Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-05 00:00:00

позивач подав до суду позовну заяву та просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором від 15 жовтня 2008 року в розмірі 11711,83 гривень. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 15 жовтня 2008 року відповідач звернувся до позивача з заявою про отримання банківських послуг, на підставі якої отримав кредит у розмірі 5000,00 гривень у виді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що його заява від 15 жовтня 2008 року разом з «Умовами та Правилами надання банківських послуг» та «Тарифами банку» складає між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] договір про надання банківських послуг. Відповідно до умов кредитного договору від 15 жовтня 2008 року відповідач зобов'язався погашати заборгованість за кредитом, процентами за його використання, по перевитраті платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором; слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення овердрафту; за порушення строків платежів по кожному з грошових зобов'язань передбачених договором, більше ніж на 30 днів відповідач зобов'язався сплатити штраф у розмірі 250,00 гривень за кредитними картками + 5% від суми позову. В разі непогашення боргових зобов'язань за кредитом до 25 числа місяця, що слідує за місяцем, в якому були здійснені трати за користування кредитом, відповідач зобов'язався сплатити позивачу проценти в розмірі, визначеному «Тарифами банку», що діють на дату нарахування та викладені на банківському сайті, з розрахунку 365/366 календарних днів на рік. Позивач повністю виконав свої зобов'язання за договором кредиту від 15 жовтня 2008 року, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах визначених договором та в межах встановленого кредитного ліміту, відповідач зазначені кошти отримав, але свої зобов'язання щодо повернення кредиту не виконав, в результаті чого, станом на 19 липня 2017 року утворилась заборгованість у розмірі 11711,83 гривень, що змусило позивача звернутися до суду з позовом. Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав суду клопотання, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив розглядати справу без його участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, про день та час розгляду справи сповіщався належним чином, тому суд, за письмовою згодою представника позивача, ухвалив про заочний розгляд справи за відсутності сторін. Суд, дослідивши докази по справі встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини. Судом встановлено, що 15 жовтня 2008 року між Закритим акціонерним товариством Комерційний банк "Приватбанк" та відповідачем укладено договір про отримання банківських послуг, який за письмовою згодою відповідача складається з заяви [PERSON] від 15 жовтня 2008 року разом з «Умовами та правила надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами банку». Відповідно до умов договору про отримання банківських послуг від 15 жовтня 2008 року ЗАТ Комерційний банк "Приватбанк" надав відповідачу кредит у розмірі 5000,00 гривень у виді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач зобов'язався погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, сплачуючи, до 25 числа місяця, що слідує за звітним, 7% від заборгованості, але не менше 50,00 гривень/10 доларів США та не більше залишку заборгованості, а також перевитрати платіжного ліміту, комісії на умовах, передбачених договором. За несвоєчасне погашення заборгованості відповідач зобов'язався сплатити пеню, а за порушення строків платежів по кожному з грошових зобов'язань передбачених договором, більше ніж на 30 днів - сплатити штраф у розмірі 250,00 гривень за кредитними картками + 5% від суми позову. ЗАТ Комерційний банк "Приватбанк" повністю виконав свої зобов'язання за договором кредиту від 15 жовтня 2008 року та надав відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах визначених договором, відповідач кредит отримав, але свої зобов'язання щодо повернення грошових коштів не виконав, в результаті чого станом на 19 липня 2017 року виникла заборгованість у розмірі 11711,83 гривень з яких: - заборгованість за кредитом у розмірі 3833,40 гривень; -заборгованість за відсотками за користування кредитом у розмірі 3453,14 гривень; -заборгованість за пенею в розмірі 3629,49 гривень; -штраф (фіксована частина) у розмірі 250,00 гривень; - штраф (процентна складова) у розмірі 545,80 гривень, яка підтверджена розрахунком заборгованості за договором від 15 жовтня 2008 року. Також судом встановлено, що, 30 квітня 2009 року відповідно до рішення загальних зборів акціонерів найменування Закритого акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» змінено на Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк»; позивач є правонаступником всіх прав та зобов'язань Закритого акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК», про що свідчать Загальні положення Статуту Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» в новій редакції. Відповідно до ч. 3 ст. 10; ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушення умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Враховуючи, що відповідач свої зобов'язання у строки та на умовах, встановлених кредитним договором від 15 жовтня 2008 року не виконав, суд вважає що сума боргу підлягає стягненню з відповідача у примусовому порядку, а позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Судові витрати по справі підлягають стягненню з відповідача на корить позивача згідно вимог ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved