Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-21 00:00:00

[PERSON] 22.06.2020 року звернулась до Жмеринського міськрайонного суду з цим позовом із вимогами стягнути на її користь з відповідача [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 2500 грн. щомісячно, до досягнення донькою повноліття. У позовній заяві [PERSON] викладено наступну позицію. Від зареєстрованого шлюбу з відповідачем [PERSON] вони мають дочку [PERSON] , [INFO] . Після розірвання їх шлюбу рішенням Жмеринського міськрайонного суду від 06.04.2016 року дитина залишилася проживати разом із нею та знаходиться на її утриманні. Їй самій важко утримувати дитину, а відповідач з часу розірвання шлюбу жодної допомоги на неповнолітню дочку не надає та не бере участі у її вихованні. Добровільно домовитися із [PERSON] про сплату аліментів не вдалося. Відповідач інших утриманців не має, стягнень по виконавчим документам з останнього не проводиться (а.с.1-3). Ухвалою судді Жмеринського міськрайонного суду від 24.07.2020 року відкрито провадження в даній справі, визначено її розгляд провести за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Одночасно роз`яснено учасникам справи їх право на звернення до суду із клопотанням про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, встановлено відповідачу 15-денний строк з дня отримання ухвали про відкриття провадження у справі для подачі до суду відзиву на позовну заяву. Роз`яснено відповідачу, що у разі ненадання відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Встановлено сторонам 5-денний строк з дня вручення цієї ухвали для подання заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження (а.с.22). Сторонами не подано заперечень щодо вказаного порядку розгляду справи. Відповідач [PERSON] за наслідком вручення за місцем реєстрації його проживання 31.07.2020 року копії ухвали про відкриття провадження у справі, копій позовної заяви та доданих до неї документів, відзиву на позов не подав, будь-яких інших клопотань не представив. Відтак суд згідно ч.5 ст.279 ЦПК України розглянув справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Вивчивши доводи позивача, викладені у позовній заяві дослідивши надані письмові докази, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини. Так, з копії паспорта № [NUMBER] вбачається, що позивач [PERSON] є громадянкою України (а.с.4). Відповідно до копії довідки Олександрівської сільської ради Жмеринського району Вінницької області від 03.06.2019 року №714 позивач [PERSON] з 29.01.2007 року зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с.5). Згідно рішення Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 06.04.2016 року шлюб між сторонами у даній справі розірвано (а.с.6). З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] є батьками неповнолітньої [PERSON] [INFO] (а.с.7). Відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] між позивачем [PERSON] та [PERSON] 15.02.2019 року було зареєстровано шлюб за актовим записом №200 (а.с.8). Згідно довідки середньої загальноосвітньої школи №67 м.Києва від 18.06.2020 року №548, [PERSON] , [INFO] , навчається у 5-А класі вказаної школи з 01.09.2016 року до теперішнього часу (а.с.9). Відповідно до копії договору оренди (найму) нерухомого майна від 03.06.2020 року №3, орендарем житлового приміщення, розташованого за адресою: [ADDRESS] , є [PERSON] , разом з яким у цій квартирі проживають позивач [PERSON] та її дочка [PERSON] (а.с.10-12). Вказані докази суд приймає до уваги, так як вони представлені із дотриманням вимог закону, ніким не оскаржуються та не суперечать один одному. Відповідно до вимог ст.180, 181 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до її повноліття; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно положень ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у останнього інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ч.1,2 ст.184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. У відповідності до вимог ст.9 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" індексація розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі, здійснюється підприємствами, установами, організаціями, фізичними особами, фізичними особами - підприємцями, які проводять відповідні відрахування аліментів із доходу платника аліментів. Згідно ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. У відповідності до положень ч.1,2 ст.3 Конвенції про права дитини, що ратифікована постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. За змістом ч.1 ст.27 Конвенції про права дитини визнано право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Відповідно до ст.12,13,81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до положень ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Суд визнає аргументовано доведеним позивачем [PERSON] існування обов`язку щодо надання утримання неповнолітній дочці [PERSON] до досягнення нею повноліття відповідачем [PERSON] , який є її батьком. Разом з тим, суд визнає необгрунтованими вимоги позивача стосовно оспорюваного до стягнення розміру аліментів в сумі 2500 грн щомісячно на утримання неповнолітньої дочки, [INFO] , що вочевидь перевищує встановлений Законом України "Про Державний бюджет України на 2020 рік", прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років, який з 01.01.2020 року, тобто станом на час пред`явлення позову, становить 2118 грн. При цьому за неповідомлення відповідачем про особисте визнання цих обставин, позивачем всупереч власного обов`язку їх доказування не доведено жодними доказами наявності у відповідача певного заробітку (доходу) або відповідного майна у розмірі, достатньому для присудження вказаної суми понад мінімальний рекомендований розмір аліментів на утримання дитини, не надано обґрунтованого розрахунку заявленого розміру аліментів в сумі 2500 грн. щомісячно, надто з огляду на відсутність підтверджень надання самою позивачем аналогічного розміру утримання неповнолітній дочці за рівності відповідного обов`язку батьків. Таким чином, з урахуванням принципів розумності та справедливості суд визначає, що з відповідача на ім`я позивача слід стягнути аліменти на утримання неповнолітньої дочки в розмірі 1600 грн. щомісячно, який, перевищуючи мінімальний гарантований розмір аліментів, у достатній мірі відповідатиме заявленим позивачем потребам утримання неповнолітньої дочки, про незадовільність стану здоров`я якого суду не повідомлено, а також у сукупності із надання їй тотожного утримання з боку позивача згідно солідарного обов`язку обох батьків щодо утримання дитини. Визначений судом розмір оспорюваних аліментів у достатній мірі відповідатиме заявленим позивачем потребам утримання неповнолітньої дитини, а також не є заздалегідь непомірним для їх сплати відповідачем. Тому за сукупності наведених висновків позов підлягає до часткового задоволення у вказаній частині вимог. Відповідно до положень ст.430 ЦПК України суд допускає рішення до негайного виконання в межах суми аліментів за один місяць. При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд виходить з того, що згідно вимог п.14 ч.2 ст.3 Закону України "Про судовий збір" позивач звільнена від сплати судового збору за цим предметом цивільного спору. Відтак, за правилами ст.141 ЦПК України пропорційно задоволеним позовним вимогам з відповідача на користь держави належить стягнути судові витрати із сплати судового збору в розмірі 840,80 грн. за відповідною ставкою вимог майнового характеру. Враховуючи викладене,

Outcome: approved