Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-16 00:00:00

Акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк" (далі - АТ КБ "ПриватБанк") звернулось в суд з позовною заявою до [PERSON], в якій просить стягнути з відповідача борг по кредитному договору № б/н від 30.10.2014 року в розмірі 11 339 гривень 04 копійки та судові витрати по справі. В обгрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 30.10.2014 року між ПАТ КБ "ПриватБанк", правонаступником якого є АТ КБ "ПриватБанк" та [PERSON] було укладено кредитний договір №б/н, за яким остання отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі 3404,90 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18% на рік на суму залишку заборгованості за кредитним договором. Однак, взяті на себе зобов'язання за договором відповідач не виконала, що призвело до утворення простроченої заборгованості, яка станом на 03.07.2018 року становить 11 339,04 грн., та складається з наступного: - 3404,90 грн. - заборгованість за кредитом; - 2286,38 грн.- заборгованість по відсоткам за користування кредитом ; - 5647,76 грн. - заборгованість за пенею та комісією. Оскільки заборгованість по кредитному договору відповідачем не сплачено, Банк просить стягнути з [PERSON] борг в судовому порядку, посилаючись на : розрахунок заборгованості від 03.07.2018 року; витяг з "Умов та правил надання банківських послуг та Правил користування платіжною карткою"; копію Анкети - заяви позичальника; а також на генеральну угоду від 30.10.2014 року. Ухвалою суду від 9 листопада 2018 року справу призначено до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з одночасним викликом сторін в судове засідання . В судове засідання представник позивача не з'явився. Натомість у прохальній частині позовної заяви вказав, що в разі неявки відповідача, АТ КБ "ПриватБанк" підтримує позовні вимоги в повному обсязі та не заперечує проти розгляду справи у відсутності представника Банку з постановленням заочного рішення у справі. ( а.с. 3) Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомленою про час, дату і місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилась. (а.с. 47). У визначені ухвалою суду від 9 листопада 2018 року строки відзиву на позов, будь - яких заперечень чи пояснень по суті справи, а також заяв чи клопотань, до суду не подала. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і дату судового розгляду, і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Так як відповідач не з'явилась на судовий розгляд справи, про причини неявки суд не повідомила, хоча була завчасно повідомлена про час і дату розгляду справи в суді, заяви про розгляд справи у її відсутності не надала, суд рахує за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступних висновків. Відповідно до частини 1, 2 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Параграфом першим глави 71 ЦК України регулюються правовідносини позики. Статтею 1046 Кодексу передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. За правилом ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Судом встановлено, що відповідно до укладеного між Банком та відповідачем [PERSON] кредитного договору №б/н від 30.10.2014 року, за яким банк взяв на себе зобов'язання видати відповідачу кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжній картці, [PERSON] отримала кредитні кошти з кредитним лімітом на суму 3404 грн. 90 коп, зі сплатою відсотків за його користування в розмірі 18% річних та кінцевим терміном повернення - 31.10.2016 року, що підтверджується документально. ( а.с. 5, 6) Отже, як видно з наявного у справі кредитного договору , який підписаний відповідачем та складається з Анкети - заяви позичальника, "Умов і правил надання банківських послуг", довідки про умови кредитування з використанням кредитки "Універсальна" та генеральної угоди, а також з розрахунку заборгованості, Банк свої зобов'язання виконав, встановивши [PERSON]П, кредитний ліміт на кредитній картці, про що свідчить рух коштів по рахунку. Поряд з цим, свого обов'язку по поверненню використаного кредиту у строки на мовах та в розмірах, передбачених договором, відповідач належним чином не виконала, у зв'язку з чим, станом на 03.07.2018 року за нею утворилась заборгованість в сумі - 11 339,04 грн., яка складається з наступного: - 3404,90 грн. - заборгованість за кредитом; - 2286,38 грн.- заборгованість по відсоткам за користування кредитом ; - 5647,76 грн. - заборгованість за пенею та комісією. Факт нарахування вказаної заборгованості підтверджуються розрахунком. ( а.с. 4). Розглядаючи обгрунтованість вказаного розрахунку, суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, розмір яких встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Ставка процентів за користування [PERSON] кредитом згідно генеральної угоди встановлена в розмірі 18% на рік та узгоджується з розрахунком заборгованості ( а.с. 4), а отже, нарахована заборгованість відповідає встановленому у кредитному договорі розміру процентної ставки. Отже, проаналізувавши досліджені у справі докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що обов'язок [PERSON] по поверненню кредиту знайшов своє підтвердження . У зв'язку з цим, з відповідача необхідно стягнути борг за кредитним договором в сумі 11 339,04 грн., яка складається з наступного: - 3404,90 грн. - заборгованість за кредитом; - 2286,38 грн.- заборгованість по відсоткам за користування кредитом ; - 5647,76 грн. - заборгованість за пенею та комісією. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір в сумі 1762 грн.. Враховуючи вище викладене, на підставі 526, 530, 1054 ЦК України,

Outcome: approved