Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-27 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], третя особа - [PERSON], про стягнення заборгованості за кредитним договором № 490085070 від 27 серпня 2008 року в сумі 573 278,82 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 27 серпня 2008 року між закритим акціонерним товариством "Альфа-Банк", правонаступником якого є публічне акціонерне товариство "Альфа-Банк" (далі по тексту - ПАТ «Альфа Банк»), та [PERSON], було укладено кредитний договір № 490085070 від 27 серпня 2008 року, згідно якого останній отримав кредит в розмірі 14 062,92 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18 % річних, з погашенням кредиту та процентів у терміни, передбачені встановленим кредитним договором графіком щомісячних платежів. 27 серпня 2008 року між закритим акціонерним товариством "Альфа-Банк", правонаступником якого є ПАТ «Альфа Банк», та [PERSON] було укладено договір поруки № 490085070-П, згідно якого боржник та поручитель відповідають перед банком за порушення обов'язків, перелічених у статті 2 цього Договору, як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед банком у тому ж обсязі, що і боржник. Оскільки [PERSON] своїх зобов'язань за кредитним договором № 490085070 належним чином не виконує в нього за станом 17 липня 2014 року виникла заборгованість перед позивачем в загальному розмірі 573 278,82 грн., позивач просить її стягнути з поручителя. Ухвалою Козелецького районного суду Чернігівської області від 29 серпня 2014 року відкрито провадження в справі та призначено справу до судового розгляду на 11 вересня 2014 року. 11 вересня 2014 року справа була знята з розгляду в зв'язку з перебуванням головуючого судді на лікарняному. Наступне засідання назначено на 29 вересня 2014 року. 29 вересня 2014 року сторони в судове засідання не з'явилися. В матеріалах справи міститься клопотання представника позивача про розгляд справи за його відсутності. Оскільки за станом на 29 вересня 2014 року в розпорядженні суду не перебували матеріали щодо своєчасного ознайомлення відповідача з часом та місцем розгляду справи, розгляд справи було відкладено до 13 жовтня 2014 року. 13 жовтня 2014 року позивач та відповідач до суду не з'явилися. Оскільки на час розгляду справи повернулося повідомлення про виклик в судове засідання відповідача на 29 вересня 2014 року, яке ним отримане 02 жовтня 2014 року, то за станом на 13 жовтня 2014 року відповідач [PERSON] вважається такою, що вперше, будучи своєчасно та належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, не з'явилася в судове засідання, розгляд справи був відкладений до 30 жовтня 2014 року. 30 жовтня 2014 року представник позивача - Петрушанко В.П. підтримав ініційований позов та просив його задовольнити з підстав, викладених в ньому. Відповідач [PERSON] заперечувала проти задоволення позову. Третя особа - [PERSON] також висловився щодо неможливості задоволення позову, мотивуючи це тим, що з нього вже частина заборгованості була стягнута за рішенням третейського суду, його автомобіль був реалізований в порядку виконання рішення третейського суду і виручені від його реалізації кошти були зараховані на погашення заборгованості за кредитним договором. Крім того, він не має можливості наразі погасити заборгованість в силу істотної зміни валютного курсу. 30 жовтня 2014 року в судовому засіданні була оголошена перерва до 13 листопада 2014 року (в зв'язку з заявленим представником позивача - Петрушанко В.П. клопотанням про надання йому додаткового часу для подання необхідних документів на підтвердження своїх вимог, зокрема, детальний розрахунок заборгованості за кредитом (за тілом кредиту, відсотками та пенею); рішення правління № 159 від 27 листопада 2013 року (щодо списання заборгованості за кредитним договором). 13 листопада 2014 року представник позивача до суду не з'явився, надіславши на адресу суду заяву про перенесення розгляду справи. Відповідач [PERSON] також до суду не з'явилася, причини неявки суду не повідомила. З огляду на те, що представником позивача не було надано документів, необхідних для об'єктивного розгляду справи, в судовому засіданні було оголошено перерву до 18 листопада 2014 року. 18 листопада 2014 року представник позивача та відповідач також в судове засідання не з'явилися. Третьою особою в судовому засіданні було заявлене клопотання про витребування у позивача певних документів. Ухвалою Козелецького районного суду Чернігівської області від 18 листопада 2014 року клопотання [PERSON] задоволено та витребувано у позивача: належним чином завірену копію рішення постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській Громадській Організації "Всеукраїнський фінансовий союз" від 19 жовтня 2010 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства "Альфа-банк" до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 490085070 від 27 серпня 2008 року; детальний розрахунок заборгованості за кредитом (за тілом кредиту, відсотками та пенею); рішення правління № 159 від 27 листопада 2013 року (щодо списання заборгованості за кредитним договором); пояснення щодо графи в розрахунку "распределение д/с 19.11.2013 согласно решения суда". В зв'язку з задоволення клопотання про витребування доказів, в судовому засіданні була оголошена перерва до 28 листопада 2014 року. 28 листопада 2014 року в судове засідання представник позивача не з'явився, в позовній заяві міститься клопотання про розгляд справи за його відсутності та відсутність заперечень проти винесення заочного рішення. Відповідачем на виконання ухвали Козелецького районного суду Чернігівської області від 18 листопада 2014 року не надано жодного документа. Відповідач [PERSON] також в судове засідання не з'являлася, причини неявки суду не повідомляла. [PERSON] в судовому засіданні підтримав свою позицію, висловлену раніше. За таких підстав суд визнав за можливе розглядати справу за відсутності позивача та відповідача на підставі доказів, наявних в матеріалах справи, ухваливши заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків. 27 серпня 2008 року між закритим акціонерним товариством "Альфа-Банк", правонаступником якого є ПАТ "Альфа-Банк (відповідно до п. 1.2 статуту ПАТ «Альфа-Банк» в новій редакції - а.с. 24, зворот), та [PERSON] було укладено кредитний договір № 490085070 з сумою кредиту в розмірі 14 062 доларів США 92 центи на придбання транспортного засобу згідно з договором купівлі-продажу та оплату страхової суми ВАТ «УСК» Дженералі Гарант» (5 167,00 грн.); з виплатою процентів за користування кредитом із розрахунку 18% річних строком з 27.08.2008 року по 27.08.2014 року /а.с. 5-8/. Додатком № 1 до договору № 490085070 встановлено Графік платежів та розрахунок сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки, з урахуванням вартості всіх супутніх послуг /а.с. 11/ - далі по тексту - Графік. Відповідно до п. 2.8 кредитного договору № 490085070 «Порядок повернення кредиту та сплати процентів» платежі з повернення кредиту та сплати процентів за його користування здійснюються щомісячно рівними частинами відповідно до Графіку, який є Додатком № 1 до Договору та його невід'ємною частиною в порядку та на умовах, визначених цим Договором. у разі сплати у валюті кредиту - 27 числа кожного місяця рівними частинами в сумі 321,00 доларах США; у разі погашення кредиту у валюті відмінній від валюти кредиту таке погашення має здійснюватись не пізніше 26 числа кожного місяця у сумі, розрахованій у порядку та на умовах, визначених цим Договором. Як вбачається з Графіку, в ньому відображене щомісячне розщеплення суми, яку належить за ним платити: частина коштів зараховується на погашення кредиту, а частина - на сплату відсотків за користування кредитом. 27 серпня 2008 року між закритим акціонерним товариством "Альфа-Банк", правонаступником якого є ПАТ «Альфа-Банк», та [PERSON] було укладено договір поруки № 490085070-П, згідно якого поручитель ([PERSON]) поручився за виконання боржником обов'язків, що виникають на підставі Основного договору (кредитний договір № 490085070), зокрема, повертати банку кредит рівними частинами у терміни, визначені Основним договором та додатком № 1 до Основного договору, але в будь-якому випадку не пізніше 27 серпня 2014 року; щомісяця сплачувати проценти та сплатити банку неустойку та понад суму неустойки відшкодувати збитки, заподіяні банку невиконанням чи неналежним виконанням боржником своїх зобов'язань за Основним договором. Відповідно до п. 5.3 вказаного договору він діє до повного виконання зобов'язань боржника за Основним договором /а.с. 12/. Із розрахунків, проведених ПАТ «Альфа-Банк», за станом на 17 липня 2014 року загальна сума заборгованості [PERSON] за кредитним договором становить 573 278,82 гривень, в тому числі: за кредитом - 84 906, 71 грн., по відсотках - 43 121, 61 грн., пеня - 445 250,50 грн. (за останні 12 календарних місяців). Вирішуючи питання про наявність підстав для стягнення заборгованості за кредитним договором № 490085070 (Основний договір) з поручителя - [PERSON], суд виходить з наступного. Згідно з ч. 1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку; поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. За положеннями ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки; у разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя; якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. Відповідно до ч. 1 ст. 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Згідно з ч. 1 ст. 252 ЦК України строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Разом з тим, із настанням певної події, яка має юридичне значення, законодавець пов'язує термін, який визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (ч. 2 ст. 251, ч. 2 ст. 252 ЦПК України). З договору поруки вбачається, що в ньому не встановлено строку, після якого порука припиняється, а умова договору поруки (пункт 5.3) про його дію до повного виконання боржником своїх зобовязань перед банком за кредитним договором не є встановленим сторонами строком припинення дії поруки, оскільки суперечить ч. 1 ст. 251 та ч. 1 ст. 252 ЦК України, тому в цьому разі підлягають застосуванню норми ч. 4 ст. 559 ЦК України про те, що порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання не предявить вимоги до поручителя. Отже, порука це строкове зобовязання, і незалежно від того, встановлений строк її дії договором чи законом, його сплив припиняє субєктивне право кредитора. Строк поруки не є строком для захисту порушеного права. Це строк існування самого зобов'язання поруки. Таким чином, і право кредитора, і обов'язок поручителя по його закінченні припиняються, а це означає, що жодних дій щодо реалізації цього права, в тому числі застосування примусових заходів захисту в судовому порядку, кредитор вчиняти не може. У кредитному договорі строк виконання основного зобовязання чітко визначений як строк остаточного повернення кредиту - 27 серпня 2014 року. З розрахунку заборгованості за кредитом /а.с. 22/ вбачається, що за період з 27 вересня 2013 року по 27 жовтня 2013 року позичальнику необхідно було сплатити суму за кредитом в розмірі 272,92 дол. США (тобто, відповідно до Графіка). Проте в період з 27 жовтня 2013 року по 27 листопада 2013 року позичальнику необхідно було сплатити суму кредиту в розмірі 2 932,10 дол. США, в той час як за Графіком в цей період повинна була бути сплачена сума в розмірі 277,02 дол. США. Як вбачається з розрахунку заборгованості за кредитом пред'явлена до сплати сума в розмірі 2 932,10 дол. США є тією сумою, яка повністю, з урахуванням сум, які раніше виставлялися до сплати, охоплює всю суму кредиту. В подальшому в графі «тіло кредиту» - «до сплати» будь-яка інформація відсутня, тобто, нарахування після листопада місяця 2013 року не відбувалися. Такий висновок суду також підтверджується інформацією, яка міститься в розрахунку: «начисления прекращены с … 29.11.2013». Тобто, пред'явленням до сплати за період з 27 жовтня 2013 року по 27 листопада 2013 року суми в розмірі 2 932,10 дол. США, тобто, поза межами розмірі, які узгоджені сторонами в Графіку, є нічим іншим як зміною строку виконання основного зобов'язання. За таких обставин у банку виникло право предявити вимогу до поручителя про виконання порушеного зобовязання боржника щодо повернення кредиту, починаючи з 27 листопада 2013 року, протягом наступних шести місяців. Однак, після зміни строку виконання основного зобовязання, банк до суду із позовом звернувся лише у серпні 2014 року, тобто зі спливом майже 9 місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання, тобто, більше ніж через шість місяців після настання строку виконання зобовязань, тому в силу положень ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припинила свою дію. Вивчивши надані докази, суд вважає, що позов Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» до [PERSON], третя особа - [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором не підлягає задоволенню, в зв'язку з тим, що з моменту настання строку виконання основного зобов'язання у повному обсязі [PERSON] пройшло більше 6 місяців і протягом цих шести місяців позивач не звернувся до [PERSON] з вимогою як до поручителя.

Outcome: dismissed