Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-21 00:00:00

КП "Харківводоканал" звернулось до Фрунзенського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], в якому просить стягнути з відповідачів на свою користь 4599,68 грн. заборгованості, у тому числі: за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01.08.2013 року по 30.09.2015 року у сумі 2196,83 грн., за надані послуги водовідведення за період з 01.05.2013 року по 30.09.2015 року в сумі 1053,84 грн., інфляційні витрати в сумі 1247,10 грн. та 3% річних в сумі 101,91 грн.. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що відповідачі є споживачами послуг з централізованого водопостачання та водовідведення. Однак в порушення приписів чинного законодавства свого обов'язку щодо проведення оплати за комунальні послуги з централізованого водопостачання та водовідведення не здійснюють, внаслідок чого у відповідачів перед позивачем утворилась заборгованість: за надані послуги з централізованого водопостачання водовідведення, та у зв'язку з наявністю заборгованості на прострочену суму позивачем також нараховано інфляційні витрати та 3% річних. Згідно із заявою представника позивача (вх.. № 35696 від 22.12.2015 року) відповідачами здійснено платіж на суму 4347,27 грн., в тому числі: за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01.08.2013 року по 30.09.2015 року у сумі 2196,83 грн., за надані послуги водовідведення за період з 01.05.2013 року по 30.09.2015 року в сумі 1053,84 грн. та 1096,20 грн. судового збору, у звязку з чим позивач зменшив позовні вимоги та просив суд стягнути з відповідачів інфляційні витрати в сумі 1247,10 грн. та 3% річних в сумі 101,91 грн., та покласти на відповідачів витрати по сплаті судового збору в сумі 121,80 грн.. З урахуванням ч. 2 ст. 31 ЦПК України, суд приймає уточнення позивача в цій частині до розгляду та продовжує розгляд справи з їх урахуванням. Представник позивача у судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, через канцелярію суду надійшла заява представника позивача [PERSON], яка діє на підставі довіреності, в якій вона позовні вимоги підтримала в частині стягнення стягнення 3 % річних та інфляційних та просила їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення у справі не заперечувала. Відповідачі у судове засідання не зявились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Відповідач [PERSON] отримала судову повістку 16.12.2015 року, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення відповідного поштового відправлення. Судові повістки, що були направлені за місцем реєстрації відповідачів [PERSON], [PERSON], повернулися до суду з довідкою поштової установи про причини невручення, а саме «закінчення терміну зберігання». Суд вважає, що небажання відповідачів отримати рекомендовані листи з судовими повістками на пошті є відмовою останніх одержати судові повістки. Відповідно до вимог ч. 8 ст. 76 ЦПК України, в разі відмови адресата одержати судову повістку особа, яка її доставляє, робить відповідну помітку на повістці і повертає її до суду. Особа, яка відмовилася одержати судову повістку, вважається повідомленою. Таким чином, відмовившись одержати судові повістки, відповідачі вважаються належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи. Відповідно до ст. 224 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення, з урахуванням того, що позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані учасниками судового процесу докази, суд встановив наступне. Згідно з Довідкою з місця проживання про склад сімї та прописку за № 3453 від 13.08.2015 року, виданої Дільницею № 52 КП «Жилкомсервіс», відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] зареєстровані та проживають за адресою: [INFO] та є споживачами послуг з централізованого водопостачання та водовідведення, які надаються КП "Харківводоканал". Відповідно до ст. ст. 13, 14 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" послуги з централізованого водопостачання та водовідведення віднесено до комунальних. Приписами п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" встановлено, що споживач, серед іншого, зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 68 Житлового кодексу України наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Відповідно до п. 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630, споживачі зобов'язані оплачувати комунальні послуги. Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. З матеріалів справи встановлено, що відповідачі належним чином свої зобов'язання щодо оплати послуг з централізованого водопостачання та водовідведення не виконували, плату за спожиті послуги у повному обсязі не вносили, внаслідок чого у відповідачів перед позивачем утворилась заборгованість за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01.08.2013 року по 30.09.2015 року у сумі 2196,83 грн., за надані послуги водовідведення за період з 01.05.2013 року по 30.09.2015 року в сумі 1053,84 грн., яка була погашена відповідачем [PERSON] 14.12.2015 року, тобто після звернення позивача з відповідним позовом до суду. Стосовно позовних вимог про стягнення з відповідача інфляційних витрат в сумі 1247,10 грн. та 3% річних в сумі 101,91 грн. за прострочення ним виконання грошового зобовязання, нарахованих позивачем за період з 01.05.2013 року по 30.09.2015 року, суд вважає необхідним зазначити наступне. Правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов'язанням, у якому, зокрема, на боржника покладено виключно певний цивільно-правовий обов'язок по оплаті отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (ч. 1 ст. 509 ЦК України) - вимагати сплату грошей за надані послуги. Таким чином, виходячи з юридичної природи правовідносин сторін як грошових зобов'язань, на них поширюється дія ч. 2 ст. 625 ЦК України, як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов'язання, якою передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми. У зв'язку із простроченням відповідачем сплати комунальних послуг, позивачем нараховано 1247,10 грн. інфляційних витрат та 101,91 грн. 3% річних за прострочення ним виконання грошового зобовязання, які підлягають стягненню з відповідачів солідарно. Відповідно до ч. 1 статті 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, сума яких, з урахуванням добровільно сплаченого одним з відповідачів судового збору, складає 121,80 грн. (по 40,60 грн. з кожного). На підставі викладеного,

Outcome: approved