Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-17 00:00:00

У липні 2013 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], про встановлення порядку користування житловим будинком з господарськими будівлями і спорудами, земельною ділянкою. Позивач вказує, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 19.01.2011 року, є власницею 1/2 частини домоволодіння [ADDRESS] Співвласницею іншої 1/2 частини є [PERSON], яка є спадкоємицею попереднього власника домоволодіння [PERSON], звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, проте до цього часу ще не оформила свідоцтво про право на спадщину за законом. Оскільки між ними виникають спори з приводу користування спільним житловим будинком і господарськими будівлями та спільною земельною ділянкою, просить визначити порядок користування житловим будинком з господарськими будівлями і спорудами по [ADDRESS], виділивши позивачці: частину житлового будинку в складі приміщень - кімната 4 площею 20,6 кв.м, ванна 6 площею 5,7 кв.м, сіни 5 площею 8,2 кв.м, частину коридору 1 площею 5,1 кв.м, тамбур І площею 6,1 кв.м, а також сарай літ. в, виділити відповідачці: частину житлового будинку в складі приміщень - кухня 2 площею 9,8 кв.м, кімната 3 площею 9,5 кв.м, частина коридору 1 площею 5,1 кв.м, а також сарай літ. В, літню кухню літ. Б, прибудову літ. б, душ літ. д, в загальному користуванні залишити - вбиральню літ. Г, погріб літ. а3, огорожу № 1, колодязь питний № 2, трубопровід № 3, а також виділити в користування сторонам по 1/2 частині земельної ділянки пропорційно часткам у праві власності на житловий будинок. Ухвалою суду від 20.11.2013 року до участі в справі в якості третьої особи залучено виконавчий комітет Ленінської районної у м. Полтаві ради. В судовому засідання позивач [PERSON] та її представник [PERSON] просили задовольнити, визначити порядок користування житловим будинком з господарським будівлями та спорудами по [ADDRESS] відповідно до додатку № 2, а також порядок користування земельною ділянкою відповідно до варіанту № 3 (додаток № 7), визначеного судовим експертом Федоровою І.О. у Висновку судової будівельно-технічної експертизи № 132 від 22.10.2013 року. Відповідач [PERSON] та її представники [PERSON], адвокат [PERSON] в судовому засіданні пояснили, що не заперечують проти визначення порядку користування житловим будинком з господарським будівлями та спорудами по [ADDRESS], а також порядку користування земельною ділянкою відповідно до фактичного користування, яке склалось між співвласниками. Представник третьої особи виконавчого комітету Ленінської районної у м. Полтаві ради в судовому засіданні з приводу вирішення позовних вимог поклався на розсуд суду. Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] на підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 19.01.2011 року, виданого державним нотаріусом Третьої Полтавської державної нотаріальної контори, реєстр. № 2-39, являється власником 1/2 частини житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами за адресою: [ADDRESS] Власником іншої 1/2 частини домоволодіння відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за законом від 13.09.2013 року, виданого державним нотаріусом Третьої Полтавської державної нотаріальної контори, реєстр. № 2-534, є [PERSON]. Згідно технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок по [ADDRESS], виготовленого КП ПБТІ "Інвентаризатор" станом на 07.06.2013 року, він складається з наступних приміщень та будівель: житловий будинок літ. "А-1" з приміщеннями квартири № 1 загальною площею 34,9 кв.м: тамбур (І) площею 6,1 кв.м, коридор (1-1) площею 5,1 кв.м, кухня (1-2) площею 9,8 кв.м, кімната (1-3) площею 9,5 кв.м, сіни (1-5) площею 4,4; приміщення квартири № 2 загальною площею 30,1 кв.м: сіни (2-1) площею 5,7 кв.м, кімната (2-2) площею 20,6 кв.м, сіни (2-3) площею 3,8 кв.м, а також ганок літ. "а2", погріб літ. "а3"; господарські будівлі і споруди: літня кухня літ. "Б", прибудова літ. "б", сарай літ. "В", сарай літ. "в", навіс літ. "в1", вбиральня літ. "Г", вбиральня літ. "Ж", навіс літ. "Е", огорожа №№ 1, 4, колодязь питний № 2, трубопровід № 3. Домоволодіння розташовано на земельній ділянці загальною площею 600 кв.м. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 358 ЦК України Право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Згідно ч. 2 ст. 377 ЦК України, якщо житловий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, наданій у користування, то у разі їх відчуження до набувача переходить право користування тією частиною земельної ділянки, на якій вони розміщені, та частиною ділянки, яка необхідна для їх обслуговування. Відповідно до ст. 85 ЗК України, земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна власність). За змістом ст. 88 ЗК України, володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюється за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди - в судовому порядку. Учасник спільної часткової власності на земельну ділянку має право на отримання в його володіння, користування частини спільної земельної ділянки, що відповідає розміру належної йому частки. Позивач [PERSON] набула право власності на 1/2 частину садиби по [ADDRESS] після смерті її власниці [PERSON] в рівних частинах з її чоловіком [PERSON] Після цього між співвласниками був узгоджений порядок користування житловим будинком, він поділений на дві частини шляхом встановлення позивачем перегородки в сінях 1-5 загальною площею 8,2 кв.м, в її користування перейшли одна житлова кімната, частина сіней та ванна, де обладнано кухню, інші приміщення перебували в користуванні [PERSON] Також співвласниками визначений порядок користування спільною земельною ділянкою, що було забезпечено шляхом встановлення [PERSON] паркану, яким розподілено земельну ділянку на 2 окремі частини, обладнано окремі входи до садиби. Вказаний порядок користування домоволодінням існував на час набуття права власності на його 1/2 частину відповідачкою [PERSON] та зберігається до цього часу. В ході судового розгляду справи сторони не дійшли згоди щодо порядку користування житловим будинком та земельною ділянкою. Так, відповідач та її представники наполягали на залишенні існуючого порядку користування житловим будинком з господарським будівлями і спорудами по [ADDRESS], а також порядку користування земельною ділянкою у відповідності до Додатку № 4 до Висновку судової будівельно-технічної експертизи № 132 від 22.10.2013 року, за яким у користуванні [PERSON] залишається земельна ділянка площею 297 кв.м, на якій розташовано частину житлового будинку літ. "А-1" в складі приміщень квартири № 1 загальною площею 34,9 кв.м: тамбур (І) площею 6,1 кв.м, коридор (1-1) площею 5,1 кв.м, кухня (1-2) площею 9,8 кв.м, кімната (1-3) площею 9,5 кв.м, сіни (1-5) площею 4,4, ганок літ. "а2", а також господарські будівлі і споруди: літня кухня літ. "Б", прибудова літ. "б", вбиральня літ. "Г", літній душ літ. "Д", сарай літ. "В", сарай літ. "в", навіс літ. "в1", навіс літ. "Е", частина огорожі № 1. В користуванні співвласника [PERSON] залишається земельна ділянка площею 303 кв.м з розташованими на ній частиною житлового будинку літ. "А-1" в складі приміщень квартири № 2 загальною площею 30,1 кв.м: сіни (2-1) площею 5,7 кв.м, кімната (2-2) площею 20,6 кв.м, сіни (2-3) площею 3,8 кв.м, а також погріб літ. "а3"; господарські будівлі і споруди: вбиральня літ. "Ж", огорожа № 4, колодязь питний № 2, трубопровід № 3, частина огорожі № 1. Судовим експертом встановлено, що за умови встановлення такого порядку користування домоволодінням частки співвласників становитимуть: [PERSON] - 57/100, [PERSON] - 43/100 (з урахуванням побудованих позивачкою вбиральні літ. "Ж" та огорожі № 4); або: [PERSON] - 60/100, [PERSON] - 40/100 (без урахування вартості збудованих позивачкою споруд). [PERSON] заперечувала проти встановлення порядку користування домоволодінням згідно з фактичним користуванням, яке існує на час розгляду справи, оскільки за таких умов її фактична частка у праві спільної власності є меншою за ідеальну частку у праві спільної часткової власності. Просила визначити порядок користування житловим будинком та господарським будівлями і спорудами за варіантом № 3 до Висновку судової будівельно-технічної експертизи № 132 від 22.10.2013 року, посилаючись на те, що вказаний варіант є єдиним, за умови встановлення якого у користування кожного зі співвласників перейде рівна частина домоволодіння - по 1/2 частині кожному. При цьому, обґрунтовуючи необхідність встановлення саме такого порядку користування домоволодінням позивач та її представник посилались на дані, що містяться у варіанті № 3 порядку користування земельною ділянкою, наведеного в додатку № 7 до Висновку судової будівельно-технічної експертизи № 132 від 22.10.2013 року, виконаного судовим експертом Федоровою І.О., згідно з яким у користування кожного зі співвласників [PERSON] та [PERSON] пропонується виділити земельну ділянку площею по 300 кв.м. Зміст Висновку судової будівельно-технічної експертизи № 132 від 22.10.2013 року свідчить про те, що встановлення прядку користування земельною ділянкою за варіантом № 3 (додаток № 7) можливе за умови визначення прядку користування житловим будинком та господарським будівлями згідно з варіантами № 5 та № 6 (додаток № 2). При цьому, за умови застосування вказаних варіантів у користуванні [PERSON] та [PERSON] залишаться ті ж приміщення і споруди, якими кожна з них користується в даний час, при цьому, частки співвласників будуть становити: за варіантом № 5 - [PERSON] 58/100, [PERSON] - 42/100, а за варіантом № 6 - [PERSON] - 11/20, [PERSON] - 9/20. Таким чином, доводи позивача та її представника в обґрунтування необхідності застосування саме вказаного порядку користування домоволодінням про те, що у цьому випадку частки співвласників будуть рівними та становитимуть по 1/2 частині за кожним, що узгоджується з ідеальними частками у праві спільної часткової власності [PERSON] та [PERSON], є безпідставними. Натомість, встановлення порядку користування домоволодінням по [ADDRESS] за вказаним варіантом вимагає від співвласників додаткових витрат на проведення переобладнань. Так, відповідно до Висновку судової будівельно-технічної експертизи № 132 від 22.10.2013 року, виконаного судовим експертом Федоровою І.О., для встановлення порядку користування житловим будинком з господарськими будівлями і спорудами за варіантами № 5 та № 6 необхідно зробити наступні переобладнання: у квартирі № 1 - провести демонтаж перегородки між приміщеннями № 1-2 та № 1-3 для утворення кімнати площею 19,3 кв.м, провести демонтаж перегородки між приміщеннями № 1-1 та № 1-5, провести демонтаж вікна між приміщеннями № 1-5 та № 1-2 та мурування прорізу цегляною кладкою; у квартирі № 2 - провести демонтаж існуючої перегородки між приміщеннями № 1-5 та № 2-3, провести демонтаж існуючої перегородки між приміщеннями № 2-3 та № 2-1, влаштувати нову перегородку між утвореними приміщеннями кухонь квартир площею 7,0 кв.м та 12,0 кв.м, улаштувати подвійні вхідні двері. Для встановлення порядку користування земельною ділянкою за варіантом № 3 (додаток № 7) згідно Висновку судової будівельно-технічної експертизи № 132 від 22.10.2013 року необхідно перенести паркан. Таким чином, за умови визначення прядку користування домоволодінням за варіантом, на якому наполягала позивач [PERSON] в судовому засіданні, у користування кожного зі співвласників не буде виділено частину спільного майна, яка б відповідала ідеальній частці у праві спільної власності, яка згідно правовстановлюючих документів становить по 1/2 частині у кожного, при цьому, частка [PERSON] залишиться наближеною до тією, яка в даний час перебуває в її користуванні, натомість встановлення такого порядку користування вимагатиме від співвласників витрачання додаткових зусиль, часу та коштів на проведення визначених судовим експертом переобладнань та, за умови недосягнення згоди, призведе до ускладнення вирішення сторонами по даній справі питань, пов'язаних з користуванням спільним майном, та, на переконання суду, не може бути визнане таким, що відповідає інтересам кожного з них. Відповідно до висновків, викладених судовим експертом у Висновку судової будівельно-технічної експертизи № 132 від 22.10.2013 року, частки співвласників [PERSON] та [PERSON] будуть складати по 50/100 за кожною лише у разі визначення порядку користування житловим будинком з господарськими будівлями і спорудами згідно варіанту № 3 (додаток № 2), застосування якого можливе лише за умови визначення порядку користування земельною ділянкою згідно з варіантом № 1 (додаток № 5), який передбачає виділення у користування співвласника [PERSON] земельної ділянки, яка складається з двох земельних ділянок - площею 200 кв.м та площею 85 кв.м, виділення у користування [PERSON] земельної ділянки у складі 3-х земельних ділянок площею 172 кв.м, площею 79 кв.м та площею 34 кв.м, залишення у спільному користуванні співвласників земельної ділянки площею 30 кв.м. Проти застосування вказаного порядку користування земельною ділянкою категорично заперечували як позивач [PERSON], так і відповідач [PERSON], й такі заперечення суд вважає обґрунтованими з урахуванням того, що такий порядок користування земельною ділянкою є незручним, пов'язаний зі значними переобладнаннями та змінами, виділенням кожному зі співвласників земельної ділянки в складі кількох ділянок, розташованих в різних частинах домоволодіння, існуванням спільного користування, що в подальшому позбавить сторони можливості виділення частини домоволодіння в самостійний об'єкт нерухомого майна та призведе до обмеження ряду інших можливостей щодо відокремленого користування частинами спільного домоволодіння, реалізацію яких забезпечує фактичний порядок користування ними. Крім того, вирішуючи позовні вимоги, суд бере до уваги той факт, що позивачем не наведено жодних переконливих доводів та об'єктивних обставин, які свідчать про істотне порушення чи то обмеження її прав володіння та користування належним майном при фактично існуючому порядку користування домоволодінням, який встановлений між співвласниками з її ж ініціативи та у визначений нею спосіб. Суд також враховує, що з усіх варіантів, запропонованих судовим експертом, найбільш оптимально права та інтереси обох співвласників [PERSON] та [PERSON] щодо володіння та користування спільним майно забезпечені саме фактичним порядком користування житловим будинком, господарськими будівлями та земельною ділянкою, який склався між ними, й за умови відсутності доказів того, що такий порядок істотно порушує чи то обмежує права та інтереси позивача суд вважає за необхідне встановити саме фактичний порядок користування домоволодінням. Разом з тим, незважаючи на те, що при фактичному користуванні домоволодінням по [ADDRESS], яке склалось між співвласниками [PERSON] та [PERSON], їхні частки виходячи з вартості майна, що перебуває у кожної з них, не відповідають ідеальним часткам, визначеним правовстановлюючими документами, й частка [PERSON] є меншою, суд не вирішує питання про стягнення грошової компенсації з відповідача на її користь, оскільки відповідно до положень ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог, тоді як з відповідними позовними вимогами позивач [PERSON] до суду не зверталась, крім того, позивач не ставила в позові питання про реальний поділ домоволодіння та зміну ідеальних часток співвласників. А тому суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позову [PERSON] та встановлення порядку користування житловим будинком з господарським будівлями і спорудами [ADDRESS] між співвласниками [PERSON] та [PERSON] за фактичним користуванням відповідно до додатку № 1 та порядку користування земельною ділянкою відповідно до додатку № 4 до висновку судової будівельно-технічної експертизи № 132 від 22.10.2013 року, виконаного судовим експертом Федоровою І.О. Вирішуючи питання про стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат, суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 88 ЦППК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, понесені ним при зверненні до суду. В ст. 79 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать: витрати на правову допомогу; витрати сторін та їх представників, що пов'язані з явкою до суду; витрати, пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та проведенням судових експертиз; витрати, пов'язані з проведенням огляду доказів за місцем їх знаходження та вчиненням інших дій, необхідних для розгляду справи; витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача. Враховуючи те, що предметом позову [PERSON] є вимоги немайнового характеру, відповідно до положень ст. 4 Закону України "Про судовий збір" (в редакції, чинній на час звернення до суду з даним позовом) мала сплатити судовий збір в сумі 114 грн. 70 коп., частина судового збору, сплачена нею понад вказану суму, підлягає поверненню у порядку, встановленому ст. 7 Закону України "Про судовий збір". Крім того, в ході судового розгляду справи за клопотанням позивача по справі проведено судову будівельно-технічну експертизу, за виконання якої позивачем сплачено судовому експерту Федоровій І.О. кошти в сумі 1800 грн., що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру № 156 від 13.09.2013 року. Інші фахівці судом до участі в справі за клопотанням позивача не залучались, витрати з оплати послуг технічного консультування у сфері геодезії за договором № 551/13 від 28.08.2013 року в сумі 400 грн. та з виконання геодезичних робіт за договором № 137/13-фіз-геод від 28.08.2013 року в сумі 350 грн. понесені позивачем [PERSON] з власної ініціативи, у зв'язку з чим не можуть бути віднесені до судових витрат та не підлягають відшкодуванню відповідачем. Враховуючи те, що суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог [PERSON], з відповідача на її користь підлягає стягненню частина понесених нею та документально підтверджених судових витрат, визначених у загальній сумі 1014,70 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial