Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-30 00:00:00

[PERSON], діючи на підставі довіреності в інтересах [PERSON], 01 липня 2014 року звернувся до суду з позовом про захист честі, гідності та ділової репутації, спростування недостовірної інформації та стягнення моральної шкоди. Після уточнення позовних вимог у судовому засіданні від 10 вересня 2014 року просить: - визнати поширені відповідачем [PERSON] у виступі на засіданні постійних комісій з питань бюджету, соціально- економічного та культурного розвитку, земельних питань Пакульської сільської ради відомості "… пан [PERSON], будучи головою РДА, приїхали в Пакуль, та відібрали у нас все, що належало нам, а саме - СТОВ "Полісся". Ви, спільно з [PERSON], яка як нам стало відомо з її слів, є Вашою коханкою, обікрали людей, які потом та кров'ю створювали ТОВ "Полісся". Ви цинічно та холоднокровно позатикали всім роти. І єдина людина, яка зробила Вам спробу протистояти, це тодішній голова сільської ради - [PERSON] Внаслідок чого найманими провокаторами був спровокований на хабар та засуджений. Ви, пан [PERSON], привезли до нас, на наші плечі, антиморальну, неблагополучну, багатодітну сімейку, яка посприяла та перевела усі активи ТОВ "Полісся" у Вашу кишеню. Коли ж їм займатися фермою? Мати - [PERSON] веде аморальний спосіб життя, за що неодноразово була бита своїм чоловіком…"; 2) "…Ви нам розповідаєте про матір- героїню! Але за що така нагорода? За те, що два сини мають непогашені судимості за крадіжки. За те, що ці "добропорядні" сини побили дорослого чоловіка, який потрапив до реанімації. За те, що її малолітні сини, бігаючи по берегу річки погрожують ножем другим діткам. І все це сходить їм з рук. Батьки дуже " вправно" утрясають їх "ділішки.." 3)"…У 2006 році, пан [PERSON], будучи головою районної державної адміністрації Чернігівського району, привіз нам в село [PERSON], яка, як нам стало відомо із її слів, є його коханкою, і заявив, що віднині майном ТОВ "Полісся" та землею буде користуватися вона, так як вона являється фермером, а також багатодітною матір'ю. Директора ТОВ "Полісся" - [PERSON], він ультимативно поставив перед вибором: йти за грати або відсторонитися від управління майном, навіть, без належного оформлення…" 4) "…пані [PERSON], не будучи власником майна, на протязі першого року "керування", по завданню [PERSON], продала усе майно ТОВ "Полісся", а гроші від реалізації поповнили кишені [PERSON] (280 голів великої рогатої худоби, сільськогосподарська техніка та інвентар, металобрухт, по самим скромним підрахункам на 3 млн. грн.) А також, прикриваючись багатодітною [PERSON], він самовільно використовує майже половину земельних ресурсів - ріллі в кількості 700 га, за що сплачує в сільську раду лише 3 тис. грн.. на рік" - такими, що не відповідають дійсності та принижують мої честь, гідність та ділову репутацію [PERSON] Зобов'язати Чернігівську міську молодіжну громадську організацію "Освітній центр "Ініціатива" - видавця газети "Події і коментарі: Чернігівщина" опублікувати спростування вищезазначених відомостей під заголовком "Спростування" тим же шрифтом та в тому ж місці шпальти газети, де вони містились. Зобов'язати Пакульську сільську раду та Чернігівську міську молодіжну громадську організацію "Освітній центр "Ініціатива" - видавця газети "Події і коментарі: Чернігівщина" опублікувати відкритий лист лідеру партії "Удар" Віталію Кличку та спростувати нижчезазначені твердження: "…У 2006 році, пан [PERSON], будучи головою районної державної адміністрації Чернігівського району, привіз нам в село [PERSON], яка, як нам стало відомо із її слів, є його коханкою, і заявив, що віднині майном ТОВ "Полісся" та землею буде користуватися вона, так як вона являється фермером, а також багатодітною матір'ю. Директора ТОВ "Полісся" - [PERSON], він ультимативно поставив перед вибором: йти за грати або відсторонитися від управління майном, навіть, без належного оформлення…" та "…пані [PERSON], не будучи власником майна, на протязі першого року "керування", по завданню [PERSON], продала усе майно ТОВ "Полісся", а гроші від реалізації поповнили кишені [PERSON] (280 голів великої рогатої худоби, сільськогосподарська техніка та інвентар, металобрухт, по самим скромним підрахункам на 3 млн. грн.) А також, прикриваючись багатодітною [PERSON], він самовільно використовує майже половину земельних ресурсів - ріллі в кількості 700 га, за що сплачує в сільську раду лише 3 тис. грн.. на рік" Зобов'язати Пакульську сільську раду направити лист до обласної державної адміністрації зі спростуванням відомостей, зазначених у листі № 116 від 15 травня 2014 року, а саме: "... у 2006 році цинічно та ганебно в усній формі передано майно територіальної громади в управління громадянки [PERSON], яка є керівником ФГ " Стелла". До кінця 2006 року СТОВ "Полісся" все майно зникло. При цьому до цього часу ФГ "Стелла" за десятирічне використання майна територіальної громади не сплатило жодної копійки. Більше того, за роки самовільного користування було знищено багато документів. Орієнтовна сума збитків до 300 тис. доларів США..." "... з 2006 року ФГ " Стелла" самовільно обробляло 300 га паїв безкоштовно. Також відповідно до розпорядження пана [PERSON] отримало в оренду ще 100 га земель запасу по заниженій нормативно - грошовій оцінці в 10 разів. З 2010 року ФГ " Стелла" нанесла збитків територіальній громаді у розмірі близько 1500 млн. грн. без врахування інфляції...". Стягнути з Пакульської сільської ради Чернігівського району та [PERSON] на її користь по 4 000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди. Вимоги мотивовані тим, 09 липня 2014 року на засіданні постійних комісій з питань бюджету, соціально- економічного та культурного розвитку, земельних питань Пакульської сільської ради депутат [PERSON] у своєму виступі зачитав лист до [PERSON] та відкритий лист до лідера партії « Удар», а отже він оприлюднив недостовірну інформацію та повинен нести цивільну відповідальність. [INFO] року на сторінках електронного варіанту газети Події і коментарі (Чернігівщина), у мережі Інтернет, була розміщена стаття (лист до редакції) «[INFO] », як відкритий лист від депутатів Пакульської сільської ради, головою якої є [PERSON] У даному листі дана неправдива оцінка фактам, що не мали місце, а також використано в статті відомості, що не відповідають дійсності, а отже ганьблять честь і гідність [PERSON] У статті зазначено: 1) «… пан [PERSON], будучи головою РДА, приїхали в Пакуль, та відібрали у нас все, що належало нам, а саме - СТОВ «Полісся». Ви, спільно з [PERSON], яка як нам стало відомо з її слів, є Вашою коханкою, обікрали людей, які потом та кров'ю створювали СТОВ «Полісся». Ви цинічно та холоднокровно позатикали всім роти. І єдина людина, яка зробила Вам спробу протистояти, це тодішній голова сільської ради - [PERSON] Внаслідок чого найманими провокаторами був спровокований на хабар та засуджений. Ви, пан [PERSON], привезли до нас, на наші плечі, антиморальну, неблагополучну, багатодітну сімейку, яка посприяла та перевела усі активи ТОВ «Полісся» у Вашу кишеню. Коли ж їм займатися фермою? Мати - [PERSON] веде аморальний спосіб життя, за що неодноразово була бита своїм чоловіком…».Ці твердження не відповідають дійсності та є придуманими, паплюжать честь, гідність та ділову репутацію позивача, а отже, підлягають спростуванню у той же спосіб, як вони були оприлюднені згідно норм чинного законодавства. 2) "…Ви нам розповідаєте про матір- героїню! Але за що така нагорода? За те, що два сини мають непогашені судимості за крадіжки. За те, що ці "добропорядні" сини побили дорослого чоловіка, який потрапив до реанімації. За те, що її малолітні сини, бігаючи по берегу річки погрожують ножем другим діткам. І все це сходить Вам з рук. Батьки дуже " вправно" утрясають їх "ділішки.." Дані твердження відкрито принижують честь та гідність позивача, як багатодітної матері, яка виховує сімох дітей. У зв'язку з даними висловлюваннями позивачка повинна була виправдовуватись перед знайомими та близькими людьми стосовно даних обмовок, а також пережила велике хвилювання та душевний стрес. У відкритому листі до лідера партії « Удар» Віталія Кличка, що засвідчений підписом та печаткою [PERSON] без реєстраційного номера Пакульської сільської ради зазначено: "…У 2006 році, пан [PERSON], будучи головою районної державної адміністрації Чернігівського району, привіз нам в село [PERSON], яка, як нам стало відомо із її слів, є його коханкою, і заявив, що віднині майном ТОВ "Полісся" та землею буде користуватися вона, так як вона являється фермером, а також багатодітною матір'ю…" Вважає, що дані твердження є особистими надуманими твердженнями [PERSON], що не відповідають дійсності та ганблять честь та гідність позивачки. 2. "…пані [PERSON], не будучи власником майна, на протязі першого року "керування", по завданню [PERSON], продала усе майно ТОВ "Полісся", а гроші від реалізації поповнили кишені [PERSON] (280 голів великої рогатої худоби, сільськогосподарська техніка та інвентар, металобрухт, по самим скромним підрахункам на 3 млн. грн.) А також, прикриваючись багатодітною [PERSON], він самовільно використовує майже половину земельних ресурсів - ріллі в кількості 700 га, за що сплачує в сільську раду лише 3 тис. грн.. на рік" Дані твердження є надуманими, нічим не підтверджуються і підлягають спростуванню. У зверненні до голови Чернігівської обласної державної адміністрації від 15 травня 2014 року № 116 від імені Пакульської сільської ради зазначена недостовірна інформація, яка не відповідає дійсності, ганьбить честь, гідність та ділову репутацію позивачки як голови фермерського господарства та підлягає спростуванню, а юридична особа, яка її оприлюднила несе цивільну відповідальність: « ..у 2006 році цинічно та ганебно, в усній формі передано майно територіальної громади в управління громадянки [PERSON], яка являється керівником ФГ»Стелла» за десятирічне використання майна територіальної громади не сплатило жодної копійки. Більш того, за роки самовільного користування було знищено багато документів. Орієнтовно сума збитків складає до 300 тис. доларів США…» Вважає, що дані твердження не відповідають дійсності, оскільки в управлінні позивача ніколи не перебувало майно територіальної громади, а перебувало і перебуває в оренді з 2006 року майно пайовиків колективного сільгосппідприємства « Полісся» за відповідним договором. Неправомірними діями відповідачів позивачці завдано моральну шкоду, яка виразилась у моральних стражданнях та переживаннях, порушенні душевної рівноваги, була ображена та принижена в публічний спосіб, вимушена була виправдовуватись перед знайомими та близькими людьми. Протокольною ухвалою суду у судовому засіданні від 16 вересня 2014 року відповідача [PERSON] замінено на належного відповідача Пакульську сільську раду, інтереси якої представляє у судовому засіданні її голова [PERSON] У судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Вважала, що поширеними відповідачами відомостями принижена її честь, гідність, як жінки та ділова репутація як голови ФГ « Стелла». Це завдало їй моральних страждань, необхідність виправдовуватись перед чоловіком, знайомими, рідними. Представник позивача [PERSON] підтримав позовні вимоги. Ввважав, що позивачем доведено факт поширення недостовірної інформації, як відповідачем [PERSON] на спільному засіданні постійних комісій, так і Пакульською сільською радою на сторінках Інтернет видання та у зверненні до Чернігівської облдержадміністрації, у свою чергу відповідачем не доведено, що поширена інформація відповідає дійсності, а тому вона підлягає спростуванню у той же спосіб, у який вона була поширена. Завдана позивачці моральна шкода підлягає відшкодуванню відповідачами. Представник відповідача [PERSON] позовні вимоги не визнала, її твердження зводяться до того, що опубліковані відомості в Інтернет виданні були судженням громади у відповідь на образливі статті [PERSON] щодо неї, як сільського голови, і ці судження відповідають дійсності. Звернення депутатів були обговорені на спільному засіданні постійних комісії та винесені на розгляд 22 сесії, яка відбулась 15 липня 2013 року. Питання про звернення до засобів масової інформації було підтримане депутатами сільської ради і є судженням депутатів та громади. Вважала, що викладені у листах судження відповідають дійсності. Майно СТОВ « Полісся» не виділено в натурі, тому не може бути передано ФГ « Стелла», а залишилось на балансі. Про те, що ФГ « Стелла» не платить заробітної плати була опублікована стаття у газеті, проведеною земельною інспекцією перевіркою встановлено самозахват землі, рішенням господарського суду Чернігівської області від 13 серпня 2013 року стягнута шкода за самозахват землі. Про матір героїню у цих листах зазначено у тому розумінні, що мати повинна належним чином виховати своїх дітей, оскільки подання про присвоєння звання « Мати - героїня» сільська рада готувала і на інших претендентів, яким таке звання не присвоїли. Молодшому сину [PERSON] на момент отримання винагороди не виповнилось п'яти років, а у двох старших були непогашені судимості. Стосовно звернення до голови ЧОДА, то 11 червня 2014 року цим органом була надана відповідь про надання доручення компетентним органам перевірити цей факт. Що стосується [PERSON], зазначила, що він був головуючим на комісії, тому зобов'язаний був зачитувати листи, які написали депутати, а вона, як голова сільської ради повинна виконувати рішення сільської ради. Визнала, що залишала листи у редакції кількох газет, у тому числі « Події і коментарі: Чернігівщина», але щоб їх надрукували необхідно було сплатити кошти. Відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнав та суду показав, що є депутатом Пакульської сільської ради, головою бюджетної комісії. Депутат зобов'язаний виражати і захищати інтереси відповідної громади, виборців свого округу, виконувати їх доручення. На спільному засіданні бюджетної, земельної та комісії соціального розвитку 09 липня 2013 року, де він був головою, обговорювали публікації в газеті відносно голови сільської ради. Було вирішено надати відповідь [PERSON] та спільно було написано два листи. Секретар засідання вела протоколи, записувала слова виступаючих, а по закінченню засідання написала листи, які він зачитав. Також він зачитував ці листи і на двадцять другій сесії Пакульської сільської ради. Моральну шкоду не визнав, оприлюднити листа його обов'язок, як голови комісії. Рішення стосовно публікацій приймалось не ним особисто, а двадцять другою сесією та було дорученням жителів громади. Зазначені відомості вважав оціночними судженнями. Свідок [PERSON] показав суду, що був запрошений на засідання спільних комісій сільської ради, на якому, крім іншого, обговорювали листи, надруковані у газеті відносно голови сільради, було прийнято рішення написати спростування. Свідок [PERSON] зазначила, що вона була запрошена на сесію Пакульської сільської ради. Громаду обурили публікації в газеті стосовно голови сільської ради, депутати підняли це питання на сесії, зачитувались відкриті листи та прийняли рішення звернутись до засобів масової інформації. Свідок [PERSON] показала суду, що на той час була секретарем сільської ради, протокол двадцять другої сесії шостого скликання Пакульської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області від 15 липня 2013 року виготовила та підписала сама голова сільради. Відкриті листи на сесії не зачитувались, лише було прийнято рішення звернутись з відкритими листами до [PERSON] та Кличка. Суд, вислухавши пояснення учасників судового розгляду, свідків, дослідивши письмові докази у справі, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з таких підстав. Як вбачається з протоколу спільного засідання постійних комісій з питань бюджету, соціально-економічного та культурного розвитку, земельних питань Пакульської сільради від 09 липня 2013 року, на якій було присутньо вісім чоловік, головою засідання обрано [PERSON], який повідомив про звернення до нього людей стосовно статті в газеті « Сіверщина» від [INFO] року, у якій обмовляють сільського голову [PERSON] Присутні одноголосно підтримали пропозицію написати відкриті листи в засоби масової інформації про дійсну ситуацію в с. Пакуль та до лідера партії « Удар». [PERSON] зачитав лист до [PERSON] та відкритий лист до лідера партії « Удар»( додатки до протоколу № 1,2) та звернувся з пропозицією про винесення питання на сесію сільської ради для обговорення та вирішення питання протокольно. За пропозицію одноголосно проголосувало вісім депутатів. /а.с.49-54/ З копії протоколу двадцять другої сесії шостого скликання Пакульської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області від 15 липня 2013 року, на якій було присутньо десять чоловік, вбачається, що прийнято рішення звернутись з відкритим листом до лідера партії « Удар» та особисто до [PERSON], а також прояснити в усіх засобах масової інформації про дійсну ситуацію в с. Пакуль», за що одноголосно проголосувало 10 депутатів. /а.с.8 -13/ Сільський голова [PERSON] підтвердила у судовому засіданні, що на неї Законом покладено обов'язок виконувати рішення сільської ради, тому вона особисто залишала тексти зазначених листів у редакції декількох газет. Чернігівська міська молодіжна громадська організація «Освітній центр «Ініціатива» зареєстрована виконавчим комітетом Чернігівської міської ради 24 грудня 2003 року, її юридична адреса: м. Чернігів, вул. Воровського,10 і вона є засновником Інтернет - видання «Чернігівщина: Події і коментарі» (pik.cn.ua@gmail.com). У цьому виданні [INFO] року опубліковано статтю «[INFO]» та «Відкритий лист» Лідеру партії «Удар» Віталію Кличку від Пакульської територіальної громади, зміст яких викладено вище у позовних вимогах. /а.с.14-18/ Відповідно до ст. 10 Закону України « Про місцеве самоврядування в Україні» сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами. На сільського, селищного, міського голову відповідно до ст. 42 зазначеного Закону покладено забезпечення виконання рішень місцевого референдуму, відповідної ради, її виконавчого комітету. Депутат ради, як визначено ст. 49 цього Закону та Законом України « Про статус депутатів місцевих рад» представляє інтереси всієї територіальної громади, має всю повноту прав, що забезпечують його активну участь у діяльності ради та утворюваних нею органів, несе обов'язки перед виборцями, радою та її органами, виконує їх доручення. Згідно із положеннями ст.277 ЦК України і ст.10 ЦПК України обов'язок довести, що поширена інформація є достовірною, покладається на відповідача, проте позивач має право подати докази недостовірності поширеної інформації. Позивач повинен довести факт поширення інформації відповідачем, а також те, що внаслідок цього було порушено його особисті немайнові права. Так, депутат Пакульської сільської ради [PERSON], будучи головою на спільному засідання постійних комісій з питань бюджету, соціально-економічного та культурного розвитку, земельних питань Пакульської сільради 09 липня 2013 року зачитав присутнім тексти відкритих листів до [PERSON] та до лідера партії « Удар». Зазначене визнано стороною відповідача. Право висловлювати судження, оцінку, думки закріплено у статті 10 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, яка відповідно до статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства. Право кожного вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію закріплено ст. 302 ЦК України. Проте, за змістом ст. 302 ЦК України, інформація, що поширюється, має бути достовірною - отриманою з офіційних джерел (інформація органів державної влади, органів місцевого самоврядування, стенограми тощо). Особа, що поширює таку інформацію зобов'язана посилатися на таке джерело. У разі отримання інформації з джерел, відмінних від офіційних, особа, що поширює інформацію, зобов'язана переконатися в її достовірності. У статті 201 ЦК України визначено особисті немайнові блага, які охороняються цивільним законодавством - здоров'я, життя; честь, гідність і ділова репутація і т.і. Крім того, відповідно до Конституції України життя і здоров'я людини, її честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються найвищою соціальною цінністю. Відповідно до ст. 28 Конституції України кожен має право на повагу його гідності. Згідно ст. 21 Конституції України усі люди є вільні і рівні у своїй гідності і правах. Разом з тим, Конституцією України кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань (стаття 34). Цьому праву кореспондує обов'язок не поширювати про особу недостовірну інформацію та таку, що ганьбить її гідність, честь та ділову репутацію. Беручи до уваги зазначені конституційні положення, суд при вирішенні справ пpo захист гідності, честі та ділової репутації повинен забезпечити баланс між конституційним правом на свободу думки і слова, правом на вільне вираження своїх поглядів та переконань, з одного боку, та правом на повагу до людської гідності, конституційними гарантіями невтручання в особисте і сімейне життя, судовим захистом права на спростування недостовірної інформації про особу, з іншого боку. Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» зокрема, під гідністю слід розуміти визнання цінності кожної фізичної особи як унікальної біопсихосоціальної цінності, з честю пов'язується позитивна соціальна оцінка особи в очах оточуючих, яка ґрунтується на відповідності її діянь (поведінки) загальноприйнятим уявленням про добро і зло, а під діловою репутацією фізичної особи розуміється набута особою суспільна оцінка її ділових і професійних якостей при виконанні нею трудових, службових, громадських чи інших обов'язків. Пунктом 15 зазначеної постанови визначено, що недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності ( неповні або перекручені). Негативною слід вважати інформацію, в якій стверджується про порушення особою, зокрема, норм чинного законодавства, вчинення будь-яких інших дій ( порушення принципів моралі, загальновизнаних правил співжиття, неетична поведінка в особистому, суспільному чи політичному житті тощо) і яка, на думку позивача порушує його право на повагу до гідності, честі чи ділової репутації. Проте, вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суд визначає характер такої інформації та з'ясовує, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням. Відповідно до частини другої статті 47-1 Закону України "Про інформацію" оціночними судженнями, за винятком образи чи наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, зокрема критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, з огляду на характер використання мовних засобів, зокрема гіпербол, алегорій, сатири. Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості. Також, відповідно до статті 277 ЦК України не є предметом судового захисту оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які, будучи вираженням суб'єктивної думки і поглядів відповідача, не можна перевірити на предмет їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів) і спростувати, що відповідає прецедентній судовій практиці Європейського суду з прав людини при тлумаченні положень статті 10 Конвенції. Відповідно до ст.30 Закону України «Про інформацію» ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за висловлення оціночних суджень. Аналізуючи зміст висловлювань, викладених у відкритих листах, оприлюднених [PERSON] на спільному засіданні постійних комісій сільської ради, суд вважає, що така інформація загалом не містить жодних фактичних даних, а лише містить оціночні висловлювання, які не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, з огляду на характер використання мовних засобів. Тому, зазначені позивачем відомості, поширені [PERSON] на підставі ч.2 ст.30 Закону України «Про інформацію» суд вважає оціночними судженнями. Однак, інформація оголошена депутатом сільської ради [PERSON] зазначена у вищезгаданих відкритих листах, що стосується особисто позивачки, а саме що «[PERSON] є коханкою [PERSON]», «антиморальна, неблагополучна сімейка», « мати [PERSON] веде аморальний спосіб життя», є недостовірною, протилежного не було доведено у судовому засіданні, та на переконання суду принижує честь і гідність [PERSON] Тому у цій частині позовні вимоги підлягають задоволенню з урахуванням наступних положень. Згідно з ч. 1, 4 ст. 277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім'ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Статтею 277 ЦК України визначено, що спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила інформацію, і у такий же спосіб, у який вона була поширена та незалежно від вини особи, яка її поширила. Поширювачем інформації, яку подає посадова чи службова особа при виконанні своїх посадових ( службових) обов'язків, вважається юридична особа, у якій вона працює. Аналогічне положення закріплено у п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», згідно якої якщо інформація, яку подає посадова чи службова особа при виконанні посадових ( службових) обов'язків, то відповідачем є юридична особа, у якій вона працює. Так, [PERSON] зачитував листи на засіданні комісії, як депутат сільської ради, як голова спільного засідання постійних комісій сільської ради, тому поширювачем недостовірної інформації вважається Пакульська сільська рада Чернігівського району Чернігівської області. Поширенням недостовірної інформації та такої, що принижує честь та гідність завдало позивачці моральної шкоди, яка має бути компенсованою. Разом з тим, визначаючи розмір такої компенсації суд, виходячи з принципів розумності та справедливості, а також з врахуванням рівня доведеності перед судом обставин заподіяння моральної шкоди позивачці, дійшов висновку про необхідність часткового задоволення цих вимог, та стягнення моральної шкоди з Пакульської сільської ради Чернігівського району у розмірі 100 грн. Що стосується позовних вимог про зобов'язання Пакульської сільської ради та Чернігівської міської молодіжної громадської організації "Освітній центр "Ініціатива" - видавця газети "Події і коментарі: Чернігівщина" опублікувати відкритий лист лідеру партії "Удар" Віталію Кличку зі спростуванням твердження, викладених у відкритому листі та зобов'язання Пакульської сільської ради направити лист до обласної державної адміністрації зі спростуванням відомостей, зазначених у листі № 116 від 15 травня 2014 року ( позовні вимоги під № 3,4), суд вважає, що вони не підлягають задоволенню з огляду на те, що визнання інформації недостовірною належить до компетенції суду, а тому вказаний обов'язок не може бути покладений на відповідача у справі. При цьому суд враховує, що відповідно до статей 94, 277 ЦК України фізична чи юридична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. При цьому при спростуванні поширена інформація визнається недостовірною. У цій частині позовних вимог та стосовно позовної вимоги про зобов'язання Чернігівської міської молодіжної громадської організації "Освітній центр "Ініціатива" - видавця газети "Події і коментарі: Чернігівщина» опублікувати спростування( позовна вимога під №2), позивач не ставить одночасно питання про визнання поширеної інформації недостовірною, що унеможливлює суд захистити порушене право, тому у задоволенні позовних вимог у цій частині слід відмовити. У зв'язку з відмовою у позові у цій частині позовних вимог і у задоволенні моральної шкоди у цій частині слід відмовити. Крім того, на а.с. 19-21 міститься копія Пакульського сільського голови [PERSON] від 15 травня 2014 року до голови ЧРДА [PERSON], зареєстроване ЧОДА 16 травня 2014 року за вхідним номером 02-06/4632, яке містить прохання надати доручення прокуратурі спільно з Держфінінспекцією провести прокурорську перевірку по захопленню та використанню майна СТОВ «Полісся», надати доручення управлінню Держземагенства привести ціноутворення у договорі оренди 100 га земель запасу згідно чинного законодавства, надати доручення Державній інспекції сільського господарства в Чернігівській області провести комплексну перевірку використання всього майнового комплексу СТОВ «Полісся» та не витребуваних паїв і земель запасу ФГ «Стелла», надати доручення Управлінню податків та зборів провести перевірку дотримання податкового законодавства стосовно найманих працівників та стягнення всіх податків та зборів при використанні земельних паїв. У зверненні зазначено, що "... у 2006 році цинічно та ганебно, в усній формі передано майно територіальної громади в управління громадянки [PERSON], яка є керівником ФГ " Стелла". До кінця 2006 року все майно СТОВ "Полісся" зникло. При цьому до цього часу ФГ "Сталла" за десятирічне використання майна територіальної громади не сплатило жодної копійки. Більше того, за роки самовільного користування було знищено багато документів. Орієнтовна сума збитків до 300 тис. доларів США..."... з 2006 року ФГ " Стелла" самовільно обробляло 300 га паїв безкоштовно. Також відповідно до розпорядження пана [PERSON] отримало в оренду ще 100 га земель запасу по заниженій нормативно - грошовій оцінці в 10 разів. З 2010 року ФГ " Стелла" нанесла збитків територіальній громаді у розмірі близько 1500 млн. грн. без врахування інфляції...". При цьому, слід виходити з положень ст.40 Конституції України, відповідно до якої усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов'язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п.16 Постанови від 27.02.09 №1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», суди повинні мати на увазі, що у випадку, коли особа звертається до зазначених органів із заявою, в якій міститься та чи інша інформація, і в разі, якщо цей орган компетентний перевірити таку інформацію та надати відповідь, проте в ході перевірки інформація не знайшла свого підтвердження, вказана обставина не може сама по собі бути підставою для задоволення позову, оскільки у такому випадку мала місце реалізація особою конституційного права, передбаченого статтею 40 Конституції України, а не поширення недостовірної інформації. Суд зауважує, що хоча у зверненні голови сільської ради містилися серйозні твердження про факти незаконного використання майна СТОВ « Полісся» та порушення земельного законодавства ФГ « Стелла», проте у ньому переважно містяться твердження, які аргументовано можна назвати оціночними судженнями. У зв'язку з цим вимогу доведення правдивості оціночного судження виконати неможливо. За таких обставин у задоволенні позовних вимог у цій частині слід відмовити ще й з цих підстав. Відповідно до ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. За обставин викладених вище, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог. Разом з тим суд вважає за необхідне зазначити, що позивачка вправі скористатись наданим їй частиною першою ст. 277 ЦК України правом на відповідь. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, судові витрати, понесені позивачкою при зверненні до суду підлягають стягненню з відповідача Пакульської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області. На підставі викладеного,

Outcome: partial