Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-31 00:00:00

Представник ПАТ ,,Райффайзен Банк Аваль" за довіреністю Панківська К.В. звернулася до суду з позовом про стягнення донарахованих відсотків за кредитним договором мотивуючи вимоги тим, що 28.11.2006 року між ВАТ ,,Райффайзен Банк Аваль" (правонаступник ПАТ ,,Райффайзен Банк Аваль") та [PERSON] було укладено кредитний договір № 014/0005/82/10718. Відповідно до умов договору [PERSON] було надано кредит у вигляді не відновлювальної кредитної лінії з лімітом 100 000 доларів США строком до 28.11.2016 року зі сплатою 14 % річних, а позичальник зобов'язувався повернути банку суму отриманого кредиту, а також сплатити проценти за користування кредитом, комісії згідно умов договору та тарифів кредитора. Банк свої зобов'язання за договором та виконав в повному обсязі. Позичальник умови кредитного договору належним чином не виконував грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом , відсотками , а також іншими витратами відповідно до умов договору не надавав. У зв'язку з порушенням умов договору з 15.10.2012 року позичальнику [PERSON] було збільшено відсоткову ставку на 5% річних. 15.11.2012 року між ПАТ,,Райффайзен Банк Аваль" та [PERSON] було укладено Додаткову угоду № 014/005/82/10718/81-1-0-00/2548 до Кредитного договору відповідно до якої була встановлена відсоткова ставка в розмірі 14% річних у зв'язку з тим, що позичальником були виконанні умови кредитного договору щодо здійснення щорічного страхування. Позичальник умови кредитного договору не виконувала, не сплачувала періодичні платежі на погашення кредиту та відсотків за користування кредитними коштами. Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 27.10.2014 року позовні вимоги банку було задоволено в повному обсязі. З дати ухвалення рішення суду заборгованість за кредитним договором в повному обсязі погашено не було. У зв'язку з невиконанням позичальником умов Кредитного договору, несплатою періодичних платежів на погашення кредиту та відсотків за користування кредитними коштами , [PERSON] 04.12.2017 року було надіслано вимогу про виконання грошових зобов'язань. У зв'язку з зазначеними порушеннями позичальник [PERSON] станом на 23.11.2017 року має заборгованість за донарахованими відсотками за період з 23.11.2014 року по 23.11.2017 року - 15865,01 доларів США ,що в еквіваленті за курсом НБУ на дату розрахунку складає 422763,84 грн. Представник позивача ПАТ ,,Райффайзен Банк Аваль" за довіреністю - Орищук О.В. в судове засідання не з'явилася. Надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Проти ухвалення заочного рішення не заперечила. Відповідач [PERSON] судове засідання не з'явилася про день, час та місце судового розгляду справи повідомлена належним чином. У відповідності до п.2 ч.1 ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів в порядку заочного розгляду. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 28.11.2006 року між ВАТ ,,Райффайзен Банк Аваль" (правонаступник ПАТ ,,Райффайзен Банк Аваль") та [PERSON] було укладено кредитний договір № 014/0005/82/10718. Відповідно до умов договору [PERSON] було надано кредит у вигляді не відновлювальної кредитної лінії з лімітом 100 000 доларів США строком до 28.11.2016 року зі сплатою 14 % річних, а позичальник зобов'язувався повернути банку суму отриманого кредиту, а також сплатити проценти за користування кредитом, комісії згідно умов договору та тарифів кредитора. Банк свої зобов'язання за договором та виконав в повному обсязі. Позичальник умови кредитного договору належним чином не виконувала грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом , відсотками , а також іншими витратами відповідно до умов договору не надавава. У зв'язку з порушенням умов договору з 15.10.2012 року позичальнику [PERSON] було збільшено відсоткову ставку на 5% річних. 15.11.2012 року між ПАТ,,Райффайзен Банк Аваль" та [PERSON] було укладено Додаткову угоду № 014/005/82/10718/81-1-0-00/2548 до Кредитного договору відповідно до якої була встановлена відсоткова ставка в розмірі 14% річних у зв'язку з тим, що позичальником були виконанні умови кредитного договору щодо здійснення щорічного страхування. Позичальник умови кредитного договору не виконувала, не сплачувала періодичні платежі на погашення кредиту та відсотків за користування кредитними коштами. Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 27.10.2014 року позовні вимоги банку було задоволено в повному обсязі. З дати ухвалення рішення суду заборгованість за кредитним договором в повному обсязі погашено не було. У зв'язку з невиконанням позичальником умов Кредитного договору, несплатою періодичних платежів на погашення кредиту та відсотків за користування кредитними коштами , [PERSON] 04.12.2017 року було надіслано вимогу про виконання грошових зобов'язань. У зв'язку з зазначеними порушеннями позичальник [PERSON] станом на 23.11.2017 року має заборгованість за донарахованими відсотками за період з 23.11.2014 року по 23.11.2017 року - 15865,01 доларів США ,що в еквіваленті за курсом НБУ на дату розрахунку складає 422763,84 грн. Аналізуючи все в сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та у встановлені договором строки. Одностороння відмова від зобов'язань або одностороння зміна умов договору не допускається. Відповідно до ст.536 ЦК України передбачено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами . Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів. Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у своїй постанові «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» №5 від 30.03.2012 року, зокрема у ч. 2 п. 17 роз'яснив, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК України, оскільки зобов'язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог статей 526, 599 ЦК України. При цьому, за правилами ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. А статтею 599 цього Кодексу передбачено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість ним виконання свого грошового зобов'язання. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Враховуючи вищевикладене, відповідачем [PERSON] не було виконано своїх зобов'язань згідно кредитного договору № 014/0005/82/10718 від 28.11.2006 року та заборгованість не погашено, а тому суд приходить до висновку, що з відповідача необхідно стягнути на користь позивача заборгованість у сумі 15865,01 доларів США , що в еквіваленті за курсом НБУ станом 23.11.2014 року складає 422763,84 грн. Питання розподілу судових витрат суд вирішує у відповідності до вимог статті 141 ЦПК України. По даній справі відповідач має сплатити позивачу судовий збір в розмірі - 6341,46 грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved