Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-22 00:00:00

У липні 2015 року публічне акціонерне товариство комерційний банк «Державний ощадний банк України», в особі філії Черкаське обласне управління (далі ПАТ КБ «Державний ощадний банк України», в особі філії Черкаське обласне управління) звернулось до суду з указаним позовом, із урахуванням неодноразово уточнених позовних вимог, просило станом на 23 травня 2017 року стягнути з [PERSON], як поручителя приватного підприємства "Меблева фабрика "Роміра", на їх користь заборгованість за договором кредитної лінії №\~22-\~3\~ від 18 листопада 2013 року в розмірі 718\~291 грн 12 коп. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 18 листопада 2013 року між ПАТ «Державний ощадний банк України» та ПП «Меблева фабрика «Роміра» укладено договір кредитної лінії №22-13, відповідно до умов якого банк відкрив позичальнику невідновлювальну кредитну лінію з максимальним лімітом кредитування в розмірі 1 200 000 грн зі сплатою 20 % річних за користування кредитом, сплатою штрафних санкцій у випадку неналежного виконання зобовязань за кредитним договором та остаточним терміном повернення кредиту не пізніше 17 листопада 2016 року. 18 листопада 2013 року в забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором між позивачем, позичальником та [PERSON] укладено договір поруки №22-13/02. ПАТ «Державний ощадний банк України», в особі філії Черкаське обласне управління, виконав своє зобовязання, надавши згідно умов кредитного договору позичальнику кредит в розмірі 1\~165\~714 грн, що підтверджується випискою з позичкового рахунку позичальника про рух кредитних коштів, проте позичальник неналежним чином виконував грошові зобовязання за кредитним договором. 23 травня 2014 року за вих. №31-10/260 ПАТ «Ощадбанк» предявив вимогу позичальнику та за вих. №31-10/262 вимогу поручителю про усунення порушень зобовязання за кредитним договором. 2 квітня 2015 року ПАТ «Ощадбанк» предявив до позичальника за вих.\~26-\~10/218 та поручителя за вих. №26-10/220 вимогу про відкликання кредиту та вимогою виконання в повному обсязі кредитних зобовязань, але така вимога позивача до даного часу позичальником та поручителем не виконана, що є підставою для майнової відповідальності поручителя [PERSON] Справа в різні періоди перебувала в провадженнях суддів Соснівського районного суду м.Черкаси Євтушенка П.М. та Кузьменка В.А., яких було звільнено з посади судді у звязку з відставкою. 26 квітня 2017 року вказану справу прийнято до провадження суддею Пересуньком Я.В. У судовому засіданні представник позивача ПАТ «Ощадбанк» [PERSON] позовні вимоги повністю підтримала з викладених в позові підстав та просила їх задоволити. Представник відповідача [PERSON] [PERSON] пояснив, що з часу виникнення заборгованості у ПП "Меблева фабрика "Роміра", після процедури ліквідації боржника та погашення частини боргу, він також особисто вніс більше 1 000 000 грн на погашення заборгованості, як фінансовий поручитель. На цей час розмір заборгованості становить 718 291 грн 12 коп., які він визнає, але не може погасити одномоментно. За таких обставин, він просив би із одночасним ухваленням рішення по суті спору також одразу розстрочити виконання рішення суду про стягнення боргу, що також погоджено з керівництвом Черкаської філії банку. Після пояснень представника відповідача, представник банку підтвердила його пояснення щодо згоди банку на розстрочення виконання рішення суду та надала відповідну заяву за підписом керівника Черкаської філії банку, яка має право на підписання таких заяв. В судовому засіданні представник третьої особи проти задоволення позову не заперечував. Пояснив, що ПП "Меблева фабрика "Роміра" перебуває на останній стадії ліквідації і на цей час взагалі не має майна, на яке можна було б звернути стягнення. Дослідивши матеріали справи та докази в їх сукупності, заслухавши пояснення представників сторін та представника третьої особи, суд встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Згідно ч.1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, визнання або оспорювання. Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Судом установлено, що 18 листопада 2013 року між ПАТ «Державний ощадний банк України» та ПП «Меблева фабрика «Роміра» укладено договір кредитної лінії №22-13, згідно якого позивач відкрив позичальнику невідновлювану кредитну лінію з максимальним лімітом кредитування в розмірі 1 200 000 грн зі сплатою 20 % річних за користування кредитом, сплатою штрафних санкцій у випадку неналежного виконання зобовязань за кредитним договором та з остаточним терміном повернення кредиту не пізніше 17 листопада 2016 року. 18 листопада 2013 року в забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором №22-13 між ПП «Меблева фабрика «Роміра» та [PERSON] укладено договір поруки №22-13/02.(а.с.34-36). Згідно із п.\~1.1 р.\~1 договору поруки поручитель зобовязується перед кредитором відповідати солідарно в повному обсязі за своєчасне та повне виконання позичальником зобовязання за кредитним договором, а також додатковими договорами до нього, що укладені та можуть бути укладені в майбутньому. Пунктом 2.1 розділу 2 договору поруки визначено, що у разі порушення позичальником зобовязання або будь-якої його частини, банк має право вимагати від поручителя виконання зобовязання згідно з умовами кредитного договору. Відповідно до п.п. 3.1., 3.2. р.3 договору поруки поручитель відповідає по зобовязаннях за кредитним договором перед банком, в тому ж обсязі що і позичальник. Поручитель і позичальник залишаються зобовязаними перед банком до тих пір, поки всі зобовязання по кредитному договору не будуть виконані повністю. Згідно із ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником. Статтею 554 ЦК України передбачено, що в разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що й боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. Позивач належним чином виконав своє зобовязання по кредитному договору №22-13 від 18 листопада 2013 року, надавши позичальнику кредит в розмірі 1\~165\~714 грн., що підтверджується випискою з позичкового рахунку позичальника про рух кредитних коштів, проте позичальник неналежним чином виконував грошові зобовязання за кредитним договором у звязку з чим утворилась заборгованість по кредитному договору, розмір якої станом на 23 травня 2017 року становить 718\~291 грн. У зв'язку з порушенням позичальником ПП "Меблева фабрика "Роміра" умов кредитного договору від 18 листопада 2013 року № 22-13 щодо погашення кредиту згідно графіку платежів та своєчасної сплати процентів за користування кредитом, банк предявив [PERSON], як майновому поручителю, вимогу від 23 травня 2014 року про усунення порушення зобовязань із пропозицією сплатити всі прострочені платежі та попередженням про наслідки неналежного виконання кредитних зобовязань. 2 квітня 2015 року банк предявив до поручителя письмову вимогу за вих.\~№26-\~10/220 про відкликання кредиту та виконання в повному обсязі кредитних зобовязань. Згідно ст. 3 ЦПК України та ст. 15 ЦК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до положень ст.ст. 11, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Стаття 627 ЦК України визначає, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Враховуючи вищевикладені норми матеріального права та встановлені фактичні обставини справи, суд дійшов висновку, що у звязку з\~порушеннями зобовязань за договором кредитної лінії №22-13 від 18\~листопад 2013 року ПП\~«Меблевою фабрикою «Роміра», із [PERSON], як поручителя, на користь ПАТ «Ощадбанк» підлягає до стягнення заборгованість у розмірі 718\~291 грн 12\~коп. Відповідно до ст. 217 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочку або розстрочити виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні. Аналогічне зазначено в п. 37 Постанови Пленуму Верховного Суду України №\~2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справу суді першої інстанції». 18 травня 2017 року представник відповідача [PERSON] [PERSON] звернувся до суду із заявою про розстрочення виконання рішення суду на 22\~місяці. Згідно заяви про розстрочення виконання рішення суду № 121.20-18/546-362 від 23 травня 2017 року, підписаної та засвідченої печаткою начальника філії Черкаського обласного управління АТ «Ощадбанк» [PERSON], позивач не заперечує щодо розстрочення виконання рішення Соснівського районного суду м.\~Черкаси на умовах, запропонованих представником відповідача [PERSON]\~ [PERSON] Таким чином, враховуючи обопільну згоду сторін на розстрочення виконання рішення суду та обставини справи, суд робить висновок, що судове рішення підлягає розстроченню на 22 місяці із запропонованим порядком розстрочення сторонами, а саме: з травня 2017\~року по серпень 2017 року у розмірі по 20\~000 грн щомісяця, з вересня 2017 року по січень 2019 року по 35\~000 грн щомісяця, в лютому 2019 року 43\~291 грн 12 коп. Відповідно до ст. 88 ЦПК України та Закону України "Про судовий збір" стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. У звязку з повним задоволенням позовних вимог з [PERSON] на користь ПАТ «Ощадбанк» підлягають стягненню судові витрати в сумі 3654 грн.

Outcome: approved