Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-16 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позов мотивує тим, що 21.11.2006 року між ЗАТ КБ "Приватбанк" (правонаступником якого є ПАТ КБ "ПриватБанк") та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № DNH4KP29100263, відповідно до якого останній отримав кредит на суму 8 756,80 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом строком до 20 листопада 2009 року. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком, відповідно до п. 3.3. Умов та Правил надання банківських послуг. Позивач свої зобов'язання виконав в повному обсязі, однак позичальник [PERSON] в порушення вимог ст.ст. 525, 530, 629, 1054 ЦК України взяті на себе зобов'язання за договором належним чином на даний час не виконав, станом на 10.12.2014 року розмір простроченої заборгованість перед банком становить 8 756,80 грн. Пунктами 3.2.2, 3.2.3, 3.2.9 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам, до яких приєднався відповідач підписуючи Договір № DNH4KP29100263, визначено обов'язок позичальника здійснювати погашення кредиту в порядку та строки відповідно до заяви, сплатити відсотки за користування кредитом відповідно до Заяви та п.п. 4.1, 4.2 даних Умов та Тарифів, повністю повернути кредит до дати зазначеної в Заяві. При непогашенні кредиту в строки, зазначені в Заяві, заборгованість в частині вчасно погашеної суми кредиту вважається простроченою. На залишок заборгованості по простроченій сумі кредиту нарахування відсотків здійснюється відповідно до п. 4.2 Умов з дати виникнення простроченої заборгованості. Отже датою 20.11.2009 року в Договорі № DNH4KP29100263 саме визначено кінцеву дату виконання позичальником дій щодо повернення кредиту за умов відсутності порушень по сплаті та простроченої заборгованості, а не кінцевий термін спливу виконання [PERSON] своїх грошових зобов'язань за договором та припинення зобов'язань в цілому. Отримані відповідачем кредитні кошти до даного часу не повернуті банку, тим самим, враховуючи, що Договір № DNH4KP29100263 не є розірваним, чи припиненим відповідно до правових підстав визначених ст.ст. 599, 651, 654 ЦК України, відсутні підстави для припинення щомісячного нарахування відсотків на суму простроченої заборгованості по кредиту як плату за час фактичного користування кредитними коштами. Враховуючи, що сплата відсотків за Договором № DNH4KP29100263позичаьником повинна здійснюватися щомісячно , то і позовна давність за вимогами пов'язаними з стягненням заборгованості по простроченим щомісячним платежам (відсотків за користування кредитом), повинна обчислюватися за період, відповідний терміну загальної позовної давності від дати звернення до суду, якщо термін не збільшено умовами договору. Згідно п. 5.5 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам сторони дійшли згоди, що терміни позовної давності по вимогам щодо стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом. Винагороди, неустойки, пені, штрафів встановлюються сторонами тривалістю 5 років. А тому просив, стягнути з відповідача суму заборгованості по відсоткам за договором № DNH4KP29100263 від 21.11.206 року нарахованих на прострочену заборгованість по кредиту за період з 10.12.2009 року по 10.12.2014 року в розмірі 31 962,32 грн. та витрати по сплаті судового збору. Представник позивача Кузін Є.В., подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю з підстав наведених в позовній заяві. Просить позов задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, відповідно до вимог ст.ст. 74, 76 ЦПК України. Заяви про розгляд справи за його відсутності відповідач не подавав. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Дослідивши письмові докази в справі, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Між сторонами виникли правовідносини, що регулюються ст.ст. 526, 527, 530, 546, 549, 550, 556 ЦК України. Судом встановлено, що 21.11.2006 року між ЗАТ КБ "Приватбанк" (правонаступником якого є ПАТ КБ "ПриватБанк") та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № DNH4KP29100263, відповідно до якого останній отримав кредит на суму 8 756,80 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом строком до 20 листопада 2009 року (а.с. 8-13). Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком, відповідно до п. 3.3. Умов та Правил надання банківських послуг. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Позивач свої зобов'язання виконав в повному обсязі, однак позичальник [PERSON] в порушення вимог ст.ст. 525, 530, 629, 1054 ЦК України взяті на себе зобов'язання за договором належним чином на даний час не виконав, станом на 10.12.2014 року розмір простроченої заборгованість перед банком становить 8 756,80 грн. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Судом встановлено, що відповідач [PERSON], порушуючи умови договору, свої зобов'язання за договором належним чином не виконував, в частині погашення заборгованості за кредитом та сплати відсотків за користування ним. Статтями 526, 527 ЦК України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином, у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 1048 ЦК України передбачено право позикодавця на одержання від позичальника процентів від суми позики, а також у разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Пунктами 3.2.2, 3.2.3, 3.2.9 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам, до яких приєднався відповідач підписуючи Договір № DNH4KP29100263, визначено обов'язок позичальника здійснювати погашення кредиту в порядку та строки відповідно до заяви, сплатити відсотки за користування кредитом відповідно до Заяви та п.п. 4.1, 4.2 даних Умов та Тарифів, повністю повернути кредит до дати зазначеної в Заяві. При непогашенні кредиту в строки, зазначені в Заяві, заборгованість в частині вчасно погашеної суми кредиту вважається простроченою. На залишок заборгованості по простроченій сумі кредиту нарахування відсотків здійснюється відповідно до п. 4.2 Умов з дати виникнення простроченої заборгованості. Отже датою 20.11.2009 року в Договорі № DNH4KP29100263 саме визначено кінцеву дату виконання позичальником дій щодо повернення кредиту за умов відсутності порушень по сплаті та простроченої заборгованості, а не кінцевий термін спливу виконання [PERSON] своїх грошових зобов'язань за договором та припинення зобов'язань в цілому. Отримані відповідачем кредитні кошти до даного часу не повернуті банку, тим самим, враховуючи, що Договір № DNH4KP29100263 не є розірваним, чи припиненим відповідно до правових підстав визначених ст.ст. 599, 651, 654 ЦК України, відсутні підстави для припинення щомісячного нарахування відсотків на суму простроченої заборгованості по кредиту як плату за час фактичного користування кредитними коштами. Враховуючи, що сплата відсотків за Договором № DNH4KP29100263позичаьником повинна здійснюватися щомісячно, то і позовна давність за вимогами пов'язаними з стягненням заборгованості по простроченим щомісячним платежам (відсотків за користування кредитом), повинна обчислюватися за період, відповідний терміну загальної позовної давності від дати звернення до суду, якщо термін не збільшено умовами договору. За правилами ч. 1 ст. 259 ЦК України сторонам дозволено за домовленістю збільшувати встановлену законом як загальну, так і спеціальну позовну давність. Згідно п. 5.5 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам сторони дійшли згоди, що терміни позовної давності по вимогам щодо стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом. Винагороди, неустойки, пені, штрафів встановлюються сторонами тривалістю 5 років. Згідно розрахунку наданого позивачем сум заборгованості по відсоткам за договором № DNH4KP29100263 від 21.11.206 року нарахованих на прострочену заборгованість по кредиту за період з 10.12.2009 року по 10.12.2014 року становить 31 962,32 грн. Таким чином, проаналізувавши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що слід стягнути з відповідача в користь позивача кредитну заборгованість в розмірі - 31 962,32 грн. Крім того, відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, підлягають до задоволення вимоги позивача про відшкодування відповідачем понесених ним судових витрат.

Outcome: approved