Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-08 00:00:00

Представник позивача за довіреністю звернувся до суду з зазначеною позовною заявою 14.04.2014 року, в обґрунтування своїх позовних вимог представник позивача вказував на те, що 27.11.2007 року між сторонами було укладено кредитний договір № KRKRAN20150545, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі 72 603,98 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 17,16% на рік на суму залишку заборгованості, на строк до 26.11.2014 років. З метою забезпечення виконання зобов'язань за вказаним кредитним договором між сторонами був укладений Договір застави рухомого майна до кредитного договору № KRKRAN20150545 від 27.11.2007 року, відповідно до якого заставодавцем - [PERSON] було надане в заставу рухоме майно - автомобіль марки Daewoo, модель Nexia, рік випуску 2007, тип ТЗ: Легковий седан-В, № кузова/шасі: [NUMBER], реєстраційний номер: [NUMBER]. 03.08.2012 року між сторонами було укладено Додаткову угоду № 1 до кредитного договору № KRKRAN20150545 від 27.11.2007 року, відповідно до якої суму заборгованості, що виникла у період з дати надання позичальнику кредиту до дати підписання Додаткової угоди № 1 було зменшено на 32,07 грн., та ставка відсотків за користування кредитом була встановлена у розмірі 22, 32% на рік на суму заборгованості за кредитом. Позивач свої зобов'язання за кредитним договором № KRKRAN20150545 від 27.11.2007 року щодо надання відповідачу кредиту в сумі 72 603, 98 грн. виконав у повному обсязі. Однак відповідач, в порушення умов вищевказаного кредитного договору, взяті на себе зобов'язання не виконав, у зв'язку з чим станом на 02.04.2014 року утворилася заборгованість перед позивачем в загальному розмірі 18 792,08 грн., яка складається з: - заборгованості за кредитом - 15 303,00 грн.; - заборгованості по процентам за користування кредитом - 1 250,31 грн.; - заборгованості по комісії за користування кредитом - 434,84 грн..; - пені за несвоєчасність виконання зобов'язань - 670,97 грн., а також штрафи відповідно до умов кредитного договору: - 250, 00 грн. - штраф (фіксована частина); - 882,96 грн. - штраф (процентна складова). Тому представник позивача просить суд в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № KRKRAN20150545 від 27.11.2007 року, в розмірі 18 792,08 грн., вилучити у відповідача та передати в заклад ПАТ КБ "ПриватБанк: предмет застави - автомобіль марки Daewoo, модель Nexia, рік випуску 2007, тип ТЗ: Легковий седан-В, № кузова/шасі: [NUMBER], реєстраційний номер: [NUMBER], що належить на праві власності відповідачу [PERSON]; комплект ключів, свідоцтво про реєстрацію зазначеного транспортного засобу; звернути стягнення на предмет застави: автомобіль марки Daewoo, модель Nexia, рік випуску 2007, тип ТЗ: Легковий седан-В, № кузова/шасі: [NUMBER], реєстраційний номер: [NUMBER], що належить на праві власності відповідачу [PERSON]. шляхом продажу вказаного автомобіля ПАТ КБ "ПриватБанк" з укладенням від імені відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, а також наданням ПАТ КБ "ПриватБанк" всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу та зняття вказаного автомобіля з обліку в органах ДАІ України та стягнути з відповідача судові витрати 243,60 грн. Представник позивача - Лихограй Ю.В. в судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує (а. с. 38,39). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений, у встановленому законом порядку, про що свідчать поштові повідомлення про отримання ним судових повісток, які він особисто отримав 02.08.2014 року, 23.08.2014 року та 06.09.2014 року (а.с. 24, 36, 37), про причини неявки суду не повідомив. Зі згоди представника позивача, який не заперечував проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе постановити по справі заочне рішення, на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. В зв'язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши докази, викладені в письмових матеріалах справи, давши їм належну оцінку, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. У відповідності до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. В силу ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається. Відповідно до ст. 549 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, він повинен передати кредиторові неустойку (штраф, пеню), під якою розуміється грошова сума або інше майно. Судом встановлено, що 27.11.2007 року між Закритим акціонерним товариством комерційний банк „ПриватБанк", правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк" (а.с.21-22) та відповідачем по справі - [PERSON] було укладено кредитний договір № KRKRAN20150545, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі 72 603,98 грн. на наступні цілі: 50210,00 грн. на купівлю автомобіля (споживчі цілі), а також у розмірі 34,0 грн. для сплати перереєстрації предмету застави в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна шляхом перерахування відповідно до п. 1.2; на сплату страхових платежів за договором страхування ТЗ у сумі 2606,71 грн., а також винагороди за надання фінансового інструменту в розмірі 1506,30 грн., та у розмірі 18246,97 грн. на сплату страхових платежів у випадках та згідно порядку, передбачених п.п. 2.1.3, 2.2.7 даного договору зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1, 43 % на місяць (17,16% на рік) на суму залишку заборгованості, щомісячної винагороди у розмірі 0,14 % від суми виданого кредиту на придбання автомобіля, відсотки за дострокове погашення кредиту з п. 3.10 даного договору та винагороди на проведення додаткового моніторингу, згідно п. 6.2 даного договору, на строк до 26.11.2014 року, в обмін на зобов'язання відповідача прийняти, належним чином використати та повернути надані позивачем кредитні кошти, сплативши відсотки та інші передбачені платежі у строки та порядку, встановленими договором (а.с. 10-11). Підпунктом 2.2.2, пункту 2.2., пунктом 7.1 Кредитного договору прописані кредитні зобов'язання відповідача, що включають в себе здійснення ним платежів, спрямованих на погашення заборгованості по кредиту, відсоткам, винагороди. Відповідно до п. 7.1. цього ж договору, періодом сплати є період з „24" по „28" число кожного місяця та щомісячний платіж, що складається із заборгованості по кредиту, відсоткам, винагороди становить 1 199,48 грн. Порядок направлення грошових коштів в разі допущення позичальником заборгованості за вказаним кредитним договором урегульований п. 3.2. кредитного договору, згідно якого кошти отримані від позичальника для погашення заборгованості за кредитним договором насамперед направляються на відшкодування витрат/збитків банку згідно пп. 2.2.9., 2.3.8. цього Договору, далі - пені згідно з розділом 4 цього Договору, далі простроченої комісії за кредитом, далі - простроченої винагороди, далі - прострочених відсотків, далі - простроченої заборгованості за кредитом, частина суми, що залишилася (у т.ч. сума, надана позичальником понад суму щомісячного платежу) направляється на погашення заборгованості за Кредитом (якщо інше не передбачено п.6.8.), далі - комісії, далі - винагороди, далі відсотків, далі - Кредиту, до останнього дня періоду сплати, вони вважаються прострочені. Пунктами 4.1, 7.4 даного кредитного договору встановлений обов'язок відповідача при порушенні ним зобов'язань із погашення кредиту, сплати банку пені у розмірі 0,15 % від суми простроченої заборгованості по кредиту за кожний день прострочки, але не менше 1 гривні. Крім того відповідно до п. 4.3 Кредитного договору, при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань , передбачених кредитним договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 250 грн. + 5% від суми позову. З метою забезпечення виконання зобов'язань за вказаним кредитним договором в цей же день між сторонами був укладений Договір застави рухомого майна до кредитного договору № KRKRAN20150545 від 27.11.2007 року (а.с. 12-13), відповідно до якого заставодавцем - [PERSON] було надане в заставу рухоме майно - автомобіль марки Daewoo, модель Nexia, рік випуску 2007, тип ТЗ: Легковий седан-В, № кузова/шасі: [NUMBER], реєстраційний номер: [NUMBER], що належить відповідачу на праві власності згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (а.с.17). Позивач свої зобов'язання за кредитним договором № KRKRAN20150545 від 27.11.2007 року, щодо надання відповідачу кредиту в сумі 72 603,98 грн. у повному обсязі. 03.08.2012 року між сторонами було укладено Додаткову угоду № 1 до кредитного договору № KRKRAN20150545 від 27.11.2007 року, відповідно до якої суму заборгованості, що виникла у період з дати надання позичальнику кредиту до дати підписання Додаткової угоди № 1 було зменшено на 32,07 грн., та ставка відсотків за користування кредитом була встановлена у розмірі 22, 32% на рік на суму заборгованості за кредитом (а.с.14-15). Відповідач, в порушення умов вищевказаного кредитного договору, взяті на себе зобов'язання не виконав, у зв'язку з чим станом на 02.04.2014 року утворилася значна кредитна заборгованість у розмірі 18 792,08 грн., яка складається з: - заборгованості за кредитом - 15 303,00 грн.; - заборгованості по процентам за користування кредитом - 1 250,31 грн.; - заборгованості по комісії за користування кредитом - 434,84 грн..; - пені за несвоєчасність виконання зобов'язань - 670,97 грн., а також штрафи відповідно до умов кредитного договору: - 250, 00 грн. - штраф (фіксована частина); - 882,96 грн. - штраф (процентна складова), що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с.5-7). Відповідно до ст.15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно роз'яснень, викладених у п. 9 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», право вибору способу судового захисту, передбаченого законом або договором (дострокове стягнення кредиту, стягнення заборгованості, у тому числі шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки/застави, одночасне заявлення відповідних вимог у разі, якщо позичальник є відмінною від особи іпотекодавця (майновий поручитель), одночасне заявлення вимог про стягнення заборгованості з позичальника з вимогами про стягнення заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет застави/іпотеки, належні іпотекодавцю, який не є позичальником, розірвання кредитного договору, набуття права власності на предмет іпотеки тощо) належить виключно позивачеві, що також встановлюється ст. 20 ЦК України та ст.ст.3,4 ЦПК України. Пунктом 1 договору застави рухомого майна до кредитного договору № KRKRAN20150545 від 27.11.2007 року сторони передбачили, що в разі невиконання Позичальником зобов'язань, забезпечених заставою, банк має право одержати задоволення своїх вимог за рахунок Предмета застави - автомобіль марки Daewoo, модель Nexia, рік випуску 2007, тип ТЗ: Легковий седан-В, № кузова/шасі: [NUMBER], реєстраційний номер: [NUMBER], заставна вартість якого відповідно до п. 34.5 Договору застави складає 51 210, 00 грн., переважно перед іншими кредиторами Заставодавця (а.с.12-13). Пунктом 34.8 договору застави передбачено, що у випадку порушення заставодавцем/позичальником зобов'язань за кредитним договором, або за договором застави, Заставодавець зобов'язаний передати предмет застави Заставодержателю в заклад. В порушення вищезазначених вимог закону та умов договору, відповідач [PERSON] зобов'язання за кредитним договором не виконує; предмет застави в заклад банку не передав. Відповідно до ст. 19 Закону України «Про заставу», за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначаються на момент фактичного задоволення. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано (ч. 1 ст. 20 ЗУ «Про заставу». Звернення стягнення на заставлене майно здійснюється за рішенням суду або третейського суду, на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо інше не передбачено законом, або договором застави (ч. 6 ст. 20 ЗУ «Про заставу»). Згідно з п. 24 договору застави, звернення стягнення та реалізація предмету застави здійснюється відповідно до чинного законодавства та цього договору, у тому числі шляхом безпосереднього продажу конкретному покупцю з правом укладання Заставодержателем договору купівлі-продажу Предмету застави від імені Заставодавця. В силу застави, згідно зі статтею 572 ЦК України, кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленного майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ч. 2 ст. 28 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», якщо протягом 30 днів з моменту реєстрації в Державному реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження зобов'язання боржника, виконання якого забезпечене обтяженням, залишається невиконаним і в разі, якщо предмет забезпечувального обтяження знаходиться у володінні боржника, останній зобов'язане на вимогу обтяжувача негайно передати предмет обтяження у володіння обтяжувача (заклад). Що також є умовою договору застави. В силу застави, згідно зі статтею 572 ЦК України, кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленного майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом. Частиною 7 статті 20 Закону України "Про заставу" передбачено, що реалізація заставленого майна, на яке звернено стягнення, провадиться державним виконавцем на підставі виконавчого листа суду або наказу господарського суду, або виконавчого напису нотаріусів у встановленому порядку, якщо інше не передбачено цим Законом чи договором. Звернення стягнення на предмет застави відповідно до ст. 590 ЦК України здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі статтею 25 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження в рішенні суду зазначається спосіб реалізації предмета забезпечувального обтяження шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням однієї з процедур, передбачених статтею 26 цього Закону, положеннями якої передбачено такий спосіб звернення стягнення на предмет застави як продаж обтяжувачем предмета забезпечувального обтяження шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем. Відповідно до ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. З повідомлення ПАТ КБ „ПриватБанк" від 03.04.2014 року за № 30.1.0.0/2-289, адресованого відповідачу (а.с. 8), вбачається, що банком висувалася вимога до відповідача щодо погашення простроченої заборгованості однак до теперішнього часу заборгованість відповідачем не погашена. Аналізуючи перелічені вище докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що відповідачем допущено порушення умов кредитного договору № KRKRAN20150545 від 27.11.2007 року, в результаті чого виникла значна кредитна заборгованість, яка до теперішнього часу не погашена, у зв'язку з чим, суд приходить до висновку, що в рахунок погашення заборгованості за зазначеним кредитним договором, в розмірі 18 792,08 грн., слід вилучити у відповідача та передати в заклад ПАТ КБ "ПриватБанк: предмет застави - автомобіль марки Daewoo, модель Nexia, рік випуску 2007, тип ТЗ: Легковий седан-В, № кузова/шасі: [NUMBER], реєстраційний номер: [NUMBER], що належить на праві власності відповідачу [PERSON]; комплект ключів, свідоцтво про реєстрацію зазначеного транспортного засобу; звернути стягнення на предмет застави: автомобіль марки Daewoo, модель Nexia, рік випуску 2007, тип ТЗ: Легковий седан-В, № кузова/шасі: [NUMBER], реєстраційний номер: [NUMBER], що належить на праві власності відповідачу [PERSON]. шляхом продажу вказаного автомобіля ПАТ КБ "ПриватБанк" з укладенням від імені відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, а також наданням ПАТ КБ "ПриватБанк" всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу та зняття вказаного автомобіля з обліку в органах ДАІ України. Оскільки рішення постановляється на користь позивача, то згідно з ч.1 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним та документально підтверджені судові витрати, а саме судовий збір в розмірі 243,60 грн., що документально підтверджується (а.с. 1). На підставі викладеного і

Outcome: approved