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд [PERSON] від 25 грудня 2006 року, межі земельної ділянки були погоджені з суміжними власниками земельних ділянок та землекористувачами, у тому числі з [PERSON] (а.с. 26 т. 1). 10 березня 2017 року на підставі договорів дарування, посвідчених приватним нотаріусом Арцизького районного нотаріального округу Одеської області Міцул О.В., будинок та земельна ділянка, розташовані за адресою: [ADDRESS] , перейшли у власність позивача [PERSON] (а.с. 27 - 28 т. 1). Таким чином, усі перелічені документи свідчать про те, що на підставі положень ч. 3 ст. 368 Цивільного кодексу України, ч. 1 ст. 60 Сімейного кодексу України житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами і земельна ділянка, розташовані за адресою: [ADDRESS] , з 2017 року перебувають у власності позивача [PERSON] Суміжним землекористувачем і власником домоволодіння [ADDRESS] є відповідач [PERSON] , що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 193205 від 02.02.2010 року та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме виданого Арцизькою міською радою 08 жовтня 2008 року, зареєстрованого в власності на нерухоме майно, що підтверджується Витягом з реєстру прав нерухоме майно № 20504918, виданим КП «Арцизьке БТІ» 08 жовтня 2008 року, реєстраційний № 24558210, номер запису 24 в книзі 8 (а.с. 31 т. 1). Згідно договору купівлі-продажу від 08 жовтня 2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Арцизького районного нотаріального округу Одеської області Міцул О.В., попереднім власником будинку була [PERSON] , яка погоджувала межі належної земельної ділянки (а.с. 26 т. 1). 25 жовтня 2012 року за № 139 позивачем було одержано лист від Арцизького районного сектору ГУ Держтехногенбезпеки в Одеській області щодо виявлення порушень Правил пожежної безпеки на території домоволодіння відповідача (через наявність горючого сміття та пожежонебезпечних матеріалів (дров) впритул до гаражу), на підставі чого їй було вручено припис на усунення порушень (а.с. 32 т. 1). Згідно повідомлення Арцизької міської ради Одеської області від 22.03.2016 року № 331, спеціалістом з благоустрою проведено обстеження подвір`я буд. [ADDRESS] , в якому проживає [PERSON] , з якою була проведена бесіда щодо недопущення порушення санітарних та будівельних норм, Правил благоустрою на території м. Арциз, та Правил добросусідства. Також [PERSON] надісланий припис про усунення виявлених порушень (а.с. 33 т. 1). 16 лютого 2016 року позивач звернувся до Арцизької міської ради із заявою, у якій перелічив дії відповідача, які призводять до порушення його прав, з метою проведення перевірки дотримання нею санітарних та будівельних норм та вжиття заходів щодо припинення порушень з її боку та отримав відповідь від 22.03.2016 року № 337 про те, що подвір`я відповідача обстежувалося спеціалістом з благоустрою та з відповідачем було проведено бесіду щодо недопущення порушення санітарних та будівельних норм, Правил благоустрою на території м. Арциз, правил добросусідства, а також було надіслано припис про усунення виявлених порушень (а.с. 34 - 35 т. 1). Згідно листа Арцизької міської ради від 24.11.2016 року № 1500 відповідачу неодноразово надсилалися приписи щодо необхідності усунення порушень з її боку законних прав позивача: -припис № 338 від 22.03.2016 року - щодо необхідності дотримання санітарних та будівельних норм і правил, проведення заходів з організації водовідведення від вуличного водопровідного крану (колонки) у строк до 1 квітня 2016 року з метою запобігання накопиченню вологи біля житлового будинку, щодо притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 152 КУпАП у разі невиконання припису; -припис № 688 від 08.06.2016 року - щодо зобов`язання до 5 липня 2016 року перенести водозабірну колонку на відстань згідно п. 18.3.2.9 ДБН В.2.5-74:2013 (не менше 20 м від будівель і споруд), будівництва навколо водозабірної колонки вимощення згідно п. 12.20 ДБН В.2.5-74:2013, організації водовідведення від колонки, вглиб двору таким чином, щоб не допустити накопичення вологи будівлями та спорудами (а.с. 36 - 37 т. 1). Також, у 2016 році позивач звертався за роз`ясненнями до Арцизької районної державної адміністрації Одеської області, у складі якої функціонує відділ містобудування, архітектури, житлово-комунального господарства та розвитку інфраструктури, та 11.07.2016 року йому була надана відповідь за № О-239, згідно якої в діях відповідача була виявлена низка порушень будівельних, санітарних та пожежних норм та рекомендовано звернутися до уповноважених органів для вжиття заходів щодо усунення порушень з боку відповідача та притягнення її до відповідальності (а.с. 38 - 39 т. 1). Вартість ремонту підвального приміщення та замощення після затоплення у житловому будинку [ADDRESS] згідно зведеного кошторисного розрахунку вартості будівництва 92/РП-18-ЗК, складеного ПП «Арцизький відділ капітального будівництва», становить 13 552,00 гривні (а.с. 40 - 66 т. 1). Суд не приймає в якості належного доказу по справі висновок експерта за результатами проведення судової будівельно - технічної експертизи від 18.05.2018 року № 0137 та фототаблицею до нього, наданий відповідачем [PERSON] , відповідно до якого генплан будівництва індивідуального гаражу та сараю на присадибній земельній ділянці [PERSON] по [ADDRESS] , який є в матеріалах інвентарної справи на зазначену домобудівлю, відповідає вимогам нормативно-правових актів у галузі будівництва (ДБН, СНиП, тощо) до проектно-кошторисної документації. Об`єкти: гараж (літера Г за технічною документацією), сарай (літера Д за технічною документацією), розташовані за адресою: [ADDRESS] , та виконані будівельні роботи з їх будівництва частково не відповідають проектній документації, а саме: виконані будівельні роботи з будівництва об`єктів: гараж (літера Г за технічною документацією), сарай (літера Д за технічною документацією) частково не відповідають проектній документації, а саме згідно креслень проекту - фасадів зазначених будівель, дах будівель проектом передбачено виконати двоскатним, а по факту збудовано односкатним, що є відступом від проектної документації тільки в частині архітектурної невиразності даних об`єктів в комплексі будівель та споруд будинковолодіння [ADDRESS] . При цьому санітарні і протипожежні норми будівництва не порушені. Роботи по влаштуванню прибудов до житлового будинку № 12 відносились до виду робіт - реконструкція у відповідності до будівельного паспорту, які не потребують надання містобудівних умов та обмежень та повністю відповідають вимогам нормативно-правових актів у галузі будівництва (містобудівним, протипожежним, санітарно-гігієнічним, ДБН, СНиП, стандартам, технічним умовам, тощо). Роботи по будівництву об`єктів: гараж (літера Г за технічною документацією), сарай (літера Д за технічною документацією) в 2005 році відносились до виду робіт - нове будівництво. Будівельні роботи з будівництва відмостки перед фронтальним парканом у відповідності до статті 26 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» (2) відносяться до робіт з благоустрою земельної ділянки: Благоустрій присадибної ділянки проводиться її власником або користувачем цієї ділянки та повністю відповідають вимогам нормативно-правових актів у галузі будівництва (містобудівним, протипожежним, санітарно-гігієнічним, ДБН, СНиП, стандартам, технічним умовам, тощо). Об`єкти: гараж (літера Г за технічною документацією), сарай (літера Д за технічною документацією) в 2005 році відносились до виду робіт - нове будівництво, дані будівлі зазначені в техпаспорті будинковолодіння [ADDRESS] і є нерухомим майном. Відстань між деревами, насадженнями на земельній ділянці по [ADDRESS] , та парканом та домобудівлею на суміжній земельній ділянці за адресою: [ADDRESS] , розміщення водозабірної колонки і вольєра для утримання собаки на території будинку [ADDRESS] в основному відповідають вимогам нормативно-правових актів у галузі будівництва, окрім деяких невідповідностей, а саме: стовбур одного дерева абрикоси, висотою 2,5 м знаходиться на відстані 4,45 м замість 5 м, що є відступом від нормативних вимог, а саме таблиці 5,2 пункту 5.12 ДБН 360-92**(5). влаштування сміттєзбірника на відстані 5 м від житлового будинку №14 , при мінімально допустимій відстані в 15м є порушення вимог таблиці 3,2а пункту 3,25а* ДБН 360-92**(5) з врахуванням потрапляння нечистот з вольєру домашньої тварини - собаки. Розміщення вольєра для утримання собаки на території будинку [ADDRESS] , то розміщення даних споруд на території приватних домоволодінь передбачено статтею 9 утримання домашніх тварин Закону України «Про захист тварин від жорстокого поводження» (4), а правила утримання домашніх тварин установлюються органами місцевого самоврядування і до компетенції судового експерта не відносяться. Система відведення стічних та дощових вод на території будинку [ADDRESS] не відповідає вимогам нормативно - правових актів у галузі будівництва. Видимих пошкоджень, які виникли у будинку [ADDRESS] , а також у паркані між цим будинком та суміжним домоволодінням [ADDRESS] внаслідок залиття, а також можливі скриті пошкодження, та ризики, що випливають із-за цього для майна, життя та здоров`я мешканців будинку [ADDRESS] на час натурного обстеження не виявлено, окрім існування внутрішнього оздоблення / шару без піщанки на площі підвального приміщення І, площею 12,70 м будинку № 14 стіна якого знаходиться в зволоженому стані. Механічного впливу або дії інших факторів на конструктивні елементи будинку [ADDRESS] на час натурного обстеження не виявлено. Встановити чи може бути причиною пошкоджень у будинку [ADDRESS] господарська діяльність (розведення свійських тварин, заготівля дров, мийка автотранспорту та ін.) на суміжній земельній ділянці за адресою: [ADDRESS] на час проведення дослідження встановити не вбачається за можливе. Природний нахил покриття двору на території будинку [ADDRESS] має місце, кут нахилу становить до 5°. Природній нахил покриття двору на території будинку [ADDRESS] не суперечить вимогам нормативно - правових актів у галузі будівництва. Встановити вартість ремонтно-будівельних робіт (розмір завданої матеріальної шкоди), проведення яких необхідно для усунення пошкоджень будинку [ADDRESS] внаслідок залиття не вбачається за можливе, так як до підвального приміщення І, площею 12,70 м будинку №14 також може потрапляти незначна кількість атмосферних опадів через отвори у вимощенні, влаштованих власником будинку № 14 для висадження винограду, тобто неможливо чітко відокремити чи вирахувати пропорційно шкоду від залиття підвального приміщення І, площею 12,70 м будинку № 14 від дії впливу вологи з сміттєзбірника з домоволодіння № 12 та вологи з отворів для висадження винограду у вимощенні навколо будинку № 14 , влаштованих його власниками, оскільки зазначений висновок складений судовим експертом ще у 2018 року і з того часу відбулися зміни у зазначених у висновку спорудах (а.с. 86 - 136 т. 1). Як вбачається з висновку експерта № 49/19 судової будівельно - технічної експертизи від 09.08.2019 року, складеного судовим експертом [PERSON] та фототаблицею до нього, який суд приймає до уваги в якості належного та допустимого доказу у справі, виконані будівельні роботи з будівництва гаражу та сараю не відповідають проектній документації, а саме: дах будівель проектом передбачено двоскатний, фактично односкатний. Проведені будівельні роботи з будівництва гаражу літ. «Г» та літ. "Д" в 2005 році, а також роботи по влаштуванню прибудов до житлового будинку [ADDRESS] згідно ДБН А.2.2- 2004 «Склад та зміст проектної документації на будівництво» відносяться до реконструкції зі зміною геометричних розмірів та потребують надання містобудівних умов та обмежень. Проведені будівельні роботи з будівництва гаражу літ. «Г» та літ. «Д» в 2005 році, а також роботи по влаштуванню прибудов до житлового будинку [ADDRESS] відносяться до реконструкції зі зміною геометричних розмірів, та потребують надання містобудівних умов та обмежень. Розташування сараю на території будинку [ADDRESS] не відповідає вимогам п. 3,25а*ДБН 360-92** «Містобудування, панування і забудова міських і сільських поселень» по відстані до житлового будинку на суміжній земельній ділянці за адресою: [ADDRESS] . В результаті проведеного дослідження встановлено, що відстань між деревами, насадженими на земельній ділянці по [ADDRESS] та житловим будинком на суміжній земельній ділянці за адресою: [ADDRESS] не відповідає вимогам п. 5.12 ДБН 360-92** «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень». Відстань від водозабірної колонки і вольєра для утримання собаки на території будинку [ADDRESS] та житловим будинком на суміжній земельній ділянці за адресою: [ADDRESS] не відповідає вимогам п. 3.25а*ДБН 360-92** «Містобудування, планування і забудова міських і сільських поселень». В результаті проведеного дослідження, у відповідності до методики по встановленню залежності між ремонтно-будівельними роботами та пошкодженнями суміжних приміщень р/к 10.6.09, розробленої Харківським ОНДІСЕ 2004 рік встановлено, що причиною існуючих деформації в будинку [ADDRESS] є невідповідність вимогам нормативно - правових актів у галузі будівництва системи відведення стічних та дощових вод на території будинку [ADDRESS] , а також господарська діяльність (розведення свійських тварин, заготівля дров, мийка автотранспорту та ін.) на суміжній земельній ділянці за адресою: [ADDRESS] , внаслідок якої здійснюється ненормоване зволоження основи та фундаментів будинку [ADDRESS] . Система відведення стічних та дощових вод на території будинку [ADDRESS] не відповідає вимогам нормативно - правових актів у галузі будівництва та не забезпечує повноцінний відвід осадків. Експертом згідно з ДСТУ Б Д. 1.1-1:2013 «Правила визначення вартості будівництва», на програмному комплексі АВК-5, ред. 3.3.3.1 аналізовано розрахунок вартості ремонтно-будівельних робіт, проведення яких необхідно для усунення пошкоджень будинку [ADDRESS] , виконаний ПП «Арцизький відділ капітального будівництва». Розрахована кошторисна вартість внаслідок залиття відповідає розрахованій ПП «Арцизький відділ капітального будівництва» та складає: 13 552,00 грн. Згідно з відомостями, що знаходяться у публічному доступі на сайті ДАБК України http://www.dabi.qov.ua декларація про готовність об`єкта до експлуатації внаслідок проведення будівельних робіт у відповідності з повідомлення про початок будівельних робіт №ОД 061173241825 з реконструкції житлового будинку [ADDRESS] (літера А) відсутня. Будівельні роботи проведені в житловому будинку літ. "А" за адресою: [ADDRESS] відносяться до реконструкції та виконано з порушенням ст. ст. 26, 31 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», що не відповідає вимогам ДБН А.2.2.-3:2014 «Склад та зміст проектної документації на будівництво» по відсутності розробленої та погодженої проектної документації. Державні будівельні норми ДБН 360-92** "Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень" поширюються на проектування нових і реконструкцію існуючих міських і сільських поселень України. Згідно проведеного дослідження встановлено, що внаслідок проведеної реконструкції житлового будинку порушуються вимоги п. 3.25* (додаток 1) 360-92** «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень», щодо протипожежних розривів між будинками (а.с. 164 - 199 т. 1). Як вбачається з акту Арцизької міської ради Одеської області від 01.11.2019 року та фотоілюстрації, в результаті обстеження встановлено, що мешканцями будинку [ADDRESS] проведені роботи з благоустрою прилеглої території. До виконавчого комітету для отримання дозволу на проведення робіт з благоустрою не звертались. В результаті проведених робіт змінено рівень тротуарної доріжки, що призвело до порушення відведення дощової води з тротуару. Крім того, на узбіччя проїзної частини виступають бетонні лементи огородження клумби перед будинком. Ділянка узбіччя навпроти будинку № 12 забетонована та підвищено її рівень по відношенню до іншої частини. В результаті порушений відтік дощової води з проїзної частини та узбіччя. Згідно п. 7 пп. 1 Правил благоустрою території м. Арциз, затверджених рішенням Арцизької міської ради № 96 від 06.04.2011 року, на об`єктах благоустрою забороняється виконувати земляні, будівельні та інші роботи без дозволу, виданого в установленому законодавством порядку. Діяльність мешканців будинку [ADDRESS] призвела до перешкоджання вільному відтоку дощових вод вздовж вулиці вниз за схилом, в результаті чого вода підмочує ґрунти сусідньої земельної ділянки (а.с. 34 - 36 т. 2). В судовому засіданні [PERSON] пояснив суду, що він є судовим експертом та проводив судову будівельно-технічну експертизу за заявою [PERSON] , за результатами якої було складено відповідний висновок від 09.08.2019 року. Дослідження проводив з земельної ділянки № 14 за допомогою дальноміру та фотоапарату. Щодо позовних вимог позивача про усунення перешкод у користуванні власністю, слід звернути увагу на наступне. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 3 ст. 10, ч. 2 ст. 59, ч. ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести допустимими та належними доказами ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, як мають значення для вирішення справи; ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відео записів, висновків експертів; а відповідно до положень ст. 58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування; сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень; суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Стаття 319 ЦК України гарантує, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Власність зобов`язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі. Таким чином, законодавчі норми свідчать про те, що під час здійснення права власності особи мають обов`язково дотримуватися балансу між задоволенням своїх потреб та недопущенням пригнічення прав інших осіб, які так само бажають вільно розпоряджатися своєю власністю. Згідно ст. 386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. Згідно ч. 1 ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» (далі - Постанова № 5) роз`яснено, яким чином мають застосовуватися положення ст. 391 ЦК України. Позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню, коли позивач доведе, що діями відповідача порушується його право власності чи законного володіння, а також і в тому разі, коли позивач доведе, що є реальна небезпека порушення його права власності чи законного володіння зі сторони відповідача. При цьому суди повинні брати до уваги будь-які фактичні дані, на підставі яких за звичайних умов можна зробити висновок про наявність такої небезпеки. Позов про усунення порушень права, не пов`язаних з позбавленням володіння, підлягає задоволенню незалежно від того, на своїй чи на чужій земельній ділянці або іншому об`єкті нерухомості відповідач вчиняє дії (бездіяльність), що порушують право позивача (п. 33 Постанови № 5). Земельним кодексом України визначені засади добросусідства, які передбачають зокрема, що власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей (затінення, задимлення, неприємні запахи, шумове забруднення тощо). Власники та землекористувачі земельних ділянок зобов`язані не використовувати земельні ділянки способами, які не дозволяють власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок використовувати їх за цільовим призначенням (неприпустимий вплив) (ст. 103 ЗК України). Відповідно до ст. 104 ЗК України власники та землекористувачі земельних ділянок можуть вимагати припинення діяльності на сусідній земельній ділянці, здійснення якої може призвести до шкідливого впливу на здоров`я людей, тварин, на повітря, земельні ділянки та інше. Згідно ч. 2 ст. 108 ЗК України до того часу, поки один із сусідів зацікавлений у подальшому існуванні спільної межової споруди, вона не може бути змінена без його згоди. В силу ч. 2 ст. 109 ЗК України кожен із сусідів має право вимагати ліквідувати дерева, які стоять на спільній межі. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 5 ст. 373 ЦК України, власник земельної ділянки може використовувати на свій розсуд все, що знаходиться над і під поверхнею цієї ділянки, якщо інше не встановлено законом та якщо це не порушує прав інших осіб. Відповідно до ч. ч. 1, 7 ст. 376 ЦК України, житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил; у разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов`язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову. Особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування ( ч. 1 ст. 22 ЦК України). Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За таких обставин, враховуючи, що право власності є непорушним, суд ухвалює рішення про необхідність усунення перешкод у здійсненні позивачем права власності шляхом зобов`язання [PERSON] : вирубати дерева, що насаджені на відстані, меншій за 5 м від паркану між будинками № 12 та [ADDRESS] ; ліквідувати стічну яму, розташовану за адресою: [ADDRESS] ; перенести сарай, навіс, вольєр та водозабірну колонку, розташовані за адресою: [ADDRESS] , на відстань, що відповідає державним будівельним нормам та правилам; привести будівлі та споруди у домоволодінні, розташованому за адресою: [ADDRESS] , до стану, що існував до порушень, у зв`язку з чим позов в цій частині слід задовольнити, оскільки зазначені порушення встановлені висновком судового експерта від 09.08.2019 року, який судом прийнято до уваги. В задоволенні позовних вимог в частині перенесення споруд з легких металевих конструкцій, сміттєзбірника, водоводу, слід відмовити, оскільки зазначені порушення не були встановлені вказаним висновком судового експерта, інших доказів суду не надано. Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача завдану матеріальну шкоду, слід звернути увагу на наступне. У відповідності до ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Частинами 1, 2 ст. 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що вартість ремонту підвального приміщення та замощення після затоплення у житловому будинку [ADDRESS] згідно зведеного кошторисного розрахунку вартості будівництва 92/РП-18-ЗК, складеного ПП «Арцизький відділ капітального будівництва», становить 13 552,00 гривні (а.с. 40 - 66 т. 1), про що було зазначено позивачем не спростовано відповідачем, чим порушено вимоги ст. 81 ЦПК України, у зв`язку з чим позов в цій частині слід задовольнити. Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача завдану моральну шкоду, слід звернути увагу на наступне. У позовній заяві позивач оцінює завдану йому моральну шкоду у сумі 15 000,00 гривень. Мотивує зазначений розмір моральної шкоди тим, що хвилювання за стан домоволодіння призвело до значних моральних страждань. З цього приводу суд зазначає, що у відповідності до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч. 2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Однак позивачем у відповідності до вимог ст. 23 ЦК України, якою врегульовано відшкодування моральної шкоди, не доведено належними та допустимими доказами факту заподіяння йому моральних страждань чи втрат немайнового характеру. Відповідно до положень ст. ст. 23, 1167 ЦК України позивач має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення його прав. При цьому, моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається залежно від характеру правопорушення, глибини душевних страждань, ступеня вини відповідача, який завдав моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Як роз`яснено судам в п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у принижені честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. В п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», судам роз`яснено, що обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою та протиправними діями заподіювана та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Отже, позовна вимога про стягнення з відповідача моральної шкоди у розмірі 15 000,00 гривень, не знайшла свого підтвердження, а тому не підлягає до задоволення. Таким чином, суд вважає, що позивачем не доведено заподіяння йому моральної шкоди, в зв`язку з чим, в задоволенні позову в цій частині слід відмовити повністю. Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа самостійно вибирає спосіб захисту в суді своїх прав і розпоряджається предметом спору на власний розсуд. Наявність чи відсутність наведених обставин та можливість встановлення відповідних фактів суд вирішує відповідно до положень ст. ст. 10, 11, 27, 57 - 60 ЦПК України, за якими сторони при вирішенні справи зобов`язані довести перед судом ті обставини, на які вони посилаються як на підстави їх вимог. Згідно із ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ст. ст. 12, 76, 77, 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін . Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до положень статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до ч. 1 ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду України. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно з вимогами ст. ст. 124, 129 Конституції України, задачами цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних, прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Основними засадами судочинства є законність, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, гласність судового процесу та його повне фіксування технічними засобами, забезпечення апеляційного та касаційного оскарження та обов`язковість рішень суду до виконання. Вирішуючи спір, суд повинен надати об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача. Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судового рішення про відмову в позові. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для часткового задоволення позову [PERSON] до [PERSON] , за участю третіх осіб: Арцизької міської ради Одеської області, Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області про усунення перешкод в користуванні власністю, відшкодування матеріальної та моральної шкоди, з підстав, зазначених в рішенні. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у справі, суд виходить з такого. Згідно ст. 141 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Відповідно до ч. 1 ст. 141 України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір, пропорційно розміру задоволених позовних вимог у розмірі 768,40 гривень.

Outcome: partial