Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-02 00:00:00

В вересні 2014 року [PERSON], [PERSON], [PERSON] звернулись до суду з позовом про визнання виконавчого напису таким що не підлягає виконанню до Товариства з обмеженою відповідальністю " ОТП Факторинг Україна", публічного акціонерного товариство " ОТП Банк", третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача Приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар Ірина Михайлівна В обґрунтування своїх позовних вимог позивачі вказали, що 11 червня 2008 року між ЗАТ " ОТП Банк" правонаступником якого є ПАТ " ОТБ Банк" та [PERSON] було укладено Кредитний договір № МL-311/114/2008, відповідно до умов якого Кредитодавець надав Позичальнику у тимчасове користування за умовами строковості та оплатності грошові кошти в розмірі 28270 доларів США на строк з 11 червня 2008 року по 11 червня 2018 року зі сплатою процентів згідно умов Договору (плаваюча процентна ставка). На забезпечення виконання цього кредитного договору між ЗАТ " ОТП Банк" та [PERSON] [PERSON] було укладено Договір іпотеки № РМL -311/114/2008 від 11 червня 2008 року. Згідно умов договору предметом іпотеки є нерухоме майно, що знаходиться за адресою [ADDRESS], що належить на праві спільної часткової власності [PERSON], [PERSON] по 1/2 частини квартири. 19 вересня 2014 року на адресу місця проживання позивачів [PERSON], [PERSON] простою кореспонденцією надійшла постанова державного виконавця Жовтневого відділу державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 02 вересня 2014 року, при цьому постанова про відкриття виконавчого провадження не надходила. Згідно цієї постанови стало відомо про те, що на примусовому виконанні органу державної виконавчої служби знаходиться виконавчий напис № 7307 виданий 14.10.2013, приватним нотаріусом ДМНО Бондар І.М. про звернення стягнення на нерухоме майно - квартиру за адресою [ADDRESS] належить на праві власності [PERSON], за рахунок коштів, отриманий від реалізації нерухомого майна задовольнити вимоги ЗАТ " ОТП Банк" у розмірі 239100,89 гривень, проте стягувачем сказано ТОВ " ОТП Факторинг Україна". Вважають, що зазначений виконавчий напис вчинено нотаріусом із порушення вимог Закону України " Про нотаріат", постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 " Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів", Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, а тому просять визнати виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню. В судовому засіданні представник позивачів [PERSON], [PERSON] та [PERSON] за довіреністю Кадук В.В., позовні вимоги підтримала та просила вказаний позов задовольнити, а саме визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 6307 виданий 14 жовтня 2013 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М. про звернення стягнення на нерухоме майно квартиру за адресою: [ADDRESS], яка належить на праві власності [PERSON] та [PERSON]. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, посилаючись на безпідставність заявлених вимог. Третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача приватний нотаріус Бондар І.М. в судове засідання не з'явилась, надала суду письмові заперечення на позов, просила відмовити в задоволенні позову. Вислухавши сторони, дослідивши представлені суду матеріали на підтвердження заявлених вимог, суд вважає за необхідне у задоволенні позову [PERSON], [PERSON], [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю " ОТП Факторинг Україна", публічного акціонерного товариство " ОТП Банк", третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача Приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар Ірина Михайлівна про визнання виконавчого напису таким що не підлягає виконанню - відмовити. Судом встановлено, 11.06.2008, між Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк» що знаходиться за адресою: 01033. м. Київ, вул. Жилянська, буд. 43, ідентифікаційний номер 21685166, (Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» є правонаступником всіх прав та обов'язків Закритого акціонерного товариства «ОТП Банк») та [PERSON] був укладений Кредитний договір № МL-311/114/2008, за умовами якого [PERSON] отримав кредит в сумі 28 270,00 доларів США. Згідно п.3 ч.1 Кредитного договору за користування кредитними коштами встановлена плаваюча процентна ставка 5,49% +FIDR З метою забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним договором Банк уклав з [PERSON], [PERSON] Договір іпотеки № РМL-311/114/2008 від 11.06.2008. Відповідно до умов зазначеного Договору іпотеки Позивачі передали Банку в іпотеку нерухоме майно, а саме: квартиру, що знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, місто Кривий Ріг, вулиця Електрозаводська. будинок 29 (двадцять дев'ять), квартира 19 (дев'ятнадцять), що належить Іпотекодавцям на праві приватної власності, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло [NUMBER] від 06.02.2008, видане органом приватизації управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Криворізької міської ради. Предмет іпотеки зареєстровано 20.03.2008 в КП ДОР «Криворізьке бюро технічної інвентаризації» в реєстрову книгу за № 269П-462-462, реєстраційний номер 22579608. Згідно з умовами договору купівлі-продажу кредитного портфелю від 29 червня 2010 року, Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» у відповідності ст. ст. 512, 514. 1077-1079, 1082, 1084 ЦК України відступило, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло право вимоги за Кредитним договором № МL-311/114/2008 від 11.06.2008, укладеним між Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк» (Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» є правонаступником всіх прав та обов'язків Закритого акціонерного товариства «ОТП Банк») та Позивачем. Відповідно до ст. 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов'язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникало зобов'язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Відповідно до ст. 24 ЗУ «Про іпотеку» відступлення прав за іпотечним договором здійснюється без необхідності отримання згоди іпотекодавця, якщо інше не встановлено іпотечним договором, і за умови, що одночасно здійснюється відступлення право вимоги за основним зобов'язанням. Таким чином, 29.06.2010 було посвідчено приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М. та зареєстровано в реєстрі за № 5822 Договір про відступлення права вимоги, згідно якого від ПАТ «ОТП Банк» до ТОВ «ОТП Факторинг Україна» за Договором іпотеки № РМL-311/114/2008 від 11.06.2008, передано та відступлено Фактору сукупність прав, належних клієнту за Договорами забезпечення, включаючи, але не обмежуючись, правом звертати стягнення на заставне майно. Відповідно до ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), згідно з ст. 514 вказаного Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Таким чином, до Відповідача перейшли всі права Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» щодо права вимоги до Позивача. 14.10.2013, приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М. вчинений виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №7307 про звернення стягнення на нерухоме майно - квартиру, що знаходиться за адресою [ADDRESS] належить на праві власності [PERSON]. За рахунок коштів, отриманий від реалізації нерухомого майна, задовольнити вимоги ТОВ " ОТП Факторинг Україна" у загальному розмірі, що в гривневому еквіваленті становить 239 100,89 гривень. Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно ст.ст.526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ч.1 ст. 7 Закону України «Про іпотеку» за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання. Відповідно до п.5.1 Договору іпотеки, іпотеко держатель має право звернути стягнення на предмет іпотеки у випадку невиконання або неналежного виконання зобов'язання в цілому або в тій чи іншій його частині. Звернення стягнення на предмет іпотеки відбувається на підставі: рішення суду; виконавчого напису нотаріуса; домовленості сторін на передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання у порядку встановленому ст. 37 Закону України «Про іпотеку»; права іпотекодержателя від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому ст. 38 Закону України «Про іпотеку». Здійснення виконавчого напису нотаріусом регулюється ст. ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат», ст. 33 Закону України «Про іпотеку», Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, Інструкцією «Про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5. Відповідно до статті 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до статті 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Відповідно до ст.33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Згідно Інструкції нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості. Заборгованість або інша відповідальність боржника визнається безспірною і не потребує додаткового доказування у випадках, якщо подані для вчинення виконавчого напису документи передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України. Так, п. 1 Переліку встановлено, що для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди, що передбачає сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно; б)документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов'язання. Стороною позивачів не було надано належних та допустимих доказів на підтвердження невідповідності спірного виконавчого напису вимогам закону. Проаналізувавши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що стороною позивача не надано доказів наявності на момент вчинення виконавчого напису спору щодо суми заборгованості позивача перед відповідачем по договору позики, інших підстав для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не встановлено, а тому в задоволенні позову слід відмовити. З урахуванням результату розгляду справи та відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати відносяться на рахунок позивача.

Outcome: dismissed