Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-19 00:00:00

До суду з названим позовом звернувся прокурор Ставищенського району Київської області, посилаючись на те, що 23 лютого 2014 року, близько 18 години, [PERSON], знаходячись в приміщенні житлового будинку [PERSON], що розташований по [ADDRESS], на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин умисно, з метою спричинення тілесних ушкоджень, наніс [PERSON] кілька ударів руками в область голови, після отримання яких останній упав на підлогу, а [PERSON], продовжуючи виконання свого злочинного умислу, спрямованого на спричинення тілесних ушкоджень [PERSON], наніс останньому ще декілька ударів ногами в область голови, тулуба, грудної клітини та кінцівок. Внаслідок нанесення ударів [PERSON] спричинив [PERSON] тілесні ушкодження у вигляді: множинних крововиливів в області обличчя, тулуба, кінцівок та переломів 5,6 ребер зліва, 3,6,7 ребер з права, які, згідно висновку судово-медичного експерта № 30 Д від 27.03.2014 року, відносяться до категорії середньої тяжкості тілесних ушкоджень, що спричинили тривалий розлад здоров'я більше 21 дня. Внаслідок отриманих тілесних ушкоджень [PERSON] знаходився на стаціонарному лікуванні в хірургічному відділенні КЗ „Ставищенська центральна районна лікарня" 20 ліжко-дні, з 25 лютого по 17 березня 2014 року. Вартість лікування становить 6858 грн. 56 коп. Понесені витрати [PERSON] на даний час не відшкодував. Вироком Ставищенського районного суду від 7 квітня 2014 року [PERSON] визнано винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.122 КК України та призначено покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік із звільненням, на підставі ст. 75 КК України, від відбування покарання з випробуванням терміном на 1 рік та покладенням обов'язків, передбачених ст. 76 КК України, а саме: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та періодично з'являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію. Прокурор просить суд стягнути з [PERSON] на користь управління фінансів Ставищенської РДА кошти в розмірі 6858 гривень 56 копійки. В судове засідання прокурор не прибув, направив до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав, просить справу розглядати без його участі. Представник управління фінансів Ставищенської РДА в судове засідання не прибув. Управління фінансів Ставищенської РДА подало заяву про підтримання позовних вимог прокурора та про розгляд справи у відсутність їх представника. Представник третьої особи: комунального закладу „Ставищенська центральна районна лікарня" Ставищенської районної ради Київської області в судове засідання не прибув. Комунальний заклад „Ставищенська центральна районна лікарня" Ставищенської районної ради Київської області подав заяву про те, що не заперечує проти задоволення заяви та просить справу розглядати у відсутність їх представника. Відповідач в судове засідання не прибув, направив до суду заяву, в якій позовні вимоги визнав, просить справу розглядати без його участі. Суд, розглянувши матеріали справи, письмову заяву про визнання позову відповідача, вважає, що визнання [PERSON] вказаного позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що вироком Ставищенського районного суду від 7 квітня 2014 року [PERSON] визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст.122 КК України. Відповідно до вказаного вироку відповідач 23 лютого 2014 року, близько 18 години, знаходячись в приміщенні житлового будинку [PERSON], розташованого по [ADDRESS], на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин умисно, з метою спричинення тілесних ушкоджень, наніс [PERSON] кілька ударів руками в область голови, після отримання яких останній упав на підлогу, та ще декілька ударів ногами в область голови, тулуба, грудної клітини та кінцівок, спричинивши [PERSON] тілесні ушкодження у вигляді: множинних крововиливів в області обличчя, тулуба, кінцівок та переломів 5,6 ребер зліва, 3,6,7 ребер з права, які згідно висновку судово-медичного експерта № 30 Д від 27.03.2014 року, відносяться до категорії середньої тяжкості тілесних ушкоджень, що спричинили тривалий розлад здоров'я більше 21 дня. Внаслідок отриманих тілесних ушкоджень [PERSON] знаходився на стаціонарному лікуванні в хірургічному відділенні КЗ „Ставищенська центральна районна лікарня" 20 ліжко-дні, з 25 лютого по 17 березня 2014 року, вартість лікування якого становить 6858 грн. 56 коп., що підтверджується розрахунком КЗ „Ставищенська центральна районна лікарня" Ставищенської районної ради Київської області від 24 грудня 2014 року № 1149 (а.с.6). Згідно ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Згідно зі ст. 121 Конституції України та ст. 36-1 Закону України „Про прокуратуру" порушення інтересів держави є підставою для їх захисту прокуратурою шляхом пред'явлення позову в інтересах держави. Згідно вимог ч. 1, 3 ст. 1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров'я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету. Відповідно до п. 2 Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 липня 1993 р. N 545, сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров'я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі та вартості витрат на його лікування в день. Кількість ліжко-днів визначається на підставі медичної картки стаціонарного хворого (форма 003(у) або інших документів, які підтверджують дати госпіталізації та виписки хворого із стаціонару лікувального закладу. Визначення суми витрат на лікування потерпілого за один ліжко-день провадиться виходячи з фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми фактичних витрат за місяць (в якому проводилось лікування) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентаря та обладнання. Згідно п. 3 вищезазначеного Порядку визначена сума коштів на лікування потерпілого стягується судом з обвинуваченого або фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, при ухваленні вироку за позовом закладу охорони здоров'я або прокурора. Відповідно до п. п. „а" п.3 ч.1 ст. 89 Бюджетного кодексу України до видатків, що здійснюються з бюджетів міст республіканського Автономної Республіки Крим та обласного значення, районних бюджетів, бюджетів об'єднаних територіальних громад, що створюються згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, належать видатки на первинну медико-санітарну, амбулаторно-поліклінічну та стаціонарну допомогу (лікарні широкого профілю, спеціалізовані медико-санітарні частини, пологові будинки, поліклініки і амбулаторії, загальні стоматологічні поліклініки, а також дільничні лікарні, медичні амбулаторії, фельдшерсько-акушерські та фельдшерські пункти, центри первинної медичної (медико-санітарної) допомоги). Таким чином, комунальний заклад „Ставищенська районна лікарня" Ставищенської районної ради Київської області фінансується за рахунок коштів районного бюджету, розпорядником яких є управління фінансів Ставищенської районної державної адміністрації. Беручи до уваги вищевикладене, суд вважає, що оскільки КЗ „Ставищенська центральна районна лікарня" Ставищенської районної ради Київської області, яка фінансується за рахунок коштів районного бюджету, було понесено витрати на лікування потерпілого від злочину [PERSON], відповідач позовні вимоги визнає, тому з нього слід стягнути витрати в розмірі 6858,56 грн. на користь управління фінансів Ставищенської РДА. Відповідно ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір на користь спеціального фонду Державного бюджету України в розмірі 243 гривень 60 копійок.

Outcome: approved