Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-05 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін: [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати за нею право власності на спадкове майно: 1/2 будинковолодіння, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] , а саме: житловий будинок, стайню, стодолу, сарай, сарай, вбиральню, криницю, ворота та огорожу після померлої [INFO] мами [PERSON] та 1/2 цього ж будинковолодіння після смерті її брата [PERSON] , який помер [INFO] . Свої вимоги мотивує тим, що вона є дочкою [PERSON] та [PERSON] . Після одруження з [PERSON] її прізвище було змінено з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Ще за життя її батьки побудували житловий будинок та господарські споруди в [ADDRESS] . 12 січня 1976 року її батько свою 1/2 частину будинковолодіння подарував її братові, а інша частина будинковолодіння належала її матері аж до смерті останньої. Ще за життя 12.01.1994 мати склала заповіт, яким все своє майно заповідала їй, [PERSON] Мати [PERSON] померла [INFO] , а брат - [INFO] . На день смерті її брат [PERSON] в даному будинку не проживав і не був зареєстрований. З 1980-х років він після одруження постійно проживав на території Російської Федерації і прийняв громадянство Російської Федерації, після чого аж до дня своєї смерті в Україну не повертався. Спадкоємцем першої черги майна її брата [PERSON] є його дружина [PERSON] , але на спадкове майно свого чоловіка вона не претендує. Після його смерті вона не\~зверталася до\~нотаріальної контори\~із заявою\~про прийняття\~спадщини і\~не має\~наміру звертатися\~з такою\~заявою в\~майбутньому. Маючи громадянство Російської Федерації, на день смерті чоловіка і на даний час проживає в Республіці Латвія. Крім неї спадкоємцями першої черги є також їхні діти: [PERSON] , громадянка Латвійської республіки; [PERSON] , громадянка Латвійської республіки та [PERSON] , громадянка Російської Федерації. Проте всі вони не претендують на дане майно, про що подали нотаріально посвідчені заяви. З моменту побудови даного будинку (з 1970-х років) вона, позивачка, постійно проживала в ньому, зокрема і на день смерті матері та брата, і проживає до тепер. За життя ні мати, ні брат не оформляли право власності на свої частки на будинковолодіння. Після їх смерті, вона, як спадкоємець, звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, проте приватним нотаріусом Долинського районного нотаріального округу Р.С. Барабаш їй було відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину після померлої [INFO] її матері [PERSON] (1/2 будинковолодіння) та померлого [INFO] її брата [PERSON] (1/2 будинковолодіння) на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за вказаною вище адресою, оскільки нею не надано документів, які підтверджують право власності спадкодавців на дане майно, а також їй рекомендовано для визнання права власності на вищезгадане майно звернутися до суду. За таких обставин, вона не має можливості отримати в нотаріуса свідоцтво про право власності на спадкове майно, яке належало по 1/2 її братові та матері, тому змушена звернутися до суду з даним позовом. Від відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] до суду надійшли заяви, в яких вони вказують про те, що з матеріалами справи ознайомлені, від спадкового майна кожна з них відмовилася, на нього не претендують, позов визнають, просять його задовольнити та судове засідання проводити без їх участі. Позивачка [PERSON] та її представник адвокат Кажук В.Б. в судове засідання не з`явилися, від першої надійшла заява, в якій вона позов підтримує, просить його задовольнити, розглядати та завершувати справу за її відсутності. Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі: ухвалою суду від 21.02.2020 відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання за участю сторін. 24 лютого 2020 року та 27 лютого 2020 року на електронну адресу суду та через канцелярію від відповідачів надішли заяви про визнання позову та про розгляд справи у їх відсутності (а.с.32, 37, 38, 39, 40). Ухвалою суду від 25.02.2020 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. 27 лютого 2020 року позивачкою подано заяву, в якій вона просить справу розглядати без неї. Частиною 1 статті 206 ЦПК України встановлено, що відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно з вимогами ч. 4 ст. 206 ЦПК України, судом перевірено, що заява відповідачів про визнання позову не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб. Враховуючи, що відповідачі позов визнали, визнання ними позову не суперечить інтересам сторін чи інших осіб, тому суд приймає визнання позову відповідачами та приходить до висновку про можливість ухвалення рішення про задоволення позову на підставі наявних у справі доказів. Крім цього, відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, про що складено відповідну довідку. Таким чином, виходячи з поданих заяв, судом розглядається справа за наявними доказами у відсутності сторін без фіксування звукозаписувальним технічним засобом. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин: [INFO] померла [PERSON] , про що свідчить свідоцтво про смерть серії [NUMBER] , видане 29.10.2012 виконкомом Шевченківської сільської ради Долинського району Івано-Франківської області, актовий запис №22 (а.с.7). [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтво про смерть [NUMBER] , видане відділом запису актів цивільного стану Салацгрівського краю 06.01.2014, номер реєстраційного запису [NUMBER] (переклад з латиської мови на українську мову) (а.с.8). Внаслідок смерті [PERSON] та [PERSON] відкрилася спадщина, часом відкриття якої є день їх смерті. До складу спадщини увійшли майнові права на майно, які їм належали, а саме по 1/2 частки домоволодіння по [ADDRESS] . Відповідно до договору дарування будинку від 12.01.1976, посвідченого секретарем виконкому Шевченківської ради депутатів трудящих Долинського району Івано-Франківської області, зареєстрованого в книзі запису нотаріальних дій під № 1, [PERSON] отримав у дар від [PERSON] 1/2 (половину) житлового будинку, побудованого у 1970 роках в с. Шевченкове Долинського району Івано-Франківської області, який належить [PERSON] на підставі погосподарської книги №4 рахунок 318 (а.с.10). Як вбачається з довідки №1663 від 24.09.2018, виданої Шевченківською сільською радою Долинського району Івано-Франківської області, згідно із записом у погосподарській книзі №4 особовий рахунок № [NUMBER] за господарством матері [PERSON] , 1949 р.н., - [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] 1/2 часка житлового будинку по [ADDRESS] . Згідно із записом у погосподарській книзі №4 особовий рахунок №01-0303-5 за господарством [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , рахується друга половина цього ж самого житлового будинку за вказаною адресою. Даний будинок побудовано у 1970 роках. На день смерті [PERSON] в даному будинку не проживав і не був зареєстрований. На день смерті [PERSON] в даному будинку проживала і була зареєстрована. На день смерті матері [PERSON] і на день смерті брата [PERSON] в даному будинку без реєстрації постійно проживала дочка [PERSON] та сестра [PERSON] [PERSON] , [INFO] , яка продовжує проживати в ньому по даний час без реєстрації. Заповіт від імені [PERSON] у виконкомі сільської ради посвідчувався за №2 від 12.01.1994 і не скасовувався. Заповіт від імені [PERSON] у виконкомі сільської ради не посвідчувався і не скасовувався (а.с.11). Як вбачається з копії заповіту, посвідченого 12.01.1994 секретарем виконкому Шевченківської сільської ради народних депутатів, [PERSON] на випадок своєї смерті зробила таке розпорядження: все своє майно, де б воно не було і з чого б не складалося, і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті і на що за законом вона матиме право заповіла сину [PERSON] (а.с. 39). Однак, як встановлено судом, в тому числі підтвердила в підготовчому судовому судовому засіданні відповідачка [PERSON] , яка явлається дружиною померлого [PERSON] , спадщину після смерті матері він не приймав. В управління спадковим майном вступила позивачка, яка постійно проживала разом з батьками. Після смерті [PERSON] , ні вона, ні їхні діти не претендують на будинковолодіння в [ADDRESS] , про що діти долучили нотаріально завірені заяви про відмову від спадщини, а вона з чоловіком на день смерті проживали окремо, тому спадщину також не приймала. В даний час вона приїхала в Україну, так як спілкується зі своєю братовою, підтримує теплі відносини та має намір допомогти їй оформити право власності на спірне будинковолодіння. Факт родинних відносин між позивачкою та померлими [PERSON] та [PERSON] підтверджується такими документами: -\~свідоцтвом про\~народження серії\~ [NUMBER] ,\~виданим 05.12.1949,\~відповідно до\~якого [PERSON] \~народилася [INFO] ,\~запис номер\~61,\~батьками записані:\~батько [PERSON] ,\~мати [PERSON] (а.с.5); - свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 20.04.1964, відповідно до якого [PERSON] народився [INFO] , запис номер 251, батьками записані: батько [PERSON] мати [PERSON] (а.с.9); - свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] , згідно з яким зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , запис №11 (а.с.6). Як уже вказувалося вище, після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на 1/2 належну їй частку в домоволодінні по [ADDRESS] . Єдиною спадкоємицею, яка прийняла спадщину, є її дочка [PERSON] , позивачка у справі. Син [PERSON] спадщину після смерті матері не приймав. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на 1/2 належну йому частку в домоволодінні по [ADDRESS] . Заповіт він не складав. Його спадкоємицями першої черги за законом є дружина та три дочки, відповідачки у справі, які звернулися з відповідними заявами до нотаріуса про відмову від спадщини, що підтверджується: - завою [PERSON] , [INFO] , посвідченою 23.10.2018 тимчасово виконуючим обов`язки нотаріуса Романишина О.В., нотаріуса міста обласного значення Нижнього Новгороду (Російськ Федерація) Серяковим А.О., зареєстровано в реєстрі №52/161-н/52-2018-22-398. Справжність підпису перекладача [PERSON] посвідчений приватним нотаріусом Долинського районного нотаріального округу Губою І.В. 19.02.2020, зареєстровано в реєстрі за №305 (а.с.19, 20); - заявою [PERSON] , [INFO] , посвідченою 22.03.2019 [PERSON] , помічником присяжного нотаріуса Сандри Якушеноки, зареєстровано в реєстрі за №1503. Справжність підпису перекладача [PERSON] посвідчено приватним нотаріусом Долинського районного нотаріального округу Губою І.В. 19.02.2020, зареєстровано в реєстрі за №307 (а.с.21, 22); - заявою [PERSON] , [INFO] , посвідченою 28.11.2018 [PERSON] , помічником присяжного нотаріуса Сандри Якушеноки, зареєстровано в реєстрі за №6395. Справжність підпису перекладача [PERSON] посвідчено приватним нотаріусом Долинського районного нотаріального округу Губою І.В. 19.02.2020, зареєстровано в реєстрі за №306 (а.с.23, 24). [PERSON] в підготовчому судовому засіданні підтвердила, що спадщину після смерті свого чоловіка не приймала, так як на час його смерті проживала у Білорусії з дітьми, з відповідною заявою про прийняття спадщини до нотаріуса не зверталася. Відповідно до технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок по [ADDRESS] , виготовленого 08.10.2018 за замовленням [PERSON] , домоволодіння [ADDRESS] за даною адресою складається з: житлового будинку (літ. А), стайні (літ. Б), стодоли (літ. В), сараю (літ. Г), сараю (літ. Д), вбиральні (літ Е), криниці, воріт та огорожі (№1, №2, №3) (а.с.14-17). Згідно з даними довідки № 429 від 08.10.2018 ОКП Івано-Франківського ОБТІ, яка, крім технічних характеристик домоволодіння [ADDRESS] (складу домоволодіння), містить також вказівку на те, що реєстрація права власності на дане будинковолодіння в ОКП "Івано-Франківське ОБТІ" не проводилась (а.с.18). 26 серпня 2018 року приватний нотаріус Долинського районного нотаріального округу Барабаш Р.С. вих. №234/01-16 та вих. №235/01-16 повідомила [PERSON] про те, що для видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті її матері [PERSON] , 1920 р.н., [INFO] померлої, та після смерті її брата [PERSON] , [INFO] , [INFO] померлого, їй необхідно звернутися в нотаріальну контору для прийняття спадщини до шести місяців та мати документ, що підтверджує право власності за померлими на їх майно (а.с.12, 13). Таким чином, між сторонами виник спір з приводу визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування після смерті [PERSON] та [PERSON] . Оцінка суду: проаналізувавши доводи сторони позивача, викладені в позові, прийнявши визнання позову всіма відповідачами, дослідивши письмові докази в їх сукупності, з`ясувавши таким чином фактичні обставини справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з такого. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Позивачкою доведено належними та допустимими доказами, що [INFO] померла її матір [PERSON] , а [INFO] - її брат [PERSON] . На день їх смерті кожному належало по 1/2 частки домоволодіння [ADDRESS] . Згідно зі ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особі, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1223 ЦК Кодексу, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно з ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Судом встановлено, що за [PERSON] рахувалася 1/2 частина будинковолодіння в [ADDRESS] . За життя вона склала заповіт на ім`я сина [PERSON] , однак останній спадщину після смерті матері у встановлений законом строк не прийняв. Натомість з [PERSON] на день смерті в одному будинку проживала її дочка [PERSON] . Таким чином, спадщину, що залишилась після смерті [PERSON] , відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, прийняла її дочка [PERSON] , позивачка у справі, як спадкоємець, яка на день смерті матері проживала разом з нею і в строк, передбачений ст. 1270 ЦК України, не заявила про відмову від спадщини. Інших спадкоємців померлої [PERSON] , в тому числі з правом на обов`язкову частку у спадщині, немає. Щодо [PERSON] , якому належала інша половина вищевказаного домоволодіння, то він за життя заповіт не складав, тому після його смерті спадкоємцями за законом першої черги є його дружина та діти, відповідачі у справі. Ні [PERSON] , ні [PERSON] не зареєстрували своє право власності на спадкове майно. Статтею 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] спадщину у визначений законом строк не прийняли. Крім того, діти спадкодавця [PERSON] подали нотаріусу заяви, в яких повідомили, що наміру приймати спадщину не мають, відмовляються від спадщини після смерті свого батька. Згідно з ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Як визначено у ст. 1262 ЦК України, у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. Тобто, позивачка [PERSON] , як сестра померлого [PERSON] , у зв`язку з неприйняттям спадщини спадкоємцями першої черги після його смерті, має право успадкувати належну йому 1/2 частку домоволодіння як спадкоємець 2 (другої) черги за законом, про що вона звернулася до нотаріуса з відповідною заявою. Як вбачається з ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Як визначено ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно зі ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно. Позивачка звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті своєї матері та брата, однак, приватний нотаріус Долинського районного нотаріального округу Барабаш Р.С. відмовила їй у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно, оскільки в неї відсутні документи про право власності померлих [PERSON] та [PERSON] , так як реєстрація права власності ними не проводилася. Згідно з п.4.18 Глави 10 "Видача свідоцтв про право на спадщину" розділу ІІ "Порядок вчинення окремих видів нотаріальних дій" Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, нотаріус отримує інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно шляхом безпосереднього доступу до нього. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Як роз`яснено у п.23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. За таких обставин, враховуючи, що [PERSON] звернувся для видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно, однак у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів не має змоги оформити спадщину, так як за життя спадкодавці [PERSON] та [PERSON] не отримала правовстановлюючих документів на спірне нерухоме майно, суд приходить до висновку, що є достатні підстави, щоб заявлений позов задовольнити та визнати за [PERSON] право власності на будинковолодіння, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] , до складу якого входить: житловий будинок (літ. А), стайня (літ. Б), стодола (літ. В), сарай (літ. Г), сарай (літ. Д), вбиральня (літ Е), криниця, ворота та огорожа (№1, №2, №3), в порядку спадкування 1/2\~частки після\~смерті її\~матері [PERSON] ,\~померлої [INFO] ,\~та 1/2 частки після смерті її брата [PERSON] , померлого [INFO] . На підставі викладеного, ст.ст. 16, 1216, 1217, 1220, 1223, 1233, 1235, 1258, 1261, 1262, 1268, 1296, 1297 ЦК України, ст.ст. 13, 78, 81, 206, 247 ЦПК України, п.4.18 Глави 10 "Видача свідоцтв про право на спадщину" розділу ІІ "Порядок вчинення окремих видів нотаріальних дій" Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, та

Outcome: approved