Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-28 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивачка звернулася до суду з позовом до СТ «Росинка» в особі його голови правління Ліліци І.А. про визнання протиправною бездіяльності та невидачу документів на приватизацію земельної ділянки, в якому просила: визнати протиправною бездіяльність голови правління СТ «Росинка» Ліліци І.А. щодо невидачі документів на приватизацію [PERSON] на земельну ділянку (сад № 32); зобов`язати голову правління СТ «Росинка» Ліліцю І.А. видати документи для здійснення приватизації земельної ділянки (саду № 32) на користь [PERSON] , а саме: довідку про членство та користування земельною ділянкою (садом); копію частини генерального плану СТ чи іншої наявної схеми із позначенням ділянки; нотаріально посвідчену заяву голови правління про згоду на вилучення земельної ділянки (за умови оплати позивачем послуг нотаріуса; зобов`язати голову правління СТ «Росинка» Ліліцю І.А. засвідчити своїм підписом та печаткою правовстановлюючі документи СТ «Росинка», а саме: Статут, свідоцтво про державну реєстрацію, рішення міськвиконкому від 28.12.1955 № 872 (про виділення землі Електротяговому заводу). \~ \~ \~ \~Ухвалою суду від 03.02.2021 провадження у справі відкрито і справу призначено до розгляду порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідач СТ «Росинка» позов не визнало, надало суду відзив на позов, в якому зазначило, що в своєму позові [PERSON] посилається на те, що відповідач - СТ «РОСИНКА» начебто протиправно та незаконно порушує чинне законодавство та порушує її права тим, що начебто, без наявних підстав, відмовляється надавати позивачу документи, необхідні для того, щоб та мала змогу здійснити приватизацію земельної ділянки, яку вона займає, разом із розташованим на ділянці будинком, а саме: належні їй дві земельні ділянки [ADDRESS] та [ADDRESS] , які розташовані одна біля іншої. Позивачка вказує у позові, що у 2018 році між нею та колишнім головою правління СТ «Росинка» [PERSON] існувала домовленість, за якою нею були закуплені за власні кошти матеріали (сітка) та поворотна огорожа та проведено роботи щодо огорожі території, а, оскільки належні їй дві земельні ділянки [ADDRESS] та [ADDRESS] розташовані одна біля іншої в кінці проходу та безпосередньо на кордоні зі СТ «Весна», то було запроваджено додаткові заходи щодо перешкоджання проходу на територію СТ «Росинка». Можливо подібні обставини і мали місце, але не в тій інтерпретації, яку пропонує позивачка, оскільки, якщо нею і було отримано відповідний дозвіл (що позивач нічим не підтверджує та жодного документу на підтвердження цього не надає), то незалежно від цього, [PERSON] були порушені вимоги Статуту, оскільки окрім огородження належної їй ділянки нею також було самовільно загороджено частину спільної дороги, і той факт, що земельні ділянки № [NUMBER] та [ADDRESS] , між якими проходить дорога, це місце загального користування, розташовані одна напроти одної в кінці проходу та безпосередньо на кордоні з СТ «Весна», не надає їй права на приватизацію частини дороги загального користування. Замість того, щоб зробити огорожу ділянки 32 вздовж дороги, [PERSON] загородила частину дороги, яка пролягає між ділянками №№ [NUMBER] та 33. [PERSON] посилається на те, що нею, начебто з метою підвищення безпеки (додаткові заходи щодо перешкоджання проходу на територію СТ «Росинка») були встановлені ворота, а по факту, вона в цілому огородила сіткою одну сторону ділянки № 32 на кордоні з СТ "Весна" та з метою самозахвату частини дороги загального користування встановила посеред дороги загального користування поворотну огорожу (ворота). Тобто, кажучи про безпеку, [PERSON] вводить суд в оману, оскільки нею були вчинені заплановані дії, спрямовані на самозахват частини дороги загального користування (інфраструктури СТ «Росинка») з наміром збільшити загальну площу ділянки, що також порушує як діюче законодавство України, так і статутні положення СТ «Росинка». Якщо [PERSON] хотіла здійснити заходи по підвищенню безпеки та протидії проникненню на територію СТ «Росинка» з боку СТ «Весна», то нею повинна була встановлена огорожа саме на межі двох садівничих товариств, а ніяк не посеред проїжджої дороги на території СТ «Росинка», що, окрім явного самозахвату, вказує також на значне порушення протипожежної безпеки СТ «Росинка» та СТ «Весна». Тобто, подібними діями позивачка порушила значну кількість пунктів статуту СТ «Росинка» та діючого законодавства України. У своєму позові [PERSON] вказує що 07.11.2020 року вона звернулась до правління СТ «Росинка» з вимогою про надання їй документів, необхідних для її подальшого звернення у відповідні органи з наміром провести, так би мовити, процедуру приватизації належної їй ділянки і що, начебто, їй було відмовлено в цьому без поважних на те причин, що по суті і є предметом спору за позовною заявою [PERSON] по цій справі. Дійсно 07.11.2020 [PERSON] звернулась до правління СТ «Росинка» з вимогою про надання їй документів, необхідних для приватизації належної їй ділянки, але їй було запропоновано принести документи, що підтверджують площу, яку вона бажає приватизувати, та звільнити незаконно захоплену нею частину дороги між ділянками №№ [NUMBER] і 33. [PERSON] своєчасно не надала необхідні документи та не звільнила самовільно захоплену частину дороги, і тому 20.12.2020 року Правлінням СТ «Росинка» [PERSON] було відмовлено в її проханні. Таким чином, підставою для відмови у видачі [PERSON] необхідних документів стало те, що 20.12.2020 на засіданні Правління СТ «Росинка» за участю членів Правління: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , було складено протокол № 12 від 20.12.2020 року. Під час засідання членами Правління було встановлено та доведено факт того, що садовод [PERSON] захопила частину дороги, яка розташована між ділянками №№ [NUMBER] і 33, перегородила дорогу воротами та подала документи на приватизацію садової ділянки разом з частиною самовільно захопленої дороги. Після встановлення даного факту Правління СТ «Росинка» вирішило: 1.Так як дорога є місцем загального користування всіх садоводів і не може бути передана в особисте користування одного садовода та приватизована, у видачі довідки відмовити. 2.Якщо [PERSON] бажає приватизувати разом з ділянкою № 32 частину дороги, що примикає до цієї ділянки, [PERSON] повинна зібрати підписи всіх садоводів про те, що вони не заперечують проти відчуження цієї частини дороги загального користування на користь садовода [PERSON] . 3.Якщо більшість садоводів буде не проти передачі дороги спільного користування садоводу [PERSON] , їй потрібно буде змінити документацію - план СТ «Росинка» та погодити зі всіма необхідними інстанціями. Всі матеріальні витрати покласти на [PERSON] . 4.Так як у [PERSON] має ще одну ділянку № [NUMBER] площею 6,22 сотки (0,0622 га), то загалом площа ділянки не може бути більше ніж 0,12 га на одного члена Кооперативу. 5.Згідно пункту Статуту 3.5: члена Кооперативу може бути виключено з Кооперативу у випадку: пункт Статуту 3.5.5 - захоплення землі членів Кооперативу, землі загального користування Кооперативу або за межами Кооперативу земель громадян, організацій, підприємств. Розмір приватної чи наданої в користування земельної ділянки не може перевищувати 0,12 га. 6.Садоводу [PERSON] необхідно звільнити дорогу загального користування та прибрати ворота з дороги. Таким чином, усі посилання позивача [PERSON] на те, що нею було отримано згоду та якийсь дозвіл від колишнього голови Правління на подібні самовільні дії, суперечливі, оскільки жодний із членів правління СТ «Росинка» не мав повноважень надати або задовольнити таке прохання, оскільки воно повністю суперечить діючому Статуту СТ «Росинка» та правам і інтересам інших членів товариства. Статутом СТ «Росинка» передбачено те, що член Кооперативу має право на користування та в подальшому має право приватизувати належну йому земельну ділянку, але лише належну йому ділянку, але ні в якому разі не територію загального користування та цільової інфраструктури СТ «Росинка», що намагається вчинити позивачка [PERSON] . Наявність поворотної огорожі, встановленої позивачкою на території СТ «Росинка», підтверджується Протоколом засідання Правління СТ «Росинка» № 12 від 20.12.2020 року та фотографіями, які надаються до суду разом з відзивом. Фактично, на даний час відбувається те, що садовод (позивач) [PERSON] вирішила шляхом злочинного самозахвату збільшити розмір свого майна, а саме, завдяки тому, що вона планує приватизувати частину дороги, інфраструктури СТ «Росинка», яка розташована між ділянками № [NUMBER] та [ADDRESS] . Своїми діями позивач [PERSON] порушує значну кількість умов Статуту СТ «Росинка», а саме… Частиною 1.2. Статуту СТ «Росинка» встановлено, що головним завданням Кооперативу є організація колективного саду, ефективного використання його членами виділених земельних ділянок для вирощування фруктів, ягід, овочів та іншої сільськогосподарської продукції, створення умов для оздоровлення та відпочинку членів Кооперативу та їх родин. Збереження цілісності інфраструктури, забезпечення гарантії прав та захисту інтересів його членів. Відповідно до частини 1.3.1. Статуту СТ «Росинка», Кооператив є організацією добровільно об`єднаних громадян землекористувачів, землевласників (орендарів) і їх земельних ділянок, приватних чи наданих в користування в єдину територію зі збереженням меж відокремленості їх ділянок на основі договірного, фіксованого членства для спільного ведення садівництва. При цьому виконання Статутних вимог Кооперативу обов`язкове для всіх членів Кооперативу. Мета та види діяльності Кооперативу: Відповідно до частини 2.2.3 Статуту СТ «Росинка» Кооператив надає допомогу членам Кооперативу у встановленні права власності на земельні ділянки та дачні будинки ( про передачу у власність членам Кооперативу інфраструктури загального користування чи про допомогу у цьому у Статуті Товариства нічого не сказано). Відповідно до частини 3.3.7 Статуту СТ «Росинка» член Кооперативу має право: приватизувати свою земельну ділянку. Власник земельної ділянки та садового будинку користується правом власності згідно з діючим законодавством та обов`язковим виконанням вимог цього Статуту. Відповідно до положень Статуту члени Кооперативу не мають права посягати на спільне майно та на майно загального користування, а також інфраструктуру СТ «Росинка», що позивач [PERSON] проігнорувала. Відповідно до частини 3.4.5 Статуту СТ «Росинка» члени Кооперативу зобов`язані: утримувати у порядку садову ділянку та будівлі на ній, шляхи, водоймища, що до неї прилягають, дотримуватися санітарних і протипожежних правил. Відповідно до частини 3.4.6. дбайливо ставитися до суспільного майна, але дії позивачки навпаки чинять перешкоди у повноцінному та нормальному виконанні умов Статуту, і своїми діями позивачка значно порушує протипожежні правила СТ «Росинка», що в значній мірі може загрожувати як життю, так і майну членів СТ «Росинка» та СТ «Весна». Статтею 36 Конституції України передбачено, що громадяни України мають право на свободу об`єднання у громадські організації для здійснення і захисту своїх прав і свобод та задоволення політичних, економічних, соціальних, культурних та інших інтересів, за винятком обмежень встановлених законом в інтересах національної безпеки та громадського порядку, охорони здоров`я населення або захисту прав і свобод інших людей. Своїми діями позивач фактично, окрім статуту СТ «Росинка», порушує законні права та інтереси інших членів кооперативу, оскільки намір самозахвату частини інфраструктури так чи інакше все одно вплине на загальний обсяг прав та інтересів як садівничого товариства, так і його членів, а також на їхню безпосередню безпеку в галузі пожежної безпеки, прибирання сміття, будівництво та/або ремонт дорожнього покриття, проведення та/або ремонт газо-, електро- і водопостачання, водовідведення ділянок, будинків, допоміжних та адміністративних будівель і споруд, освітлення загальної території; організації охорони ділянок та території, встановлення паркану, організації пропускних пунктів та інше що чітко та зрозуміло передбачено Статутом даного Садівничого товариства. У своєму позові позивачка посилається на те, що СТ «Росинка» в особі голови правління [PERSON] було порушено її законні права на приватизацію земельної ділянки, а саме, не надано необхідні для цього документи, але, ретельно дослідивши обставини справи та надані докази, стає чітко зрозуміло, що позивачу було роз`яснено, в чому полягає її порушення, що і стало причиною відмови видати необхідні документи, а також було чітко вказано, що саме потрібно виправити за для того, щоб позивач мала змогу реалізувати своє законне право. \~ \~ \~ \~Позивачка [PERSON] \~надала суду\~відповідь на\~відзив,\~в якій\~вказала,\~що відзив наданий відповідачем суду з порушенням терміну. Якщо відповідач отримав ухвалу суду 26.05.2021, то п`ятнадцятиденний термін закінчився ще 09 червня 2021р. Таким чином, відзив на позов, наданий відповідачем 10 червня 2021 року вважається наданим з порушенням терміну, але відповідач вводить суд в оману, що 15-денний термін ним не порушено. Відповідач підтвердив факт її звернення 07.11.2020р. Її звернення було адресоване не до Правління СТ «Росинка», як вказує відповідач, а особисто до голови правління [PERSON] , з вимогою надати їй документи для приватизації саду № 32. Крім цього, відповідь на її звернення для реалізації її конституційного права так і не було надано у встановлений відповідно до статті 20 Закону України "Про звернення громадян" термін. Відповідач вимагає від неї: - «приносити документи, що підтверджують площу, яку вона бажаю приватизувати», але це не передбачено чинним законодавством, а відноситься до компетенції служб землеустрою, діяльність яких є сертифікованою; - «звільнити самозахоплену частину дороги» між її ділянками №№ 32, [ADDRESS] », що не є предметом даного спору. Навпаки, відповідно до Статуту СТ «Росинка» - «кооператив веде реєстри членів дачних ділянок, видає довідки про членство в кооперативе та належність дачних ділянок» (п.2.2.2), «надає допомогу членам Кооперативу у встановленні права власності на земельні ділянки» (п.2.2.3) та член кооперативу має право «приватизувати свою земельну ділянку... користується правом власності згідно з діючим законодавством» (п.3.3.7). Таким чином, дії [PERSON] суперечать наведеним положенням. Щодо створення підстав про відмову мені у видачі документів на приватизацію саду № 32 відповідно до засідання Правління за протоколом засідання правління від 20.12.2020 №12, (надалі - протокол) позивачка повідомила, що про розгляд цього питання на засіданні правлення СТ «Росинка» 20.12.2020 їй не було повідомлено взагалі, на засідання її не запросили; з протоколом її не ознайомили, вперше вона дізналася про його існування з відзиву відповідача 10.06 2021; як доведено нею у позовній заяві, під час бесіди 30.12.2020 у присутності дільничного інспектора відділу поліції Орджонікідзевського району Тітічко В.В., за результатами колективної скарги членів СТ «Росинка» 25.11.2020, [PERSON] було знов безпідставно відмовлено у видачі їй документів на приватизацію, але і тоді про протокол засідання правління їй не було повідомлено, не надано й не згадано про це представнику влади [PERSON] . У своїх висловлюваннях присутні члени правління [PERSON] , [PERSON] , голова ревізійної комісії [PERSON] жодного разу не обмовилися про існування такого протоколу зокрема та про засідання правління взагалі. З того часу пройшло майже пів року, але про таке рішення правління вона не була повідомлена ніяким чином. ВП Індустріального району на вимогу прокуратури відкрито кримінальне провадження № 42021221050000005 від 13.01.2021 з вчинені грубі порушення [PERSON] у веденні фінансово господарської діяльності СТ «Росинка» за останні два роки, але слідчому не було повідомлено про відповідне рішення, що у сукупності призводить до питання чи відбувалося засідання правління, яким чином оформлювався протокол, і що до ознайомлення [PERSON] з її позовною заявою, цього рішення не було. Таким чином, у наявні усі передумови для створення відповідачем факту підробки протоколу у складі угрупування понад двох осіб (членів правління). Протокол,\~який містить\~низку рішень\~правління як\~безпідставних (без\~посилань на\~Статут та\~чинні законодавчі\~документи),\~так і\~не обґрунтованих,\~а саме:\~пункт 4\~Протоколу «так\~як у\~ [PERSON] мається\~ще одна\~ділянка №\~ [NUMBER] \~площею 6,22\~сотки (0,0622\~та),\~то загалом\~площа не\~може бути\~більше ніж\~0,12\~та» суперечить\~чинному законодавству.\~Відповідно до\~п.\~«в» ч.\~1\~ст.\~121\~Земельного кодексу\~України «громадяни\~України мають\~право на\~безоплатну передачу\~їм земельної\~ділянки із\~земель державної\~або комунальної\~власності -\~для ведення\~особистого садівництва\~-\~не більше\~0,12\~гектара».\~Ділянка №\~33\~площею 0,0622\~придбана нею\~за власні\~кошти за договором\~купівлі-продажу\~25.07.2018\~з реєстрацією\~права власності\~(номер\~запису 6174259).\~В приватизації\~до цього\~час участі\~я не\~брала,\~про що\~надано довідку.\~Єдиною умовою\~надання головою\~правління Ліліцею\~І.А.\~документів на\~приватизацію саду\~№ 32\~є наявність\~сплати членських\~внесків, які прийняті\~безпосередньо нею\~за 2019-2020\~роки на\~суму 910,00\~грн.\~за 0,065\~та із розрахунку:\~за 2019\~рік -\~60\~грн.\~х 6,5\~га =\~390\~грн.\~за 2020\~рік -\~80\~грн.\~х 6,5\~га =\~520\~грн.\~Тому,\~усі інші\~вимоги не\~відповідають Статуту\~СТ «Росинка»\~та є\~вигаданими особисто головою правління [PERSON] . Відповідно до\~п.\~3.3.2\~(4\~абз.)\~Статуту «садові\~ділянки можуть\~відгороджуватися огорожами,\~які повинні\~відповідати естетичним\~вимогам і\~бути прозорими\~типу металевої\~сітки з\~боку сусідів».\~Таким чином\~поворотна огорожа, про яку\~йде мова\~у відзиві\~відповідача,\~відповідає цим\~вимогам. Крім того, вона є легкоз`ємною конструкцією та у випадку необхідності не перешкоджає проїзду пожежних машин, а її висота не перебільшує 1,5 м. Крім того, ця конструкція, сумісно з огорожею саду № 32, та сукупно з огорожею ділянки довжиною 10 м, встановлених нею за власні кошти, складає перешкоду несанкціонованого транзитного проходу з СТ «Весна» до СТ «Росинка». Встановлення нею\~поворотної огорожі\~знайшло підтримку\~у садоводів\~їх вулиці як СТ\~«Росинка»,\~так і\~СТ «Весна»\~(сусіді\~на кордоні\~ділянки 32),\~про що\~свідчить їх\~звернення до\~суду,\~в умовах,\~коли головою\~правління протягом\~останніх двох\~років не\~організована охорона\~та контроль за потраплянням\~«випадкових відвідувачів»\~на територію\~СТ «Росинка».\~Крім того,\~у вечірній\~та нічний\~час територія\~не освітлюється.\~Тому,\~будь-яке\~перешкоджання потраплянню\~«випадкових відвідувачів»\~на територію\~СТ «Росинка»\~створює додаткові\~умови безпеки майна, врожаю та спокою садоводів та членів їх родин, особливо у нічний час. На наданому\~відповідачем фото\~(на\~якому немає\~людей),\~з лівого\~боку зафіксовано\~дерев`яний паркан\~з необструганих\~дошок висотою\~майже 1,7\~м,\~який є\~непрозорим,\~неодноразово нахилявся,\~створюючи загрозу\~проходу та\~проїзду уздовж\~всього паркану,\~який саме\~не відповідає\~вимогам,\~які наведені\~у відзиві\~відповідача.\~Але,\~як не\~дивно,\~цей паркан\~є вуличний\~фасад саду\~№ 34,\~який належить\~саме голові\~правління [PERSON] . Така конструкція небезпечна для шестирічного сина позивачки, що також стало мотивом створення поворотної огорожі. У СТ\~«Росинка» вже\~мають місце\~факти використання\~земель загального\~користування у тупикових\~ділянках.\~Так,\~між садами\~№ 25\~садовода [PERSON] \~та №\~24\~садовода [PERSON] , якій є дійсним членом правління СТ «Росинка», ним побудований\~з цегли\~гараж на дорозі\~загального користування.\~Крім цього,\~у тупику\~ділянок [ADDRESS] \~та №\~92\~садовода [PERSON] \~(одна\~з них\~приватизована),\~воротами огороджений\~проїзд між\~двома ділянками одного власника. Проблема запобігання проникнення «випадкових відвідувачів» до СТ «Росинка» залишається актуальною та попереднім правлінням вирішувалась шляхом угод на виконання відповідних робот з власниками ділянок за причиною недостатнього фінансового ресурсу у правлінні. Для того,\~щоб впевнитись\~у незадовільному\~стані огорожі в садівництві, не треба обходити весь периметр, де багато незакритих огорожею ділянок, а достатньо підійти до головних воріт поряд з будинком правління і побачити, як завалились труба та сітка, які знаходяться майже в горизонтальному положенні. У СТ «Росинка» постійно майже 50 % садівників своєчасно не сплачують членські внески. Тому, з метою зменшення витрат правління, доцільно позбавлятися зменшення сплати земельного податку правлінням. Саме цим міркуванням і користувалося попереднє правління та її голова, яка, провівши обстеження стану огорожі з СТ «Весна» на кордоні ділянки саду № 32 та дійшовши з нею угоду щодо виконання відповідних робот дозволило користуватися проходом між моїми ділянками. Це відбулося за умови створення нею загорожі між СТ «Росинка» та СТ «Весна» та розчищення дороги у тупику між садами №№ 32, 33, власником яких є одна і та ж людина - це позивачка. Водночас, цією ділянкою дороги ніхто із садоводів, крім неї, не користується, ніяких ліній водопостачання та інших мереж на цієї території не проходить та планами адже не передбачені. Таким чином, нею доведено та документально підтверджено що ніякого «факту самозахвату частини дороги між ділянками 32, 33», як вказано у відзиві відповідача не відбулося, а на підставі взаємної усної угоди територія розчищена, приведена до ладу та за мої власні кошти виконано огорожу СТ «Росинка». Відповідачем надані дві фотографії, на одній з них вона зафіксована на своїй ділянці № [NUMBER] . Фото зроблено 30 травня 2021 року. Відповідачем разом з головою ревізійної комісії [PERSON] , не дивлячись на її заперечення. Вона, [PERSON] дозволу на фотозйомку не надавала, та, користуючись ст. 307 Цивільного кодексу України, просить суд дати правову оцінку таким діям Відповідача. Таким чином, з огляду на наведені обставини та відповідь Відповідача на позовну заяву: 1.Простежується неналежне виконання головою правління СТ «Росинка» Ліліцею І.А. своїх обов`язків, яка, всупереч Уставу не допомагає, а створює штучні необгрунтовані перешкоди щодо мого конституційного права приватизації земельної ділянки № 32. Поворотна огорожа, на яку посилається Відповідач як причина відмови у видачі документів, є іншим предметом спору та не може обмежувати права власності громадянина України на земельну ділянку. 2. Як доведено цією відповіддю на відзив, ніякого «факту самозахвату частини дороги між ділянками 32, 33» не відбувалося та не відбулось, що є безпідставною заявою Відповідача. Крім цього мають місце інші прецеденти використання тупикових ділянок у СТ «Росинка», в тому числі і членами правління СТ «Росинка», що [PERSON] ігнорується. 3. Факт надання протоколу засідання правління 20.12.2020 №12 викликає сумніви та є додатковим матеріалом щодо розслідувань діяльності голови правління СТ «Росинка» [PERSON] слідчим відділу поліції. 4. Щодо обмежень площі садівничих ділянок (не більше ніж 0,12 га) для здійснення приватизації є безпідставним та таким, що суперечить Земельному кодексу України. 5. У цілому, посилання на Статут Відповідачем носять не формальний характер та не містять даних про конкретні пункти, а тому тлумачаться [PERSON] вільно, на власний розсуд, що для голови правління є неприпустимим. 6. Незрозуміло викладена вимога у відзиві Відповідача про покладення «всіх юридичних та судових витрат СТ «Росинка» на [PERSON] ». Вона - ветеран Збройних Сил України, інвалід 2 групи, та відповідно чинного законодавства та Ухвали судді від 03.02.21 звільнена від сплати витрат. Напроти, мною зроблений попередній (орієнтований) розрахунок суми судових витрат та наданий до суду. Навіть [PERSON] сподівається, що як у випадку із протоколом, надати заднім числом, що ще раз свідчить про притаманну їй манеру поведінки. \~ \~ \~ \~Відповідач надав\~заперечення на\~відзив,\~в яких\~вказав,\~що у\~відповіді на відзив [PERSON] посилається на те, що: 1. Звернення позивача від 07.11.2020 р. адресоване не до правління, а до голови правління СТ «Росинка» Ліліци І.А. особисто з вимогою надати позивачу документи для приватизації саду № 32. 2. Головою правління СТ «Росинка» [PERSON] так і не надано відповідь на звернення позивача для реалізації її конституційного права у встановлений відповідно до статті 20 Закону України "Про звернення громадян". Позивача по справі [PERSON] не було ознайомлено з протоколом правлення СТ «Росинка» від 20.12.2020 року, вперше вона дізналася про існування даного протоколу 10.06.2021 року, отримавши відзив відповідача. 3. Чинним законодавством не передбачено обов`язок члена садівничого товариства приносити документи, що підтверджують площу, яку вони бажають приватизувати», а вказані повноваження відноситься до компетенції служб землеустрою, діяльність яких є сертифікованою. 4. Вимога правління СТ «Росинка» звільнити самозахоплену частину дороги між її ділянками [ADDRESS] не є предметом даного спору. 5. Позивача по справі [PERSON] взагалі не було повідомлено про розгляд її питання на засіданні правлення СТ «Росинка» від 20.12.2020 року та на вказане засідання її не запросили. 6. Відділом поліції Орджонікідзевського району відкрите кримінальне провадження №42021221050000005 від 13.01.2021 року (слідчий Колесник В.) нібито за скоєні грубі порушення [PERSON] у веденні фінансово- господарської діяльності СТ «Росинка» за останні два роки. При цьому слідчому Колесник не було повідомлено про відповідне рішення правлення СТ «Росинка» від 20.12.2020 року, що на думку позивача вказує про створення відповідачем факту підробки протоколу у складі угрупування понад двох осіб (членів правління). 7. Позивач вказує, що ділянка № [NUMBER] площею 0,0622 га придбана нею за власні кошти [PERSON] за договором купівлі-продажу 25.07.2018 року з реєстрацією права власності (номер запису 6174259). 8. На думку позивача єдиною умовою надання головою правління [PERSON] документів на приватизацію саду № 32 є наявність сплати членських внесків, яка прийнято безпосередньо нею за 2019-2020 роки на суму 910,00 грн. 9. Встановлення [PERSON] поворотної огорожі нібито знайшло підтримку у садоводів нашої вулиці як СТ «Росинка», так і СТ «Весна» (сусіді на кордоні ділянки 32), про що свідчить їх звернення до суду. 10. Позивач вказує, що на наданому відповідачем фото зафіксовано дерев`яний паркан саду № 34 з необструганих дошок висотою майже 1,7 м, який є непрозорим, неодноразово нахилився, створюючи загрозу проходу та проїзду уздовж всього паркану, який належить саме голові правління [PERSON] . 11. Також позивач вказує, що у СТ «Росинка» вже мають місце факти використання земель загального користування у тупикових ділянках. 12. Позивач вказує, що попереднє правління та її голова, яка, провівши обстеження стану огорожі з СТ «Весна» на кордоні ділянки саду № 32 та дійшовши зі нею угоду щодо виконання відповідних робот дозволило користуватися проходом між ділянками. 13. Позивач повідомляє, що відповідачем надані дві фотографії від 30.05.2021 р., які були зроблені відповідачем та головою ревізійної комісії [PERSON] без дозволу [PERSON] . На одній з фотографій позивач зафіксована на своїй ділянці [ADDRESS] . На думку позивача вказаними діями були порушені вимоги ст. 307 Цивільного кодексу України, про що позивач вимагає суд дати правову оцінку таким діям відповідача. Ознайомившись з вимогами позивача, відповідач вказав, що заперечує практично проти всіх доводів позивачки, окрім вимоги щодо судового збору, від якого позивачка дійсно звільнена ухвалою суду від 03 лютого 2021 року. Стосовно інших пояснень позивача вважаю, що вказані пояснення є неправдивими або перекрученими. Заперечення щодо наведених позивачем обставин та правових підстав позову: 1.Згідно статуту СТ «Росинка» керівництвом Садівничого товариства «Росинка» є Правління, а [PERSON] є лише головою цього Правління. 2.Головою правління СТ «Росинка» Ліліцєю І.А. позивачу було надано відповідь, яку було направлено листом «Укрпошти». Крім того, 30.05.2021 р. особисто голова правління, разом з головою ревізійної комісії [PERSON] , намагалися ще раз передати позивачу копію протоколу, але не мали можливості підійти до її ділянки через перегороджену дорогу загального користування, а [PERSON] відмовилась отримати вказаній протокол. 3.Стосовно документів, що підтверджують площу ділянки, в разі виникнення сумніву щодо розміру площі садової ділянки, члени правління в присутності власника ділянки та власників сусідніх ділянок виконують замір ділянки, про що складається відповідний протокол. 4.Вимога правління СТ «Росинка» звільнити самозахоплену частину дороги між ділянками позивача № 32, 33 саме і є предметом даного спору. 5.Позивачу по справі [PERSON] , після її звернення, було роз`яснено, що її вимога видати документи буде розглянута на засіданні правління СТ «Росинка». Крім того, 30.12.2020 року громадянці [PERSON] було повідомлено про розгляд її питання на засіданні правлення СТ «Росинка» від 20.12.2020 року. 6.Дійсно ділянка № [NUMBER] площею 0,0622 га придбана [PERSON] за договором купівлі-продажу від 25.07.2018 року. 7.На момент звернення до голови СТ «Росинка» [PERSON] мала заборгованість за 2019 и 2020 роки по ділянкам № [NUMBER] и № 33 и наприкінці 2020 року вона частково оплатила заборгованість тільки за дільницю № 32 з метою отримання документів для подальшої приватизації цієї ділянки. На даний час позивачка є боржником за ділянку № [NUMBER] за три роки. 8.Щодо встановлення [PERSON] поворотної огорожі, то деякі садоводи СТ «Росинка» та садовод СТ «Весна» дійсно не заперечували, але вони не підтримували бажання позивача щодо приватизації нею частини дороги між ділянками № 32 и № 33. 9.Щодо дерев`яного паркану саду № 34 з дошок висотою 1,4 м (а не майже 1,7 м як вказала позивач), то відповідач зазначив, що [PERSON] постійно лається нецензурною лайкою, неодноразово погрожувала порушити її паркан, і з того часу кожного разу, приходячи на свою ділянку, вона бачить, що паркан нахилений на її ділянку, внаслідок чого кожного разу витрачає час на вирівнювання цього паркану. Про даний факт вона повідомила дільничного. 10.Факти використання земель загального користування у тупикових ділянках мають місце, але є велике але, ті садоводи не встановлююсь на дорозі ворота с замками та не намагаються приватизувати цю землю. Це е велика різниця. Якраз ворота с замком встановила [PERSON] , та ще й намагається приватизувати захоплену землю. 11.План, наданий [PERSON] , не відповідає дійсності. На ньому не вказано продовження дороги загального користування до кордону з СТ "Весна". Колишнім головою правління СТ "Росинка" [PERSON] 12.06.2019 року було особисто виданий [PERSON] план земельної ділянки № [NUMBER] з розмірами ділянки 25,9 х 27 м і площею 0,0699 га. Хто робив ці виміри - не відомо. Ділянка не замірялася разом з членами Правління та сусідами, одним із сусідів є голова правління. Вона не була повідомлена про плановані виміри сусідської ділянки та не був складений Протокол Правління з підтвердженням цих вимірів і підписами членів Правління. Це свідчить про те, що план ділянки № [NUMBER] , самовільно виданий [PERSON] , не має законної дії, що теж потрібно взяти до уваги. До того ж, 02.06.2019 року в СТ "Росинка" були проведені вибори нового Голови, членів правління та ревізійної комісії СТ "Росинка". Їх навіть не поставили до відома про заплановані дії в проведенні замірів ділянки № 32. 12.Фотографії були зроблені для суду в якості доказів захвату позивачем дороги загального користування. Крім того, відповідач надає суду експлікацію СТ "Росинка" від 1955 року, на якому ділянка № [NUMBER] має розмір 24 х 25 м, а позивач надає до суду план ділянки № 32 з розмірами 27 х 25,9 м, що вказує на те, що розмір ділянки незаконно збільшений позивачем за рахунок дороги загального користування. Тому на підставі викладеного та

Outcome: dismissed