Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-27 00:00:00

10.04.2018 р. до Київського районного суду м. Харкова надійшла позовна заява [PERSON] у якій він просив визнати незаконною бездіяльність Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Житловий комплекс ПАРУС» (далі - ОСББ «ЖК «ПАРУС»») по неотриманню листа [PERSON] від 14.03.2018р. та ненадання відповіді у строки, визначені законом; визнати незаконним та скасувати вимоги ОСББ «ЖК «ПАРУС»» до [PERSON] по сплаті за електроенергію лютий та березень 2018р.; зобов`язати ОСББ «ЖК «ПАРУС»» провести перерахунок за спожиту [PERSON] електроенергію відповідно до фактичного споживання. На обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що він є власником квартири [NUMBER], що розташована за адресою: [ADDRESS] , на підставі договору купівлі-продажу квартири від 30 серпня 2013р.. У березні 2018 р. позивачем було отримано вимогу на оплату постачальника послуг ОСББ «ЖК ПАРУС» за лютий 2018р., у якій щодо оплати за електропостачання зазначена сума 7 644,00 грн. У вимозі зазначено початкові покази лічильника - 0 кВт, а кінцеві за оплачуваний період електропостачання - 4 550 кВт. Позивач вказував, що обсяг електроспоживання у обсязі 4 550 кВт за місяць із врахуванням електроприладів, що знаходяться у його квартирі, технічно неможливий; крім того початкові покази лічильника - 0 кВт через електропостання до належної йому квартири також неможливі, з огляду на те, електропостачання квартири здійснюється з вересня 2013 року. Позивач 14.03.2018р. звернувся до відповідача із листом з проханням встановити фактичний обсяг споживання електроенергії та зробити відповідний перерахунок. Однак відповіді не отримав. У квітні 2018 р. позивачем було отримано ще одну вимогу на оплату постачальника послуг ОСББ «ЖК ПАРУС» за 03.2018р., у якій щодо оплати за електропостачання зазначена сума 3 632,16 грн.; початкові покази лічильника - 4550 кВт, а кінцеві за оплачуваний період - 6 712 кВт. Зазначав, що обсяг електроспоживання у обсязі 2 182 кВт за місяць із врахуванням електроприладів, що знаходяться у його квартирі також технічно неможливий. У зв`язку із викладеним позивач звернувся до суду із вказаним позовом. Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 13.04.2018 р. було відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче засідання із викликом сторін. В ході підготовчого розгляду, 18.05.2018 р. представник відповідача - Голова правління ОСББ «ЖК «Парус»» Ашмарін А.В. через канцелярію суду подав відзив на позовну заяву у якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог [PERSON] у повному обсязі. На обґрунтування такої позиції у відзиві посилався на незгоду із доводами позову через неправильне розуміння взаємовідносин між співвласниками та ОСББ. Через відсутність прямих договорів власників житлових приміщень з АК «Харківоблнерего» ОСББ «ЖК «ПАРУС»» вимушене оплачувати послуги з електропостачання, після чого збирати кошти на компенсацію даних витрат, однак не є виконавцем або постачальником послуг у розумінні ЗУ «Про житлово-комунальні послуги». ОСББ «ЖК «ПАРУС»» має право вимагати від позивача компенсації витрат понесених об`єднанням по сплаті послуг електропостачання. Позивач розпочав оплачувати витрати з електропостачання лише в березні 2018р., а в період з вересня 2013 р. по лютий 2018 р. не оплачував спожиту електроенергію; крім того, позивач здійснює постачання електричної енергії зі своєї квартири [NUMBER] для живлення зарядної станції для електромобілів. У інформаційній довідці, що оформлена як вимога про сплату вказано загальний борг за весь період. Лист від 14.03.2018р. не має форми запиту, не містить жодного запитання або прохання, тому жодних відповідей на такий лист законодавством не передбачено. Правові підстави для визнання вимог ОСББ «ЖК «ПАРУС»» по сплаті витрат з оплати послуг електропостачання понесених ОСББ «ЖК «ПАРУС»» незаконними та їх скасування відсутні. Немає правових підстав і для проведення перерахунку. До отримання відзиву відповідача позивач надав 18.05.2018 р. до суду додаткові пояснення, у яких пояснив, що після звернення до суду із позовом отримав від вимогу відповідача за грудень 2017р., січень та квітень 2018р. зміст яких спростовує оспорювані вимоги, тому що у вимозі за 12.2017р. початкові покази лічильника відсутні, а кінцеві зазначені у розмірі 1098 кВт. У вимозі за 01.2018 початкові покази зазначено 1098 кВт, а кінцеві - 1121 кВт. Водночас у вимозі, що є предметом спору за лютий 2018р. початкові покази лічильника зазначено 0 кВт, що відповідно до згаданих вимог за 12.2017 та 01.2018 та 04.2018 сам відповідач визнає як такі що не відповідають дійсності. У вимозі за квітень 2018р. відповідач зазначає обсяг споживання 459 кВт, що суттєво відрізняється від споживання вказаного у вимогах, що оспорюються позивачем. Ці докази, на думку позивача, додатково підтверджують обґрунтованість позову. В ході підготовчого розгляду, 01.06.2018 р. представник позивача також надав відповідь на відзив відповідача від 18.05.2018р. у якій зазначив, що доводи відзиву не спростовують обґрунтованість позову. Позивач позивача не заперечує права відповідача вимагати компенсації за спожиту електроенергію, а заперечує лише проти обсягів заявлених відповідачем до компенсації витрат. Позивач систематично сплачує за електроенергію, тому твердження відповідача, що позивач не оплачував електроенергію з вересня 2013 до лютого 2018 не відповідає дійсності, що підтверджується наданими суду для прикладу квитанціями за періоди: 03.2014, 04.2014, 11.2015, 12.2016, 04.2017, 05.2017 . Щодо правової природи спірних вимог, то представник позивача відзначає, що між позивачем та відповідачем укладено комплексний правочин послуг та доручення у межах якого відповідач знімає покази з приладів обліку електроенергії, оплачує її вартість постачальникові електроенергії, а позивач - зобов`язався компенсувати відповіді витрати відповідача у межа фактично спожитих обсягів електроенергії. Та чи інша вимога є письмовою офертою у межах договору сторін щодо суми грошових зобов`язань позивача перед відповідачем за спожиту електричну енергію. Позивач у свою чергу має обов`язок оплатити відповідну вимогу за умови достовірності відповідних показників у вимозі. У відповідь на відзив представника позивача, в ході підготовчого розгляду, представник відповідача - Голова правління ОСББ «ЖК «Парус» Ашмарін А.В. через канцелярію суду 05.07. 2018р. подав заперечення у яких не погодився з доводами викладеними у відповіді та зазначив, що позивач не надав розрахунку та пояснень щодо обсягу та об`єму спожитої електричної енергії, а також на розгляд правління відповідача. Далі відповідач зазначає, що зокрема договір на електропостачання укладений як з колективним замовником для утримання та обслуговування майна всіх співвласників. Відповідач також заперечує проти правової кваліфікації спірних правовідносин наведених представником позивача у відзиві, а також підкреслює, що позивач не звертався з проханням оглянути прилади обліку електричної енергії. У іншій частині доводи відповіді на відзив повторюють доводи відзиву відповідача на позовну заяву. В ході підготовчого розгляду, 18 липня 2018р. позивач надав до суду додаткову відповідь на заперечення на відповідь представника відповідача у якій фактично підтвердив свої попередні доводи щодо обґрунтованості позовних вимог, а також зазначив, що вважає обґрунтованими обсяги споживання електричної енергії від 23 до 460 кВт на місяць, як про це свідчать відповідна динаміка споживання та нарахувань. Зазначив, що підключення ним обладнання для зарядження електричного автомобіля не знаходиться у будь-якому причинно-наслідковому зв`язку, тому електромобіль було придбано ним у квітні 2017р., а електророзетку було встановлено у серпні чи вересні 2017р. за згодою відповідача і після встановлення розетки обсяги електроспоживання його квартирою суттєво не зросли, що підтверджується і нарахуваннями самого відповідача за червень 2018р., коли позивачеві було виставлено компенсацію оплати за 128 кВт спожитої електричної енергії. Позивач також зазначає, що сам відповідач у запереченнях визнає, що позивач не має доступу до лічильника. Також, в ході підготовчого розгляду, 24.07.2018 р. представник відповідача - Голова правління ОСББ «ЖК «Парус»» Ашмарін А.В. через канцелярію подав пояснення на додаткову відповідь позивача у яких просить відмовити у задоволенні позовних вимог повністю. У поясненнях відповідач зазначає, що до 01.12.2017р. головою правління ОСББ «ЖК «Парус»» була [PERSON] , яка у травні 2017р. ініціювала процес оформлення прямих договорів між співвласниками та АК «Харківобленерго», один із етапів якого - демонтаж та повірка індивідуальних лічильників. 01.12.2017р. [PERSON] відмовилась передати печатку та ключі від офісного приміщення ОСББ «ЖК «Парус», тому новим складом правління було проведено ревізію приладів обліку спожитої електроенергії. У результаті цієї повірки було виявлено відсутність квартирних засобів обліку у 9-ти зі 120 квартир, а квартира [PERSON] (кв. [NUMBER] ) була помилково асоційована з приладом обліку до квартири [PERSON] (кв. [NUMBER]) . Щодо деяких квартир була відсутня інформація попередніх показників електричної енергії, тому нарахування відбувалися згідно з тими показниками, які подавали самі мешканці приміщень у режимі опитування за аналогічний період минулого року. Позивач дану інформацію не надав. У лютому 2018р. правління ОСББ «ЖК «Парус» встановило, що [PERSON] ще під час головування [PERSON] підключив відповідне обладнання та здійснює постачання електричної енергії з кв. [NUMBER] , а квартира не під`єднана до лічильника електричної енергії. Після виявлення цього факту правлінням було прийнято рішення про встановлення квартирного лічильника електричної енергії для квартири [PERSON] , що було виконано 04.03.2018р., а позивач записав особистий номер голови правління ОСББ; у зв`язку з встановленням факту живлення зарядної станції для електромобілів через квартиру [NUMBER] для власних потреб, позивачеві було нараховано нормативну вартість спожитої електричної енергії. У розрахунку, наведеному у поясненнях відповідач зазначив обсяги споживання за оспорюваний позивачем період: за лютий 2018р. - 4550 кВт, за березень - 419 кВт. До пояснень додано Акт технічного огляду багатоквартирного будинку за адресою: [ADDRESS] , у якому зафіксовано відсутність приладу обліку електричної енергії та є висновки та рекомендації комісії - зобов`язати [PERSON] встановити квартирний прилад обліку, або встановити тимчасово із резервів ОСББ «ЖК «Парус» ; здійснити нарахування до сплати [PERSON] компенсації витрат по об`єму спожитої електричної енергії, необхідної для живлення зарядної станції для автомобілів. В ході підготовчого розгляду, 06.08.2018 р. позивач подав узагальнюючі пояснення на пояснення відповідача від 24.07.2019р. у яких вказує, що пояснення - перший документ, у якому відповідач висловився по суті позовних вимог; відповідач не надав доказів того, що [PERSON] не передала ключі, печатку та вивезла майже всі документи ОСББ; відповідач не звертався до позивача з питань ревізії приладів обліку, хоча це стосується прав та законних інтересів позивача; факт ревізії не доведено відповідачем жодними доказами; спірні правовідносини сторін у частині споживання електроенергії, її обліку регулюються спеціальним правовим актом Правилами користування електричною енергією, затверджені Постановою НКРЕ 31.07.96 №28 (у редакції постанови НКРЕ від 17.10.2005 № 910); відповідач не звертався до позивача для отримання інформації про попередні покази приладів обліку; розетка для зарядження електромобіля знаходиться у місці візуально доступному для загального огляду; акт комісії від 12.02.2018р. до якої увійшли голова та члени правління ОСББ «ЖК Парус», не може бути належним доказом, виходячи з того, що [PERSON] для складання даного акту не запрошувався і він на його адресу не надсилався, крім того акт складений без присутності фахівців АК «Харківобленерго» чи іншої спеціалізованої організації; про встановлення лічильника [PERSON] завчасно не попереджався; будь-яких доказів встановлення лічильника та погодження такого встановлення із АК «Харківобленерго» відповідач до суду не надав, як не надав до суду і даних про тип встановленого лічильника та його початкові покази, а також відомості про проходження лічильником відповідної повірки; наведений відповідачем у поясненнях розрахунок не передбачений вимогами чинного законодавства України, а дані таблиці розрахунку за березень 2018 р. у обсязі 419 кВт суперечать змісту вимоги відповідача до позивача за березень 2018р. де зазначено об`єм споживання у обсязі 2 162 кВт; відповідно до Правил користування електричною енергією, затверджені Постановою НКРЕ 31.07.96 №28 (у редакції постанови НКРЕ від 17.10.2005 № 910) відповідач не мав права проводити свій розрахунок і оплата спожитої позивачем електричної енергії за період відсутності лічильника обліку електричної енергії можлива згідно обсягів виключно за домовленістю між позивачем та відповідачем, а відповідач до позивача із цього приводу не звертався. 06.08.2018 р. під час підготовчого судового засідання представник відповідача - Голова правління ОСББ «ЖК «Парус» Ашмарін А.В. звернувся із заявою про виклик свідків [PERSON] та [PERSON] , які проживають у багатоквартирному будинку за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 09.08.2018р. закрито підготовче провадження по цивільній справі за позовною заявою [PERSON] до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Житловий комплекс «Парус» про визнання дій незаконними та зобов`язання вчинити дії та призначено справу до судового розгляду по суті. У судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити у повному обсязі з підстав, наведених у позові та відповіді на відзив, а також додаткових та уточнюючих поясненнях. Під час судового розгляду 09.01.2019 р. позивач для врегулювання спору запропонував відповідачеві укласти мирову угоду. Для прийняття рішення щодо врегулювання спору суд надав сторонам необхідний час. Відповідач умови мирової угоди запропонованої позивачем відхилив, зустрічних пропозицій щодо укладення мирової угоди не надав. Представники відповідача просили у задоволенні позовних вимог відмовити з підстав, наведених у відзиві на позов та поясненнях. Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Відповідно до ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Суд, вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази у їх сукупності, визначивши достатній обсяг доказів для вирішення спору, прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного. Судом встанов, що позивач [PERSON] є власником квартири [NUMBER], що розташована за адресою: [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу квартири від 30 серпня 2013 р. У житловому будинку за адресою: [ADDRESS] жильцями будинку створене та діє Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Житловий комплекс «Парус», учасником якого є також і позивач. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», об`єднання співвласників багатоквартирного будинку - юридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна. Відповідно до ч.1,4 ст.4 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» об`єднання створюється для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов`язків, належного утримання та використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами. Основна діяльність об`єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обгрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання. Відповідні положення закону відтворюються і у Статуті ОСББ «ЖК «Парус». Сторонами визнаються обставини, що власники квартир у житловому будинку за адресою: [ADDRESS] не мають прямих договорів на постачання електроенергії із АК «Харківобленерго», у зв`язку з чим ОСББ «ЖК «ПАРУС»» сплачує за послуги електропостачання, після чого власники квартир компенсують йому ці витрати. Відповідно до ч.3 ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. Відповідно до ч.1 ст.15 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», співвласник, зокрема, зобов`язаний: виконувати обов`язки, передбачені статутом об`єднання; виконувати рішення статутних органів, прийняті у межах їхніх повноважень; не допускати порушення законних прав та інтересів інших співвласників; своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі. Позивач не заперечує проти того, що він зобов`язаний сплачувати своєчасно та у повному обсязі належні внески і платежі, зокрема компенсувати відповідачеві понесені ОСББ витрати за послуги електропостачання квартир будинку. Водночас суд вважає, що відповідач, вимагаючи компенсації оплати за електропостачання повинен обґрунтувати суми, вимогу про оплату яких він надіслав на адресу позивача. У березні 2018р. позивач отримав вимогу позивача про оплату витрат за комунальні послуги за лютий 2018р., у якій ОСББ «ЖК «Парус» позначене як «постачальник послуг», де щодо оплати за електропостачання зазначена сума 7 644,00 грн., початкові покази лічильника - 0 кВт, а кінцеві за оплачуваний період електропостачання - 4 550 кВт. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» управління багатоквартирним будинком здійснює об`єднання через свої органи управління. Відповідно до ст.14 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» співвласник, зокрема, має право одержувати в установленому порядку інформацію про діяльність об`єднання; вимагати від статутних органів захисту своїх прав та дотримання співвласниками правил добросусідства; спори щодо здійснення прав співвласників вирішуються за згодою сторін або в судовому порядку. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про звернення громадян», громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення. Відповідно до ст. 18 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», об`єднання відповідно до цього Закону та статуту, зокрема, зобов`язане: забезпечувати виконання вимог статуту об`єднання; виконувати свої договірні зобов`язання; забезпечувати дотримання інтересів усіх співвласників при встановленні умов і порядку володіння, користування і розпорядження спільною власністю, розподілі між співвласниками витрат на експлуатацію та ремонт спільного майна. У порядку реалізації своїх прав, визначених законом та статутом ОСББ, позивач 14.03.2018р. звернувся до відповідача за його місцезнаходженням (ст.93 ЦК України) із листом щодо роз`яснення розміру оплати за електроенергію, у якому зазначив, що вважає суму оплати арифметичною помилкою, оскільки споживання електричної енергії у розмірі 4 550 кВт є технічно неможливим. Позивач повідомив відповідача про те, що авансом сплатив 400,00 грн. за відповідний період, а після встановлення фактичного обсягу спожитої електроенергії буде можливий остаточний розрахунок. Суд оцінює дане звернення як спробу досудового врегулювання спору та спосіб реалізації права позивача на отримання інформації про діяльність ОСББ, що стосується прав позивача. Відповідач листа позивача не отримав, чим порушив його законні права на отримання інформації про діяльність ОСББ, тому у цій частині позовні вимоги підлягають задоволенню. У квітні 2018 р. позивачем було отримано ще одну вимогу на оплату постачальника послуг ОСББ «ЖК Парус» за 03.2018р., у якій щодо оплати за електропостачання зазначена сума 3 632,16 грн.; початкові покази лічильника - 4550 кВт, а кінцеві за оплачуваний період - 6 712 кВт, отже обсяг електроспоживання відповідачем було зазначено у обсязі 2 182 кВт. Суд вважає, що відповідач не довів обґрунтованість здійснених позивачеві нарахувань та достовірності даних у надісланих вимогах щодо компенсації витрат ОСББ на оплату електричної енергії, тому у цій частині позов також підлягає задоволенню, виходячи з такого. В судовому засіданні було встановлено, що позивач певний час здійснював споживання електричної енергії без електричного лічильника. Електричний лічильник було встановлено відповідачем у квартиру позивача у березні 2018 р., після чого суми компенсації витрат за електричну енергію спорів між сторонами, як і за період до лютого-березня 2018 р., не викликали. Лічильник було знято, як пояснив у судовому засіданні представник відповідача та підтвердив позивач, самим ОСББ у порядку підготовки до укладення індивідуальних договорів на постачання електричної енергії між власниками квартир та АК «Харківоблнерего». Коли саме це сталося позивачеві, як він пояснив суду, не відомо, а відповідач суду не довів, однак його твердження про безоплатне споживання позивачем електричної енергії з вересня 2013 р. по лютий 2018р. не відповідають дійсності. Як було встановлено в судовому засіданні, позивач у цей проміжок часу компенсував витрати ОСББ на оплату електроенергії відповідно до вимог, що виставлялись ОСББ. Спірні правовідносини сторін регулюються Правилами користування електричною енергією, затверджені Постановою НКРЕ 31.07.96 №28 (у редакції постанови НКРЕ від 17.10.2005 № 910) (далі - Правила). Так, відповідно до 1.1. Правил, ці Правила регулюють взаємовідносини, які виникають в процесі продажу і купівлі електричної енергії між виробниками або постачальниками електричної енергії та споживачами (на роздрібному ринку електричної енергії). Дія цих Правил поширюється на всіх юридичних осіб та фізичних осіб (крім населення). Норми розділів "Загальні положення", "Межі балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін" та "Особливості постачання електричної енергії для населених пунктів" поширюються на всіх споживачів без винятку. Відповідно до п. 3.3. Правил, відповідальність за збереження і цілісність розрахункових засобів обліку електричної енергії та пломб (відбитків їх тавр) відповідно до акта про пломбування покладається на власника (користувача) електроустановки або організацію, на території (у приміщенні) якої вони встановлені. Як було встановлено у судовому засіданні, доступ до лічильника позивача має саме відповідач, представники якого періодично знімають покази лічильників для визначення сум компенсації жильцями будинку за спожиту електроенергію, а прилади обліку електричної енергії розташовані у спільних приміщеннях будинку, доступ позивача до яких можливий лише через звернення до відповідача, тому відповідальність за збереження і цілісність розрахункових засобів обліку електричної енергії та пломб (відбитків їх тавр) лежить на відповідачеві як організації, на території (у приміщенні) якої встановлено лічильник. Крім того, відповідач не надав суду доказів того, що він звертався до позивача з метою встановити обсяги споживання у період споживання електричної енергії без лічильника. Крім того відповідач визнає, що саме його представники систематично знімають покази обсягів споживання електроенергії з приладів обліку. Сторонами не заперечується що серпні чи вересні 2017р. позивачем з відома, і як пояснив позивач, силами ОСББ «ЖК «Парус» було встановлено розетку, через яку позивач заряджав свій електромобіль, придбаний ним квітні 2017 р. Розетку було підключено до квартирних мереж без порушення схеми електропостачання будинку. Для визначення обсягів споживання електроенергії у період відсутності лічильника відповідач повинен був керуватися Правилами. Так, відповідно до п.3.34 Правил, будь-які роботи, пов`язані з порушенням або зміною схеми розрахункового обліку електричної енергії, заміною типу розрахункового засобу обліку електричної енергії, проводяться за погодженням з електропередавальною організацією (постачальником електричної енергії) у присутності представників заінтересованих сторін та оформляються актом. Роботи з розпломбування, випробування, вимірювання, зміни схеми розрахункового обліку, заміни типу розрахункового обліку електричної енергії без оформлення акта в присутності уповноважених осіб споживача та електропередавальної організації (постачальника електричної енергії) не допускаються. Під час проведення вищезазначених робіт розрахунковий облік обсягу електричної енергії здійснюється за тимчасовими схемами, узгодженими з постачальником електричної енергії. У разі неможливості створення тимчасових схем розрахункового обліку розрахунки за електричну енергію, спожиту протягом часу проведення вищезазначених робіт, здійснюються відповідно до порядку, погодженого заінтересованими сторонами. Після закінчення робіт засоби обліку опломбовуються та передаються на збереження згідно з процедурою, визначеною пунктами 3.31-3.32 цих Правил. Відповідно до п.6.20 Правил, у разі заміни та/або повірки приладів обліку електричної енергії, трансформаторів струму чи напруги, за умови споживання електричної енергії впродовж строку виконання зазначених робіт, обсяг спожитої електричної енергії визначається за фактичним середньодобовим споживанням попереднього розрахункового періоду. Відповідач не надав суду доказів того, що для робіт із встановлення приладу обліку для квартири [NUMBER] позивача ним залучалися представники електропередавальної організації (постачальника електричної енергії), тобто АК «Харківоблнерего», а також що він повідомляв про ці роботи позивача. Щодо визначення суми компенсації за спожиту позивачем електроенергію, то відповідач повинен був керуватися відповідними приписами Правил, а саме: п.3.34 та 6.20 Правил - тобто сума компенсації могла бути встановлена або за домовленістю між сторонами, або за фактичним середньодобовим споживанням попереднього розрахункового періоду. З цих підстав суд відхиляє «розрахунок» наданий відповідачем як такий, що складений з порушенням вимог чинного законодавства України. Відполвідачем суду не надано доказів, що він звертався до позивача із пропозицією щодо узгодження суми компенсації, а також в ході судового розгляду відповідач не довів суду, що показники споживання електричної енергії зазначені у спірних вимогах є фактичним середньодобовим споживанням позивача за попередній розрахунковий період. Крім того, у своїх поясненнях від 24.07.2018р. відповідач фактично визнав позовні вимоги у частині невірного зазначення показників споживання позивачем електричної енергії за березень 2018р. - у поясненнях сам відповідач зазначає обсяг споживання у розмірі 419 кВт, в той час як оспорюваній позивачем вимозі, надісланій на адресу позивача зазначений обсяг споживання 2 182 кВт. При оцінці обставин справи суд бере до уваги цю обставину, а також те, що відповідач під час розгляду неодноразово змінював свою правову позицію та версії обґрунтування заперечень. Таким чином, аналізуючи надані сторонами докази, надавши їм правову оцінку, із врахуванням встановлених судом та наведених вище обставин, підтверджених доказами, дослідженими у судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність та взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими, доведеними і у зв`язку із цим підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved