Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-07 00:00:00

[PERSON] звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з позовною заявою до ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Личук Тарас Володимирович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Позов мотивує тим, що 15 червня 2021 з додатку «Дія» він дізнався, що стосовно нього відкрито виконавче провадження про стягнення боргу. Вказує, що після ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження ним було встановлено, що таке відкрито на підставі виконавчого напису №3525, виданого 09.09.2020 про стягнення з нього заборгованості за кредитним договором №333-022/ФК-08 від 09.04.2008 у розмірі 149 531 грн. Зазначає, що у 2012 році ПАТ «Дельта Банк» звернувся до суду з позовом про стягнення з нього суми боргу, та рішенням суду позов було задоволено. Наголошує, що до подачі банком виконавчого листа він добровільно погасив заборгованість перед банком. Тому, вважає, що виконавчий напис вчинений нотаріусом з порушенням порядку вчинення такої нотаріальної дії, оскільки у порушення вимог Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, нотаріус не отримував первинні документи щодо видачі кредиту та її не було повідомлено про наявність такої заборгованості, у зв`язку з чим у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості, визначений товариством, є безспірним. Зазначена товариством сума заборгованості у заяві про вчинення виконавчого напису є виключно відображенням одноособових арифметичних розрахунків та сама по собі не може свідчити про таку безспірність та наголосив, що із вказаними розрахунками він не погоджується. У зв`язку з вищенаведеним, просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 09.09.2020 зареєстрований в реєстрі за №3525, вчинений приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Личук Тарасом Володимировичем. Позивач не скористався своїм правом на участь у судовому засіданні, проте в матеріалах справи міститься його заява, відповідно до якої він просить провести розгляд справи у його відсутності та задовольнити позов. Представник ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, заперечень чи відзив на позов не подавав. Приватний нотаріус Личук Т.В. також у судове засідання не з`явися, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, заяв, клопотань чи заперечень не подавав. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази в їх сукупності, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 09 квітня 2008 року між позивачем [PERSON] та ПАТ «Дельта Банк» було укладено кредитний договір №333-022/ФК-08. 09 вересня 2020 року приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Личук Т.В. був вчинений виконавчий напис №3525 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс», яке є правонаступником ПАТ «Дельта Банк» згідно договору про відступлення прав вимоги за кредитними договорами №2273/К від 02.07.2020, заборгованості за вище вказаним кредитним договором за період з 02.07.2020 року по 01.09.2020 року у розмірі 149 531.52 гривень. Згідно постанови від 27.05.2021 приватного виконавця виконавчого округу Закарпатської області Зейкан В.Л. вбачається, що такою відкрито виконавче провадження №65579082 про примусове виконання виконавчого напису №3525, вчиненого 09.09.2020 приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Личук Т.В. про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» заборгованості в розмірі 149 531,52 грн. Правовідносини, які виникли між сторонами врегульовані Законом України «Про нотаріат» та Цивільним кодексом України. Відповідно до норм ст. ст. 11,525,629 ЦК України підставами для виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договір, який є обов`язковим для виконання сторонами, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 50 Закону України «Про нотаріат» нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржується до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акту має особа, права та інтереси якої стосуються такі дії чи акти. Нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом (стаття 18 ЦК України). Згідно з пунктом 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси. Частиною 1 статті 88 Закону України "Про нотаріат" встановлено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Аналогічні положення містяться в пункті 3.1. Глави 16 "Вчинення виконавчих написів" Розділу ІІ "Порядок вчинення окремих видів нотаріальних дій" Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 (далі за текстом - Порядок). Отже, виконавчий напис вчиняється нотаріусом за наявності двох умов: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем і якщо з моменту виникнення права на позасудове вирішення спору не минув строк, передбачений законом. Частиною 1 статті 87 Закону України "Про нотаріат" передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України (частина 2 статті 87 Закону України "Про нотаріат"). Згідно з пунктами 1.1., 1.2., 3.2., 3.5. Глави 16 "Вчинення виконавчих написів" Розділу ІІ "Порядок вчинення окремих видів нотаріальних дій" Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999. Під час вчинення виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999. Пунктом 2 Розділу "Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин" Переліку в редакції змін, внесених постановою Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014, встановлено, що для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, подаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Як на підставу вчинення виконавчого напису, приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Личук Т.В. посилається на п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999. Окрім того, безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, з якою останній погоджується, що, відповідно, виключає можливість спору зі сторони боржника щодо її розміру, строку, за який вона нарахована, а відтак і документи, які підтверджують її безспірність і на підставі яких нотаріусами здійснюються виконавчі написи, мають бути однозначними, беззаперечними, та такими, що містять вираз волі стосовно наявності певної заборгованості не лише кредитора, а й самого боржника, або ж безумовно підтверджують наявність у боржника перед кредитором заборгованості саме в такому розмірі. Судом встановлено, що на розгляді в Ужгородському міськрайонному суді Закарпатської області перебувала справа про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ "Дельта Банк" заборгованості за кредитним договором №333-022/ФК-08 від 09.04.2008 року та рішенням суду таку заборгованість було стягнуто. В подальшому, згідно тверджень позивача, які відповідачем не оспорено, він вказану заборгованість погасив. Разом з тим, у виконавчому написі №3525 від 09.09.2020 року, вчиненого приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Личук Т.В., відсутні будь-які відомості про самостійне погашення боржником заборгованості за кредитним договором та вказано лише невеликий період, за який пропонується стягнути грошові кошти. Судом також встановлено, що товариством належним чином не було повідомлено позивача про звернення до нотаріуса для вчинення виконавчого напису та не надано йому для ознайомлення документів, на підставі яких такий мав бути виданий. Таким чином, сума заборгованості позивача перед відповідачем на переконання суду не може вважатися безспірною. У відповідності до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. З урахуванням всіх обставин справи, враховуючи вимоги ст. 81 ЦПК України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, виходячи із принципів розумності та справедливості, зважаючи на те, що визначена у виконавчому написі сума заборгованості не є безспірною, відповідачем не надано належних доказів на підтвердження своїх тверджень, суд приходить до висновку, що вимога позивача про визнання виконавчого напису №3525 від 09.09.2020 року таким, що не підлягає виконанню, є обґрунтованою і підлягає до задоволення. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача сплачений ним судовий збір за подання позовної заяви.

Outcome: approved