Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-24 00:00:00

Позивач - кредитна спілка "Альянс Україна" звернулася з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення кредитної заборгованості. Позивач мотивує свій позов тим, що 27 серпня 2008 року між Луцьким відділенням кредитної спілки "Альянс Україна" та [PERSON] було укладено кредитний договір № 128-08/08КГо про надання останній кредиту в сумі 5000,00 грн. строком на тридцять шість місяців з кінцевим терміном повернення 27 серпня 2011 року під 0,1918 відсотків за день плюс 1 % від суми кредиту, який сплачується позичальником в день отримання кредиту. Позивач вказує, що сума кредиту відповідачем отримана повністю, що стверджується видатковим касовим ордером. Позичальник [PERSON] брала на себе зобов'язання належним чином виконувати умови кредитного договору, в тому числі своєчасно погашати кредит та сплачувати відсотки по кредиту. Однак, дані зобов'язання відповідач належним чином не виконала, незважаючи на письмові попередження. Позивач вказує, що станом на 25 липня 2016 року заборгованість [PERSON] перед КС "Альянс Україна" по кредитному договору 128-08/08КГо від 27 серпня 2008 року становить 24151,63 грн., з яких 2682,77 грн. сума неповернутого тіла кредиту, 11649,92 грн. відсотки за користування кредитом та 9818,94 грн. сума пені. У зв'язку з вищенаведеним, позивач просить стягнути з відповідача у користь кредитної спілки кредитну заборгованість в розмірі 24151,63 грн. та понесені нею судові витрати. Відповідач [PERSON] не з'явилася в судове засідання і від неї не надійшло повідомлення про причини її неявки. Про час, день і місце проведення даного судового засідання [PERSON] була повідомлена належним чином. Представник позивача - кредитної спілки "Альянс Україна" в судове засідання не з'явився, однак звернувся до суду з письмовим клопотанням про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, не заперечує щодо заочного розгляду справи. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення частково з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні і що стверджується матеріалами справи, між Луцьким відділенням кредитної спілки "Альянс Україна" та [PERSON] 27 серпня 2008 року було укладено кредитний договір № 128-08/08КГо (а.с.4-5), згідно з п.п.1.1, 1.2, 2.1, 2.3, 3.1 якого позичальнику [PERSON] надавався кредит в сумі 5000,00 грн. строком на тридцять шість місяців з кінцевим терміном повернення 27 серпня 2011 року під 0,1918 процентів за день плюс 1% від суми кредиту, який сплачується позичальником в день отримання кредиту. Пунктом 3.1 кредитного договору від 27 серпня 2008 року № 128-08/08КГо передбачено сплату позичальником відсотків в розмірі 0,1918 % за день плюс 1 % від суми кредиту, який сплачується позичальником в день отримання кредиту. Додатковим договором до кредитного договору від 27 серпня 2008 року № 128-08/08КГо від 31 березня 2009 року (а.с.7) стверджується, що КС "Альянс Україна" та [PERSON] з 01 лютого 2009 року встановили процентну ставку за користування кредитом на рівні 75+1,854% річних, або 0,2055% за один день користування кредитом від загальної суми щоденного залишку заборгованості позичальника по кредиту. Пунктом 6.1 кредитного договору від 27 серпня 2008 року № 128-08/08КГо передбачено сплату позичальником пені в розмірі 1 % від загальної суми неповернутого кредиту за кожний день прострочення виконання. Факт отримання готівки [PERSON] стверджується видатковим касовим ордером від 28 серпня 2008 року (а.с.6). У відповідності з ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч.2 ст.1050, ч.2 ст.1054 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути кредит частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, та сплати належних йому процентів. Згідно зі ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У відповідності до ст.530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У відповідності до ч.3 ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. При цьому, штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання, а пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. 19 травня 2014 року року відповідачу [PERSON] надсилалась вимога про необхідність погашення заборгованості, що підтверджується копією такої вимоги та рекомендованим повідомленням (а.с.10). Як вбачається з розрахунку заборгованості за кредитним договором від 27 серпня 2008 року № 128-08/08КГо позичальника [PERSON] станом на 25 липня 2016 року (а.с.8, 9), заборгованість відповідача перед кредитною спілкою "Альянс Україна" становить: 2682,77 грн. сума неповернутого тіла кредиту, 11649,92 грн. відсотки за користування кредитом та 9818,94 грн. сума пені, а всього - 24151,63 грн. (2682,77 + 11649,92 + 9818,94 = 24151,63). Поряд з цим судом встановлено, що відповідно до наданого позивачем вищезазначеного розрахунку заборгованості нарахована сума пені складає 9818,94 при заборгованості по основному грошовому боргу в сумі 2682,77 грн. Згідно ч.3 ст.551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Відповідно до п.27 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" від 30 березня 2012 року істотними обставинами в розумінні ч.3 ст.551 ЦК України можна вважати, зокрема, ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь в зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу (наприклад, відсутність негативних наслідків для позивача через прострочення виконання зобов'язання). Отже, на думку суду, частина третя статті 551 ЦК України з урахуванням положень статті 3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та частини четвертої статті 10 ЦПК України щодо обов'язку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду самостійно зменшити розмір неустойки за умови, що він значно перевищує розмір збитків. До такого висновку дійшов Верховний суд України в постанові від 3 вересня 2014 року № 6-100цс14. Враховуючи вищенаведене та те, що розмір неустойки значно перевищує розмір збитків, заподіяних невиконанням зобов'язання, а також те, що відповідач є непрацездатною особою та частково виконувала зобов'язання, виходячи з принципу розумності та справедливості, суд приходить до висновку, що розмір пені слід зменшити до 2682,77 грн., що є співмірним із сумою заборгованості по тілу кредиту та в силу вимог ч.3 ст.551 ЦК України є самостійною підставою для зменшення розміру неустойки. Таким чином розмір загальної заборгованості за кредитним договором також підлягає зміні внаслідок зменшення розміру неустойки на 7136,17 грн. (9818,94 - 2682,77 = 7136,17), а тому з відповідача, на думку суду, слід стягнути в користь позивача 17015,46 грн. (24151,63 - 7136,17 = 17015,46). Крім цього, у відповідності до ч.1 ст.88 ЦПК України суд присуджує до стягнення з відповідача судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог та стягує їх в користь позивача в розмірі 1378,00 грн. На підставі наведеного,

Outcome: partial