Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-21 00:00:00

В липні 2013 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором, в обґрунтування своїх вимог зазначив, що 20.02.2007 року між ЗАТ комерційний банк "ПриватБанк" (правонаступник ПАТ КБ "ПриватБанк") та [PERSON] укладено кредитний договір, відповідно до якого відповідачу надано кредит в сумі 8750 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. У зв'язку з тим, що відповідач належним чином зобов'язання не виконує, станом на 10.06.2013 року виникла заборгованість за кредитом у розмірі 34815,54 гривень, яка складається з: заборгованості за кредитом - 32215,44 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом - 466,03 гривень, штрафу (фіксована частина) у розмірі 500,00 гривень, штрафу (процентна складова) у розмірі 1634,07 гривень. У зв'язку з чим позивач просить стягнути з відповідача суму боргу та судові витрати у розмірі 348,16 гривень. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав до суду заяву відповідно до якої просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання повторно не з'явився, про час та дату розгляду справи був повідомлений належним чином. Відповідно до ст. 224 ч. 1 ЦПК України, ухвалено про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав. Відповідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушення зобов'язання є його не виконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором. Відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України у разі прострочення повернення чергової частини позики, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати належних йому процентів. Судом встановлено, що 20.02.2007 року між ЗАТ комерційний банк "ПриватБанк", правонаступником якого є ПАТ КБ "ПриватБанк" та [PERSON] був укладений кредитний договір № б/н. Відповідно до умов договору Банк надав відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в сумі 8750 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки (а.с.6-10). В наслідок невиконання відповідачем умов договору, за ним перед позивачем виникла заборгованість, яка станом на 10.06.2013 року становить 34815,54 гривень та складається з заборгованості за кредитом - 32215,44 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом - 466,03 гривень, штрафу (фіксована частина) у розмірі 500,00 гривень, штрафу (процентна складова) у розмірі 1634,07 гривень (а.с.4-5). Таким чином, позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" слід задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість у сумі 34815,54 гривень. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 348,16 гривень.

Outcome: approved