Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-18 00:00:00

22 грудня 2014 року позивачка [PERSON] звернулася до Межівського районного суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітню дитину. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що з відповідачем проживала однією сім'єю без державної реєстрації шлюбу з липня 2000 року до липня 2001 року. Народила сина [PERSON], [INFO]. Відповідач є його батьком, однак відмовився подати в органи РАЦСу заяву про реєстрацію батьківства. Проте, факт батьківства відповідача підтверджується рішенням Межівського районного суду від 24 листопада 2014 року. Відповідач матеріальної допомоги на утримання сина добровільно не надає, на даний час веде особисте селянське господарство, має велику рогату худобу, птицю та іншу живність, інвентар для ведення господарства, земельний пай на території колишнього КСП "Іванівське". [PERSON] не одружений, інших дітей не має, на утриманні в нього ніхто не знаходиться, але при цьому про свого сина, який знаходиться на "Д" обліку в ЦРЛ по поводу анемії та потребує лікування, не дбає. Просить суд стягти з [PERSON] через його нерегулярний, мінливий дохід, частину якого одержує в натурі, кошти на утримання сина [PERSON] в розмірі 1 500 гривень щомісячно, починаючи з 22 липня 2014 року (дата подачі позову про встановлення батьківства) до досягнення ним повноліття. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги змінила та просила суд стягнути з [PERSON] аліменти на її користь на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) щомісячно до досягнення ним повноліття, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 22 грудня 2014 року. Відповідач в судовому засіданні з позовними вимогами не погодився, надав суду заперечення, в яких зазначив, що позивачка під час подачі позову про визнання батьківства не зверталася з вимогою про стягнення аліментів, з такою вимогою не зверталася й до нього, не надала суду відповідних доказів, а згідно ч.1 ст.191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідач звертав увагу суду на те, що суд, відповідно до ч.1 ст.182 СК України, п.17 постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", під час встановлення розміру аліментів повинен врахувати стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідач з 2011 року й по сьогоднішній день не працює, на обліку в центрі зайнятості не знаходиться, ніякої державної допомоги, пенсії за віком або на пільгових умовах не отримує, приватним підприємством не займається, має дохід у розмірі, приблизно 500 гривень на місяць, який отримує за здачу в оренду земельної ділянки, інших доходів не має, а тому сплачувати аліменти на утримання дитини в розмірі 1 500 гривень щомісячно він не в змозі. Майно, на яке вказує позивачка, йому не належить, є власністю його матері. Його мати - [PERSON], 1947 року народження, проживає разом з ним, хворіє цукровим діабетом і гіпертонією, перебуває на його частковому утриманні. Матеріальне становище позивачки неможливо врахувати, оскільки нею не було подано відповідних даних про це. Довідка про стан здоров'я дитини, надана позивачкою, не завірена належним чином. Вважає, що аліменти з нього можуть бути стягнуті у твердій грошовій сумі, але, з врахуванням його матеріального становища, наявності на утриманні непрацездатної матері та враховуючи матеріальний стан позивача, розмір коштів на утримання повинен становити 300 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття, тому просить суд стягти їх саме у такому розмірі від дня пред'явлення цього позову до досягнення сином повноліття. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що змінені позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом досліджені та надана оцінка таким доказам: Копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Межівського районного управління юстиції Дніпропетровської області 17 грудня 2014 року, підтверджується, що [PERSON], [INFO], є сином відповідача - [PERSON]. Рішенням Межівського районного суду Дніпропетровської області №181/725/14-ц від 24 листопада 2014 року [PERSON], [INFO], визнано батьком [PERSON], [INFO]. Довідкою про склад сім'ї №9288 від 19 грудня 2014 року, наданої Межівською селищною радою Межівського району Дніпропетровської області, підтверджується, що позивачка мешкає разом зі своїм сином [PERSON] Випискою з амбулаторної карти [PERSON] підтверджується, що він знаходиться на "Д" обліку з приводу анемії. Копією трудової книжки серії [NUMBER] на ім'я [PERSON] підтверджується, що він з 01 квітня 2011 року ніде не працює. Державним актом на право приватної власності на землю серії IV-ДП №068794, виданого Іванівською сільською Радою народних депутатів 19 грудня 2001 року, підтверджується наявність у власності відповідача земельної ділянки площею 5,354 гектарів на території Іванівської сільської ради. Копією договору оренди землі від 01 серпня 2012 року, укладеного між [PERSON] та ТОВ "Агрофірма "Обрій", підтверджується здача в оренду зазначеної вище земельної ділянки в строк до 31 грудня 2025 року з орендною платою на момент укладення в розмірі 3 454,11 гривень, яка підлягає індексації. Довідками про доходи №25 і №26 від 23 січня 2015 року, наданою ТОВ "Агрофірма "Обрій", встановлено, що сума доходу [PERSON] за період з 01 січня по 31 грудня 2014 року становила 3 547,04 гривень. Довідкою №21 від 23 січня 2015 року, наданою Межівським районним центром зайнятості, підтверджується, що [PERSON] в центрі на обліку не перебуває і допомоги по безробіттю не отримує. Довідкою №136 від 23 січня 2015 року, наданою УПСЗН Межівської РДА, підтверджується, що [PERSON] на обліку в управлінні не перебуває, ніяких видів допомоги не отримує. Довідкою №325/05/15 від 23 січня 2015 року, наданою УПФ в Межівському районі Дніпропетровської області, підтверджується, що [PERSON] на обліку в управлінні не перебуває, будь-яких видів пенсії не отримує. Довідкою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців №19963361 від 26 січня 2015 року підтверджується, що про [PERSON] відсутні відомості, як про учасника юридичної особи чи фізичну особу-підприємця. Договором про поділ спадкового майна від 11 грудня 2012 року, підтверджується, що відповідач має у власності 1/2 житлового будинку [ADDRESS], інша 1/2 частини є власністю його матері [PERSON] Довідкою №74 від 26 січня 2015 року, виданою виконкомом Іванівської сільської ради Межівського району Дніпропетровської області, підтверджується, що [PERSON] проживає разом зі своє матір'ю [PERSON] Копію пенсійного посвідчення [NUMBER] на ім'я [PERSON] підтверджується перебування останньої на пенсії за віком. Довідкою №12 від 26 січня 2015 року, наданою Іванівською амбулаторією загальної практики сімейної медицини, підтверджується, що [PERSON] перебуває на "Д" обліку з приводу сахарного діабету, кардіосклерозу, гіпертонічної хвороби та потребує постійного лікування. Довідками УПСЗН Межівської РДА: №179 від 28 січня 2015 року підтверджується, що [PERSON] отримала компенсацію за надання соціальних послуг громадянам похилого віку у розмірі, інвалідам 2 групи, дітям інвалідам у розмірі 381,12 гривень; №180 від 28 січня 2015 року - допомогу на 2-х дітей одинокій матері - у розмірі 8 807 гривень. Довідкою Межівського РЦЗ №39 від 04 лютого 2015 року підтверджується, що [PERSON] була зареєстрована як безробітна в Межівському РЦЗ з 08 січня 2014 року по 05 травня 2014 року та не мала доходу. Судом при оцінці доказів встановлено, що відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини добровільно не надає, оскільки це ним не спростовується і доказів надання такої допомоги суду не надано. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частина 1 ст.182 СК України не містить вимоги про встановлення та врахування рівня доходу особи, на чию користь в інтересах дитини будуть стягнуті аліменти, як того вимагає відповідач, до інших обставин, що мають істотне значення, при визначенні розміру аліментів, це також не відноситься, оскільки їх цільове призначення - забезпечити інтереси дитини за рахунок сумісного обов'язку утримання дитини. Посилання позивача, що не можна врахувати стан здоров'я дитини через неналежність доказу - наявної виписки з амбулаторної карти, яка належним чином не завірена, суд до уваги не приймає, оскільки досліджений оригінал цієї картки та встановлено належність запису до хвороби саме сина сторін у справі. Аналізуючи посилання відповідача на наявність на його утриманні матері похилого віку, суд з урахуванням правових висновків постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" приймає до уваги, що перебування особи на утриманні конкретної особи матиме місце тоді, якщо допомога, яка надавалась, була для утриманця постійним і основним джерелом засобів до існування. А з урахуванням доходів відповідача про це стверджувати не можна, тобто він свою матір ніяким чином не утримував та не утримує., оскільки вона є особою пенсійного віку, що підтверджується пенсійним посвідченням, відповідно отримує пенсію і має можливість забезпечувати себе матеріально без допомоги відповідача. Тобто відповідач на утриманні інших осіб взагалі не має. Ч.3 ст.181 - за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Ч.1 ст.183 - частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти, визначається судом. Приймаючи до уваги матеріальне становище відповідача, суд, прийшов до висновку про необхідність стягнення аліментів саме в частці від доходу, та виходить з імперативного припису ч.2 ст.182 СК України, за яким мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу, та вважає, що стягнення у розмірі 1/4 частки від доходу зі встановленням найнижчої межі у вказаному вище розмірі - є оптимальнішим розміром стягнутих аліментів. Цей висновок також супроводжується значним підвищенням індексу інфляції в Україні, що суд як раз відносить до інших обставин, що мають істотне значення, і стягнення коштів у твердій грошовій сумі в розмірі 300 гривень, як того вимагає відповідач, ніяк не відповідатиме забезпеченню зі сторони батька належного рівня життя дитині, яку він зобов'язаний утримувати, навіть з урахуванням майбутньої індексації на цю суму. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Згідно п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved