Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-08 00:00:00

у серпні 2014 року [PERSON] звернувся у суд з позовом до ПАТ "Електромонтаж" про стягнення компенсації на несвоєчасно виплачену заробітну плату та середнього заробітку за період затримки розрахунку. В обгрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 04 січня 2012 року він був прийнятий на постійну роботу до ПАТ "Електромонтаж" на посаду директора юридичного департаменту з окладом 4000 грн. 01 червня 2013 року він звільнився з вказаної посади за власним бажанням на підставі ст. 38 КЗпП України. Починаючи з липня 2012 року заробітну плату в ПАТ "Електромонтаж" позивачу виплачували нерегулярно та не в повному обсязі. Внаслідок цього на день звільнення за відповідачем утворилася заборованість в сумі 19 403 89 грн., яку виплатити позивачу відмовилися у зв"язку з відсутністю грошових коштів на підприємстві. 22 листопада 2013 року Голосіївський районний суд м. Києва видав судовий наказ по цивільній справі № 752/20815/13-ц про стягнення з ПАТ "Електромонтаж" на користь позивача нарахованої, але невиплаченої заробітної плати. Судовий наказ 22 липня 2014 року був поданий позивачем до ВДВС Голосіївського РУЮ у м. Києві для примусового виконання. Позивач зазначає, що відповідач міг виконати свої обов"язки по виплаті заробітної плати у позасудовому порядку, був обізнаний про наявність заборгованості із заробітної плати, був своєчасно повідомлений про подання позивачем заяви про видачу судового наказу та про судовий розгляд, не оспорював суму нарахованої, але не виплаченої заробітної плати, не оскаржував судовий наказ. Станом на 26 серпня 2014 року судовий наказ не виконаний, грошові кошти на користь позивача не стягнуті. Згідно довідки ПАТ "Електромонтаж" від 13 листопада 2013 року № 75 про нараховану, але не виплачену заробітну плату, заборгованість виникла за період з липня 2012 р. по червень 2013 року. Оскільки права позивача порушені, він звернувся у суд з вимогою про стягнення з відповідача компенсації за несвоєчасно виплачену заробітну плату.у сумі 2 415 грн. 98 коп. та про стягнення середнього заробітку за період затримки розрахунку за період з 02 червня 2013 року по 26 серпня 2014 року у сумі 57 038,52 грн. В судовому засіданні позивач підтримав свої вимоги та просив суд задовольнити позов з вищевказаних підстав. Представник відповідача надав заяву про слухання справи у їх відсутності. Суд за згодою представника позивача ухвалив постановити заочне рішення згідно положень ч. 1 ст. 224 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Вислухавши пояснення позивача та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що з 04 січня 2012 року по 01 червня 2013 року позивач працював на посаді директора юридичного департаменту ПАТ «Електромонтаж». Звільнений з роботи за власним бажанням. При звільненні з [PERSON] не був проведений повний розрахунок та належні йому кошти не були виплачені. Відповідно до ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. У разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен у зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму. З позовної заяви, пояснень представника позивача та наданого суду розрахунку вбачається, що при звільненні позивачу до виплати належала заробітна плата 19 403,89 грн. На день розгляду справи судом кошти позивачу не виплачені. Підлягає стягненню і компенсація втрати частини доходів, пов'язаної з несвоєчасною виплатою заробітної плати в розмірі 2 415,98 грн. Наданий позивачем суду розрахунок сум, які мають бути виплачені йому відповідачем при звільненні, відповідає вимогам закону та може бути покладений в основу рішення. Відповідачем доказів на спростування цього розрахунку суду не надано. Відповідно до ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Позивач просить стягнути кошти за затримку розрахунку при звільненні з 02 червня 2013 року по 26 серпня 2014 року в сумі 57 038,52 грн. відповідно до наданого розрахунку. Розрахунок цієї суми відповідає вимогам закону, а тому така вимога також підлягає задоволенню. З огляду на наведене, позов підлягає задоволенню. З урахуванням задоволення позову, стягненню з відповідача на користь держави підлягають судовий збір в сумі 594,55 грн.

Outcome: approved