Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-01 00:00:00

26.05.2017 року позивач в особі ПАТ КБ «Приватбанк», звернувся до суду з позовом до відповідача, у якому просить стягнути на його користь з відповідача [PERSON] суму заборгованості за кредитним договором № б/н від 06.04.2011 року в розмірі 13385,73 грн., та судовий збір в розмірі 1600,00 грн. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач вказує на те, що відповідно до укладеного договору №б/н від 06.04.2011 року [PERSON] отримала кредит в розмірі 8000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Щодо зміни кредитного ліміту Банк керується п.2.1.1.2.3, п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком, відповідно до п.2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», "Правилами користування платіжною карткою", затверджених наказом № СП-2010-256 від 06.03.2010 року та "Тарифами банку", які викладені на банківському сайті http.privatbank.ua/terms/pages/70/, складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. При укладанні Договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Банк виконав свої зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачу кредитні кошти. Відповідач свої зобов`язання не виконувала, внаслідок чого за нею утворилася заборгованість, яка станом на 30.04.2017 року становить 13 385, 73 грн., з яких: - 434, 80 грн. - заборгованість за кредитом; - 8 939, 60 грн. - заборгованість по процентам за користуванням кредитом; - 2897.72 грн. - заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: - 500.00 грн. штраф (фіксована частина): - 613,61 грн. - штраф (процентна складова). У зв`язку тим, що відповідач в добровільному порядку не виконала зобов`язання за договором та не погасила заборгованість, позивач вимушений звернутися з даним позовом до суду. Уповноважений представник позивача, на судове засідання не з`явився, подав письмову заяву, в якій ПАТ КБ "ПриватБанк" підтримує позовні вимоги, просить позов задовольнити, справу розглядати у відсутність представника. Відповідач в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про слухання справи за її відсутності, проти позовних вимог заперечувала та просила суд відмовити, також подала додаткові пояснення. В письмових поясненнях відповідач вказала, що вона є клієнтом банку, мала дві картки: універсальну та кредитну. 04.02.2014 року відповідач перерахувала кошти за навчання своєї доньки в Угорщину в сумі 40 доларів США на день здійснення операції еквівалентний 400,05 грн. через міжнародну платіжну систему Pay Pal ELONYMAGYAR [NUMBER] , відразу ж система сповістила, що дані кошти з України не вийшли, але з її рахунку позивачем були списані. 11.02.2014 року знов перерахувала через міжнародну платіжну систему Pay Pal ELONYMAGYAR 4029357733 кошти у сумі 40 доларів США на день здійснення операції еквівалентний 394,90 грн. і знову платіжна система Pay Pal сповістила, що дані кошти з України не вийшли, але з її рахунку позивачем були списані. 11.02.2014 року відповідач звернулася до Банку та вказала про помилкове списання коштів. Перший платіж, який був переведений 04.02.2014 року повернуто на картку 21.02.2014 року. На другий платіж ПАТ КБ «ПриватБанк» запросив документ -відповідь, який прислала система Pay Pal. 05.06.2014 року ПАТ КБ «ПриватБанк» повернув відповідачу на картку і другий платіж в сумі 394,90 грн. Однак вже 10.07.2014 року ПАТ КБ «ПриватБанк» самовільно списав з картки «Універсальна» відповідача, мотивувавши тим, що це кошти банку і вони їх відзивають, тобто фактично заборгованість з`явилася після того, як банк списав самостійно кошти вважаючи їх помилково повернутими. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до укладеного договору № б/н від 06.04.2011 року [PERSON] отримала кредит в розмірі 8000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Щодо зміни кредитного ліміту Банк керується п.2.1.1.2.3, п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком, відповідно до п.2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», "Правилами користування платіжною карткою", затверджених наказом № СП-2010-256 від 06.03.2010 року та "Тарифами банку", які викладені на банківському сайті http.privatbank.ua/terms/pages/70/, складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. При укладанні Договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Банк нараховує, відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua//terms/pages/70/, з розрахунку 360 календарних днів на рік, що підтверджується п. 2.1.1.12.6 "Правил користування платіжною карткою". Одночасно, пунктом 1.1.3.2.3 «Умов та правил надання банківських послуг» передбачена можливість односторонньої зміни Тарифів та інших невід`ємних частин Договору. Таким чином, розмір відсоткової ставки за кредитом може змінюватися Банком за умови інформування позичальника шляхом надання виписки по картковому рахунку на умовах, зазначених в п. 1.1.3.1.9 «Умов та Правил надання банківських, послуг. Відповідно до п. 1.1.2.3, до обов`язків позичальника відноситься отримання виписки про стан картрахунків та про здійснені операції по картрахункам. Банк за договором та угодою виконав свої зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачу кредитні кошти. Відповідач свої зобов`язання також виконала належним чином, суд дослідив в судовому засіданні виписку по рахункам [PERSON] , з яких вбачається, що [PERSON] дійсно користувалася кредитними коштами та сплачувала грошові кошти вчасно та заборгованості не мала. 04.02.2014 року відповідач зі своєї універсальної картки « [NUMBER] » перерахувала кошти за навчання в сумі 40 доларів США на день здійснення операції еквівалентний 400,05 грн. через міжнародну платіжну систему Pay Pal ELONYMAGYAR [NUMBER] . Система сповістила, що дані кошти з України не вийшли, але з її рахунку ПАТ КБ «ПриватБанк» були списані. 11.02.2014 року [PERSON] перерахувала через міжнародну платіжну систему Pay Pal ELONYMAGYAR [NUMBER] кошти у сумі 40 доларів США на день здійснення операції еквівалентний 394,90 грн. і знову платіжна система Pay Pal сповістила, що дані кошти з України не вийшли, але з її рахунку позивачем були списані. Факт непроведення операції через систему Pay Pal підтведжується листом від 04.02.2014 року. (а.с. 137) 11.02.2014 року відповідач звернулася до Банку та вказала про помилкове списання коштів. Перший платіж, який був переведений 04.02.2014 року повернуто на картку 21.02.2014 року. Для повернення другого платежу ПАТ КБ «ПриватБанк» запросив документ-відповідь, який прислала система Pay Pal. 05.06.2014 року ПАТ КБ «ПриватБанк» повернув відповідачу на картку і другий платіж в сумі 394,90 грн. 10.07.2014 року ПАТ КБ «ПриватБанк» самовільно списав з картки «Універсальна» відповідача, мотивувавши тим, що це кошти банку і вони їх відзивають, тобто фактично заборгованість з`явилася після того, як банк списав самостійно кошти вважаючи їх помилково повернутими. Також при списанні коштів банк посилався на лист від платіжної системи Pay Pal. (а.с. 129) Однак даний лист долучено на іноземній мові та не містив відповідного перекладу. [PERSON] надала до суду відповідний переклад даного листа перекладений та засвідчений належним чином, з якого вбачається, що система Pay Pal вказала «Зв`яжіться з власником карти і надайте оновлену відповідь, якщо він все ще заперечує дану інформацію». З вищевказаного листа, який датовано 11.03.2014 року можливо здійснити висновок, що станом на отримання цього листа Банком, грошові кошти так і не були перераховані за кордон, і Банк повинен був отримати підтвердження у власника картки для подальших дій. Позивач не надав доказів звернення до відповідача з метою встановити подальші дії для проведення операції. 10.07.2014 року ПАТ КБ «ПриватБанк» самовільно списав з картки «Універсальна» « [NUMBER] » [PERSON] , мотивувавши тим, що це кошти банку і вони їх відзивають. 31.12.2014 року ПАТ КБ «ПриватБанк» самостійно встановлює кредитний ліміт у розмірі 440 грн. на картку «Універсальна» « [NUMBER] » [PERSON] . Та з 31.12.2014 року починає нарахування відсотків за користування начебто кредитними коштами. Відповідно до ч. 1 ст. 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність» відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком. Законодавство України передбачає діяльність міжнародних платіжних систем. Вказані правовідносини регулюються Законом України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні». Відповідно до ст. 1 цього Закону міжнародна платіжна система - платіжна система, в якій платіжна організація може бути як резидентом, так і нерезидентом і яка здійснює свою діяльність на території двох і більше країн та забезпечує проведення переказу коштів у межах цієї платіжної системи, у тому числі з однієї країни в іншу. Згідно п. 10.1 ст.10 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» банки та/або небанківські установи-резиденти мають право створювати та бути учасниками внутрішньодержавних та/або міжнародних платіжних систем. Відповідно до п.1.43 ст. 1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» учасник/член платіжної системи (далі - учасник платіжної системи) - юридична особа, що на підставі договору з платіжною організацією платіжної системи надає послуги користувачам платіжної системи щодо проведення переказу коштів за допомогою цієї системи та відповідно до законодавства України має право надавати такі послуги. Згідно п.1.27 ст.1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» платіжна картка - це електронний платіжний засіб у вигляді емітованої в установленому законодавством порядку пластикової чи іншого виду картки, що використовується для ініціювання переказу коштів з рахунка платника або з відповідного рахунка банку з метою оплати вартості товарів і послуг, перерахування коштів зі своїх рахунків на рахунки інших осіб, тримання коштів у готівковій формі в касах банків через банківські автомати, а також здійснення інших операцій, передбачених відповідним договором. Емісія електронних платіжних засобів у межах України проводиться виключно банками, що уклали договір з платіжною організацією відповідної платіжної системи та отримали її дозвіл на виконання цих операцій (крім банків, які здійснюють емісію електронних платіжних засобів для використання в межах цих банків), (п. 14.2 ст. 14 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні»). Відповідно до п.п. 4 п. 21.1 ст. 21 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» ініціювання переказу проводиться шляхом використання держателем електронного платіжного засобу для оплати вартості товарів і послуг або для отримання коштів у готівковій формі. Згідно ст. 25 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» для ініціювання переказу в межах України можуть застосовуватися електронні платіжні засоби як внутрішньодержавних, так і міжнародних платіжних систем у порядку, встановленому Національним банком України. Ініціювання переказу за допомогою електронних платіжних засобів має оформлюватися відповідними документами за операціями із застосуванням електронних платіжних засобів, що визначаються правилами платіжних систем. Згідно п. 30.1 ст.30 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», переказ вважається завершеним з моменту зарахування суми переказу на рахунок отримувача або її видачі йому в готівковій формі. Згідно виписки по рахунку відповідача, ініційовані нею перекази 04.02.2014 року та 11.02.2014 року були завершені відповідно 04.02.2014 та 11.02.2014 року, шляхом списання цих коштів з рахунку відповідача. Однак в подальшому як встановлено вілдповідачем, зарахування коштів кінцевому отримувачу так і не відбулося, після чого Банк повернув кошти списані на підставі вищевказаних транзакцій. Однак в подальшому провівши спец перевірку Банк встановив, що кошти були повернуті помилково. Рішення про списання коштів відповідачу не направлялось, кінцеве рішення прийняте в результаті проведеної перевірки також. Тому банк самостійно списав кошти з іншо картки, а саме з картки універсальна « [NUMBER] ». Відповідно до ч. 1-3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1, 2 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Судом встановлено, що позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження обставин, викладених у позовній заяві, з огляду на те, що підставою заборгованості стало самовільне списання Банком грошових коштів, які на думку Банку були повернуті помилково, однак жодних доказів про правомірність списання цих коштів суду надано не було. За таких підстав, в задоволенні позовних вимог необхідно відмовити у повному обсязі.

Outcome: dismissed