Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-25 00:00:00

У поданій заяві, уточненій у судовому засіданні, представник позивача просить стягнути на користь КП "Здолбунівкомуненергія" з відповідача [PERSON] заборгованість у розмірі 1918 грн. 90 коп., індекс інфляції в сумі 301 грн. 11 коп., три відсотки річних, нарахованих на суму заборгованості, у розмірі 90 грн. 73 коп. та судові витрати. В обґрунтування своїх вимог покликається на те, що відповідно до ст.ст.19, 24, 25 Закону України "Про теплопостачання", п.5 ч.3 ст.20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", п.п.18, 30 "Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення", затверджених постановою Кабінету Міністрів України №630 від 21 липня 2005 року, п.п.23, 40 Правил користування тепловою енергією, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1198 від 03 жовтня 2007 року, споживач зобов'язаний щомісячно, до 20 числа, наступного місяця за розрахунковим, здійснювати оплату теплопостачальній організації за використану теплову енергію. Відповідач фактично користується послугами комунального підприємства "Здолбунівкомуненергія", проте у добровільному порядку розрахунки за надані послуги не проводить, внаслідок чого за період з 01 січня 2012 року по 31 жовтня 2014 року заборгувала 1918 грн. 90 коп., а тому повинна сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та трьох відсотків річних з простроченої суми. Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав повністю та з аналогічних мотивів. Відповідач позовні вимоги не визнала, мотивуючи відсутністю між сторонами договірних правовідносин та пояснила, що у 2002 році гуртожиток по [ADDRESS], де їй було виділено не квартиру №52, а кімнату розміром 12,8 м2 (у розрахунку заборгованості площу вказано 14,19 м2 ), передано у комунальну власність міста. А тому власником будинку є Здолбунівська міська рада, яка у власність чи у найм (користування) кімнату №52 їй не передавала. За таких обставин підстав для укладення договору про надання послуг з теплопостачання з позивачем у неї немає і зобов'язання з оплати послуг з теплопостачання (утримання будинку) має нести власник. Просить у задоволені позову відмовити. Представник Здолбунівської міської ради Рівненської області підтвердила обставини передачі у комунальну власність міста будинку по [ADDRESS], який має статус гуртожитку, балансоутримувачем якого є КП «Міське будинкоуправління», в якому частину житлових кімнат мешканцями гуртожитку приватизовано. Відповідач [PERSON] приватизацію не скористалася та користується кімнатою у вказаному гуртожитку на постійній основі, а не тимчасово, зобов'язана оплачувати комунальні послуги, а тому є належним відповідачем. Представник КП «Міське будинкоуправління» у судове засідання не з'явився з невідомої суду причини, хоча про місце та час слухання справи повідомлявся заздалегідь та належним чином, що не перешкоджає розгляду справи. Заслухавши пояснення сторін, третьої особи, з'ясувавши обставини та вивчивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] проживає в кімнаті [ADDRESS] де за повідомленням Здолбунівського РС УДМС України в Рівненські області має постійну реєстрацію місця проживання, що не заперечується відповідачем. Рішенням Здолбунівського районного суду Рівненської області від 03 жовтня 2011 року, що набрало законної сили, яким стягнуто з [PERSON] на користь КП "Здолбунівкомуненергія" заборгованість за спожиту теплову енергію за період з 01 березня 2006 року по 15 квітня 2011року на загальну суму 3485,96 грн., встановлено, що гуртожиток по [ADDRESS] знаходиться на балансі КП «Міське будинкоуправління» з листопада 2002 року. Приміщення гуртожитку обладнане загальними душовими, кухнями з газовими плитами, санвузлами, централізованим теплопостачанням та водовідведенням. Для оплати комунальних послуг в гуртожитку встановлені лише загальний електролічильник, лічильник обліку води та природного газу, що не заперечується сторонами та відповідно до ч.3 ст.60 ЦПК України ці обставини не доказуються при розглядів інших справ. Відповідно до підп.«а» п.5 ч.1 ст.5 Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків», що спрямований на захист прав виключно законних мешканців гуртожитку, після прийняття гуртожитку у власність територіальної громади місцева рада в межах своєї компетенції на сесії вправі прийняти рішення про залишення його у статусі «гуртожитку» та дозволити приватизацію його житлових і нежитлових приміщень законними мешканцями. При цьому, згідно ст.9 Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків», ст.21 Закону України «Про житловий фонд соціального призначення» необхідність обов'язкового укладення договору найму житлового приміщення в письмовій формі як підстава для заселення в гуртожиток передбачена лише при наданні соціального гуртожитку - житла, яке надається громадянам України на час їх перебування на соціальному квартирному обліку за умови, що таке житло є єдиним місцем їх проживання. А тому доводи відповідача про відсутність укладеного між нею та власником договору найму житлового приміщення, яким вона користується у гуртожитку по [ADDRESS] є помилковими. Згідно п.7 «Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08 жовтня 1992 року №572 наймач житлового приміщення у гуртожитку зобов'язаний укласти договір про надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем відповідно до типового договору, оплачувати надані житлово-комунальні послуги у встановленні строки тощо. Установлено, що між КП "Здолбунівкомуненергія" та відповідачем [PERSON] склалися фактичні договірні відносини, відповідно до яких сторони взяли на себе наступні зобов'язання: КП "Здолбунівкомуненергія", як виконавець, надавати послуги з теплопостачання, а відповідач - дотримуватись вимог Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення. Відповідно Згідно п.5 ч.3 ст.20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", ч.1 п.30 „Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення" визначено, що споживач зобов'язаний своєчасно оплачувати надані комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом за діючими тарифами. Надання послуг з теплопостачання позивачем в житлові приміщення гуртожитку по [ADDRESS] підтверджується актами про подачу теплової енергії №159 від 15 жовтня 2011 року, №146 від 16 жовтня 2012 року та №84 від 04 жовтня 2013 року, складеним в присутності представника міської ради. Відповідно до довідки від 14 листопада 2014 року КП «Міське будинкоуправління» загальна опалювальна площа [PERSON] становить 14,19 м2, у тому числі площа житлової кімнати 13,1 м2, частка площі загальної кухні 1,09 м2. Згідно "Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення", затверджених постановою Кабінету Міністрів України №630 від 21 липня 2005 року, до опалювальної площі будинку відноситься загальна площа приміщення будинку, у тому числі у разі опалення площа сходових кліток, ліфтових та інших шахт. З представленого позивачем розрахунків по особовому рахунку [NUMBER] [PERSON] рахується заборгованість за період з 01 січня 2012 року по 31 жовтня 2014 року сумі 1918,90 грн., правильність якого відповідачем не спростована. Доказів неналежного виконання КП "Здолбунівкомуненергія" взятих зобов'язань щодо надання послуг з теплопостачання чи неподання тепла відповідачем не представлено, а згідно ст.ст.10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З огляду на викладене, суд дійшов висновку що позовні вимоги є обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню повністю. При постановлені рішення згідно вимог ст.88 ЦПК України з відповідачів підлягає до стягнення у дохід держави судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп. На підставі наведеного,

Outcome: approved