Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-09 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до Пісочинської селищної ради Харківського району Харківської області в якій просить суд-визнати за ним право власності на житловий будинок будинок літ. "А-1" з прибудовою літ. "А1-1" та тамбуром літ «а1» загальною площею 43,60кв.м., житловою - 30,60кв.м. з наступними господарськими будівлями та спорудами: сараєм літ."В", погрібом літ."в", літньою кухнею літ."Д", літньою кухнею літ «Д1», тамбуром літ."д", літньою кухнею літ. "Е", верандою літ."е", сараєм літ. "Ж", сараєм літ. "О", вигрібною ямою літ."С", вбиральею літ."Л", літнім душем літ."3", 1/2 частина колодязю літ."к" та огорожа №3-№7 що розташовані за адресою: Харківська область. Харківський район, смт. Пісочин, в'їзд Рощинський (колишній в'їзд Кірова), 12 в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON], яка померла 15 липня 2009 року. \~ \~ \~ \~В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 09 листопада 1978 року помер батько позивача - [PERSON]. 15 липня 2009 року померла мати позивача- Гур'єва [PERSON]. На час смерті матері позивач був зареєстрований та мешкав разом з нею в смт. Пісочин по в/ду Рощинському, 12, а отже прийняв спадщину належним чином. 25 серпня 2018р. позивач ввернувся до Другої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області із заявою про оформлення спадщини після смерті матері та заведено спадкову справу №216/2018. 25 вересня 2018р. нотаріусом Другої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області [PERSON] видано [PERSON] про відмову у вчиненні нотаріальних дій, оскільки спадкове майно - житловий будинок, розташований за адресою: Харківська обл., Харківський р-он, смт. Пісочин, вїзд Рощинський (колишній в'їзд Кірова) №12 в КП "Харківське районне бюро технічної інвентаризації" не зареєстровано. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 30 жовтня 2018 року провадження у справі відкрито, розгляд справи ухвалено здійснювати в порядку загального позовного провадження та призначено проведення підготовчого засідання. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 12 листопада 2018 року за заявою [PERSON] витребувано докази. Позивач у підготовче засідання не зявився, повідомлявся своєчасно і належним чином, представник позивача [PERSON] надала суду заява про розгляд справи без її участі. Представник відповідача, який був повідомлений про день, час та місце проведення підготовчого судового засідання своєчасно і належним чином, у підготовче засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав. Інших заяв та клопотань від сторін не надійшло. Враховуючи, що в підготовче засідання не зявились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами. Відповідно до свідоцтва про народження позивача серії ІУ-УР № 2317499, що видано 06 серпня 1963 року сел. Пісочин Дергачівського р-ну Харківської області, батьком позивача зазначено [PERSON], а мати [PERSON]. 09 листопада 1978 року помер батько позивача - [PERSON], що підтверджується повторним свідоцтвом про смерть серія І-ВЛ №643500, що видано 05 липня 2018р. Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Харківському району та м. Люботину головного територіального управління юстиції Харківської області. 15 липня 2009 року померла мати позивача- Гур'єва [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серія І-ВЛ № 234568, що видано 15 липня 2009р. Пісочинською селищною радою Харківського району Харківської області. Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища №00020801156 від 17 серпня 2018р., виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Харківському району та м. Люботину головного територіального управління юстиції Харківської області, [PERSON] перебував у шлюбі з [PERSON], який зареєстровано 06.04.1963 року. До державної реєстрації шлюбу прізвище [PERSON] «Жмінько». Відповідно до постанови від 25 вересня 2018р. нотаріуса Другої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області [PERSON], відмовлено позивачу у вчиненні нотаріальних дій за його заявою, після смерті матері [PERSON] [PERSON], оскільки спадкове майно - житловий будинок розташований за адресою: Харківська обл., Харківський р-он, смт. Пісочин, вїзд Рощинський (колишній вїзд Кірова) №12 в КП "Харківське районне бюро технічної інвентаризації" не зареєстровано. \~ \~ \~ \~На замовлення позивача, ХРБТІ виготовлено технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою: Харківська область, Харківський район, смт.Пісочин, вїзд Рощинський, б.12, який складається з житлового будинку літ. "А-1" з прибудовою літ. "А1-1" та тамбуром літ «а1» загальною площею 43,60 кв.м., житловою - 30,60 кв.м. з наступними господарськими будівлями та спорудами: сараєм літ."В", погрібом літ."в", літньою кухнею літ."Д", літньою кухнею літ «Д1», тамбуром літ."д", літньою кухнею літ. "Е", верандою літ."е", сараєм літ. "Ж", сараєм літ. "О", вигрібною ямою літ."С", вбиральею літ."Л", літнім душем літ."З", 1/2 частини колодязю літ."к" та огорожі №3-№7. Рішенням №25 виконкому Харківської райради депутатів трудящих від 28 січня 1956р., [PERSON] виділено земельну ділянку, на який розташований спірний будинок. Згідно з договором про надання в безстрокове користування земельної ділянки від 17 березня 1956 року, виконкомом Харківської райради депутатів трудящих виділена [PERSON] земельна ділянка площею 963 кв.м., за адресою: Харківська обл., Харківський р-он, смт. Пісочин. вїзд Кірова (нині в/д Рощинський) №12, для будівництва індивідуального житлового будинку на праві приватної власності з кількістю кімнат від одної до п'яти включно. 12 лютого 1960р. складений акт про закінчення будівництва та вводу в експлуатацію індивідуального домоволодіння на спірний будинок. Відповідно до довідки, що видана КП "Харківське районне бюро технічної інвентаризації" за вих. №327 від 17.09.2018р., за архівними матеріалами справи з правової реєстрації КП "Харківське районне бюро технічної інвентаризації", станом на 31.12.2012р., право приватної власності на житловий будинок за адресою: Харківська обл. Харківський р-он, смт. Пісочин, в/д Рощинський (колишній в/д Кірова) №12, не зареєстровано. З паспорту громадянина України серії ММ №895287 на імя [PERSON], а також довідки Виконавчого комітету Пісочинської селищної ради №4395 від 27.07.2018 року вбачається, що [PERSON] зареєстрований за адресою: Харківська обл. Харківський р-он, смт. Пісочин, в/д Рощинський (колишній в/д Кірова) №12, з 16.12.1977 року. На виконання ухвали суду від 12.11.2018 Другою державною нотаріальною конторою Харківського району Харківської області, повідомлено, що відповідно до даних Спадкового реєстру заповіти від імені [PERSON] та від імені [PERSON] не посвідчувались. Суд на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин та досліджених в судовому засіданні наданих доказів, прийшов до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступних підстав. Будинок розташований за адресою: Харківська обл., Харківський р-он, смт. Пісочин. вїзд Рощинський, 12, не є самочинно збудованим, що підтверджується Технічним паспортом виготовленим ХРБТІ. Станом на 1971 рік питання набуття права власності регулювались Указом Президії Верховної [PERSON] СРСР від 26 серпня 1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків», який визнано таким, що втратив чинність, Указом Президії Верховної [PERSON] СРСР від 22 лютого 1988 року № 8502-ІІ, і прийнятою відповідно до Указу Президії Верховної [PERSON] СРСР від 26 серпня 1948 року, постановою [PERSON] Міністрів СРСР від 26 серпня 1948 року «Про порядок застосування Указу Президії Верховної [PERSON] СРСР від 26 серпня 1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків», які визначали умови та правові наслідки будівництва. Згідно зі статтею 1 Указу Президії Верховної [PERSON] СРСР від 26 серпня 1948 року кожен громадянин і кожна громадянка мали право купити або збудувати для себе на праві особистої власності жилий будинок на один або два поверхи з числом кімнат від однієї до п'яти як у місті, так і поза містом. Пункт 2 [PERSON] Міністрів СРСР від 26 серпня 1948 року визначалось, що земельні ділянки для будівництва індивідуальних жилих будинків відводяться за рахунок земель міст, селищ, держземфонду і земель держлісфонду у безстрокове користування, а збудовані на цих ділянках будинки є особистою власністю забудовника. Отже, за Указом Президії Верховної [PERSON] СРСР від 26 серпня 1948 року та [PERSON] Міністрів СРСР від 26 серпня 1948 року підставою виникнення у громадянина права власності на жилий будинок був сам факт збудування ним його з додержанням вимог цих актів законодавства. Ці правові акти не пов'язували виникнення права власності на житловий будинок із проведенням його реєстрації. Таким чином, з моменту завершення будівництва житлового будинку [PERSON] набув статусу власника житлового будинку та він набув право в межах, установлених законом, володіння, користування й розпорядження цим майном. А оскільки будинок був зведений до реєстрації шлюбу в 1957 році, то є особистою приватною власність [PERSON]. Враховуючи, що [PERSON] помер 09 листопада 1978 року, тобто в період дії Цивільного кодексу України 1963 року, то необхідно керуватися нормами ЦК України в редакції 1963 року, так як відповідно до п.4 Перехідних положень ЦК України в редакції 2003 року. Цивільний кодекс України 2003 року застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Відносно цивільних правовідносин, які виникли до вступу в силу Цивільного кодексу України в редакції 2003 року, його положення застосовуються до тих прав і обовязків, які виникли та продовжують існувати після вступу його в силу. В звязку з тим, що вказані правовідносини виникли та продовжували існувати до 01 січня 2004 року, тобто до вступу в силу Цивільного кодексу України в редакції 2003 року, вважаю за необхідне застосувати до існуючих правовідносин правові норми, передбачені Цивільним кодексом України в редакції 1963 року. Згідно зі ст. 525 ЦК України (в редакції 1963 року) часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Тобто спадщина, яка складається з житлового будинку, розташованого за адресою: Харківська обл. Харківський р-он, смт. Пісочин, вїзд Рощинський, 12, після смерті [PERSON] відкрилася 09 листопада 1978 року. Згідно з ст. 549 ЦК України (в редакції 1963 року) спадкоємець, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо він на протязі шести місяців з дня відкриття спадщини фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав в нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. На час відкриття спадщини дружина [PERSON] - [PERSON] мешкала разом з чоловіком та була зареєстрована в спірному будинку, а отже фактично прийняла спадщину після його смерті, що відповідає ст. 529 ЦК України, відповідно до вимог якої при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є діти, той з подружжя котрий залишився, батьки померлого. Заповіт [PERSON] не залишав. На час смерті [PERSON] позивач також був зареєстрований та мешкав разом з нею в спірному будинку. [PERSON] заповіт після своєї смерті не залишала. Згідно ст. 1261 ЦК України, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є діти, той з подружжя, який пережив спадкодавця, батьки померлого. Відповідно до редакції ст.1269 ЦК України, яка діяла на час смерті [PERSON] спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Таким чином після смерті [PERSON] позивач спадок прийняв належним чином. Інших спадкоємців крім [PERSON] після [PERSON] немає. Згідно зі статтею 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадках визнання позову відповідачем. Згідно з ч.1 ст.206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі. У зв'язку з тим, що позивач позбавлений можливості оформити спадщину у встановленому законом в позасудовому порядку, а відповідач визнав позов, суд приходить до висновку про повне задоволення позовних вимог і вважає позивача таким, що успадкував житловий будинок літ. "А-1" з прибудовою літ. "А1-1" та тамбуром літ «а1» загальною площею 43,60 кв.м., житловою - 30,60 кв.м. з наступними господарськими будівлями та спорудами: сараєм літ."В", погрібом літ."в", літньою кухнею літ."Д", літньою кухнею літ «Д1», тамбуром літ."д", літньою кухнею літ. "Е", верандою літ."е", сараєм літ. "Ж", сараєм літ. "О", вигрібною ямою літ."С", вбиральнею літ."Л", літнім душем літ."З", 1/2 частини колодязю літ."к" та огорожі №3-№7, що розташовані за адресою: Харківська область. Харківський район, смт. Пісочин, в'їзд Рощинський (колишній в'їзд Кірова), 12, в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON], яка померла 15 липня 2009 року.

Outcome: approved