Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-26 00:00:00

02.06.2014 р. ПАТ КБ „ПриватБанк" звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості(а.с.2-4), мотивуючи свої вимоги тим, що у відповідності до укладеного кредитного договору від 13.11.2008 р. [PERSON] отримав кредит у розмірі 2500 грн. на термін до 13.11.2013 р. Відповідач свої зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконував, у зв'язку з чим станом на 30.03.2014 р. має заборгованість - 76298,61 грн. Просили стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 76298,61 грн. та судові витрати. В судовому засіданні представник позивача Тоцький Ю.М. позов(а.с.2-4) підтримав та пояснив, що кредитний договір - це заява(а.с.7), в заяві номеру кредитного договору не вказано; в заяві(а.с.7) дата - 22.11.2005 р.; дата укладення договору в позові - 13.11.2008 р. вказана помилково, правильно - 22.11.2005 р.; розрахунок заборгованості проведено з 2008 р. помилково, потрібно - з 2005 р.; строк дії договору один рік, але згідно п. 9.12 договору - строк дії пролонговується, суду докази про це не надані; остання дата пролонгації цього договору - 22.11.2013 р.; картка відповідачу видавалась один раз, в ній був вказаний строк дії - один рік; в картці дата її дії не вказана, але строк дії картки один рік; картка діяла до 22.11.2006 р.; після 22.11.2006 р. можна було користуватись карткою; не може вказати, коли останній раз відповідач користувався карткою і коли він знімав гроші з картки або вносив гроші на картку; відповідач ознайомлений з умовами і правилами надання кредиту, підпису його і доказів про це не має; були зміни умов і правил надання кредиту; термін погашення кредиту не вказано; строк позовної давності - три роки, початок - 13.11.2013 р.; останній раз рух коштів по картці відповідача був 07.08.2006 р. - було поповнення на картку на 450 грн. Відповідач [PERSON] позов(а.с.2-4) не визнав згідно письмових заперечень та уточнень до них(а.с.37-41,47-51); останній раз користувався карткою в 2006 р.; з правилами і умовами договору його не знайомили; до виклику до суду претензії з банку не приходили. Представник відповідача [PERSON]Е позов(а.с.2-4) не визнала, згідно письмових заперечень та уточнень до них(а.с.37-41,47-51). Вислухавши осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову необхідно відмовити повністю з наступних підстав. Судом встановлено, що 22.11.2005 р. між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] був укладений договір, згідно якого останній отримав кредит у розмірі 25000 грн.; базова процентна ставка 2,5 % в місяць з розрахунку 360 днів на рік; строк дії 1 рік (який складений у формі заяви); не зазначено строк дії платіжної картки(а.с.7-8). Згідно розрахунку заборгованості позивача загальний борг по договору від 22.11.2005 р. станом на 30.03.2014 р. становить 76298,59 грн.(а.с.5-6), але як встановлено в судовому засідання останній рух грошових коштів по картці був 07.08.2006 р. При цьому заборгованість розраховано помісячно тільки з 13.11.2008 р. Відповідно до ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Статтею 509 ЦК України встановлено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до п. 31 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 р. № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» у спорах щодо споживчого кредитування кредитодавцю забороняється вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув. У зв'язку із цим позовна давність за позовом про повернення споживчого кредиту застосовується незалежно від наявності заяви сторони у спорі. Оскільки зі спливом строків позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо), зазначене вище правило застосовується й до додаткових вимог банку (іншої фінансової установи). Відповідно до заяви відповідача від 22.11.2005 р.(а.с.7-8) він ознайомлений та згодний з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами банку, виражає свою згоду, що ця заява разом з вказаними Умовами, Правилами й Тарифами складає між ним та банком договір про надання банківських послуг. Згідно з Умовами і правилами надання банківських послуг, що затверджено головою правління ПАТ КБ "ПриватБанк"(а.с.67-73) для надання послуг банк відкриває клієнтові картрахунки, видає клієнтові карти, вид та термін дії яких визначено у заяві й пам'ятці клієнта (п. 3.1). Клієнт або його довірена особа використовує платіжні карти у розмірі платіжного ліміту відповідного картрахунку як засіб для безготівкових розрахунків за товари (послуги), для перерахування коштів на рахунки інших осіб, а також як засіб для отримання готівки (п. 3.4). Пам'ятка клієнта оформляється і є невід'ємною частиною договору лише у випадках оформлення й видачі платіжної карти за кредитною схемою(п. 3.5). Суду не доведено факту видачі позивачем відповідачу пам'ятки. У розділі "Обов'язки банку" Умов і правил надання банківських послуг зазначено: - банк зобов'язаний продовжити термін дії карти з новою датою закінчення терміну дії за наявності коштів у межах платіжного ліміту на відповідному картрахунку для оплати послуг з виконання розрахункових операцій по картрахунку (п. 4.8), - клієнт, який допустив порушення більш ніж одного кредитного зобов'язання перед банком, доручає приймати і перерозподіляти грошові кошти для погашення простроченої кредитної заборгованості по черговості, визначеній самостійно банком з пріоритетом погашення кредитних зобов'язань, не забезпечених заставою (п. 4.11). У п. 5.2 розділу "Права банку" Умов і правил надання банківських послуг зазначено, що у випадках порушення держателем вимог чинного законодавства та/або умов даного договору банк має право зупинити здійснення розрахунків по карті (заблокувати карту) до моменту усунення вказаних порушень, а також вимагати дострокового виконання боргових зобов'язань в цілому або у визначеній банком частині у разі невиконання держателем своїх боргових зобов'язань та інших зобов'язань за цим договором. Згідно з п. 8.6 Умов, у разі порушення клієнтом більш ніж на 120 днів термінів платежів за будь-яким з передбачених договором грошових зобов'язань, клієнт має сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. 00 коп. + 5% від суми позову. Пунктом 9.1 Умов передбачено, що для зупинення або попередження будь-яких незаконних або неузгоджених з банком дій з картою держатель доручає банку у будь-який час і без укладення будь-яких додаткових угод зупинити або припинити дію карти, або відмовити у її продовженні, заміні чи видачі нової карти, зокрема у випадку, якщо держатель більш ніж один раз допустив прострочення погашення мінімального платежу. Відповідно до пунктів 9.3, 9.6 Умов, картрахунки відкрито на необмежений термін, але у разі відсутності на ньому грошових коштів у розмірі, достатньому для оплати послуг банку для продовження дії карти та при ненадходженні грошових коштів протягом трьох місяців з моменту закінчення строку дії карти, банк стягує комісію за обслуговування рахунку. У пункті 3.1.3 Умов зазначено, що після закінчення терміну дії карта продовжується банком на новий строк шляхом надання клієнтові карти з новим строком дії, якщо до початку місяця закінчення строку її дії не надійшло письмової заяви держателя про закриття картрахунку, а також за умови наявності грошових коштів на картрахунку для оплати послуг по виконанню розрахункових операцій по картрахунку та за умови дотримання інших передбачених договором умов продовження терміну дії карти. Строк погашення кредиту по платіжних картах без встановленого мінімального обов'язкового платежу здійснюється у такому порядку: строк погашення процентів по кредиту - щомісячно за попередній місяць, строк погашення кредиту - у повному обсязі не пізніше останнього дня місяця, вказаного на платіжній карті. Умовами укладеного сторонами договором кредиту встановлено строк погашення відповідачем кредиту у повному обсязі не пізніше останнього дня місяця, вказаного на платіжній картці. Згідно доводів представника позивача картка відповідачу видавалась один раз, в ній був вказаний строк дії - один рік; а потім він вказав, що в картці дата її дії не вказана, але строк дії картки один рік; картка діяла до 22.11.2006 р.; після 22.11.2006 р. можна було користуватись карткою. Але суду не надано допустимих доказів проте, що після 22.11.2006 р. можна було користуватись карткою, виданою в листопаді 2005 р.; суду карта не надана. Факту видачі відповідачу нової картки у порядку, встановленому п. 3.1.3 Умов і правил надання банківських послуг не встановлено. Умовами укладеного сторонами договором кредиту встановлено строк погашення відповідачем кредиту у повному обсязі не пізніше останнього дня місяця, вказаного на платіжній картці. Відповідно до розрахунку заборгованості(а.с.5-6) станом на 30.03.2014 р. заборгованість за кредитом становить 28937,52 грн.; заборгованість за процентами - 47361,07 грн. Згідно виписки про рух коштів по картрахунку відповідача(а.с.74-79), останньою датою сплати відповідачем коштів на погашення ПАТ КБ "ПриватБанк" заборгованості за кредитним договором є 07.08.2006 р. - 450 грн.(а.с.78). З викладеного випливає, що в силу ст.ст. 257, 264 ЦК України трирічний строк позовної давності по даній справі обчислюється не пізніше ніж з 01.01.2007 р. і станом на день подачі ПАТ КБ "ПриватБанк" позовної заяви - 02.06.2014 року(а.с.2) він сплив. Про поновлення цього строку позивач не заявляв. За таких обставин, строк позовної давності по даній справі позивачем пропущено без поважних причин. Відповідачем та його представником заявлено клопотання про застосування судом при вирішенні даної справи строку позовної давності(а.с.37-41,47-51). Беручи до уваги, що ПАТ КБ "ПриватБанк" звернувся до суду з позовом з пропуском строку позовної давності, а відповідач заявив про застосування судом строку позовної давності, то відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України у задоволенні вимог позивача належить відмовити у зв'язку з пропуском строку позовної давності та відсутністю підстав для його поновлення. У зв'язку з повною відмовою у задоволенні позову не підлягають відшкодуванню понесені позивачем судові витрати(а.с.1); потрібно стягнути з позивача на користь відповідача судові витрати у вигляді витрат на правову допомогу(а.с.45-46) в розмірі 747,04 грн. (витрати на правову допомогу відшкодовуються пропорційно до участі адвоката [PERSON] в судових засіданнях з урахуванням вимог Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу»: 26.06.2014 р. - 49 хв., 13.08.2014 р. - 6 хв., 27.08.2014 р. - 37 хв., а разом 92 хв.; 1218х40:100=487,20; 487,20:60=8,12; 8,12х92=747,04).

Outcome: approved