Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-23 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом в якому просить суд визнати за [PERSON] право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування позовних вимог зазначає, що [INFO] померла матір позивача [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, до складу якої входить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] , що відноситься до категорії колгоспного двору. Вказує, що за життя [PERSON] розпорядилася своїм майном, склавши заповіт, що посвідчено 21 січня 2009 року секретарем виконавчого комітету Олбинської сільської ради, яким належне на день смерті майно заповідала [PERSON] . Як спадкоємець за заповітом на дану спадщину позивач звернулась з заявою про прийняття спадщини до Козелецького районного приватного нотаріуса Лабадіної Т.В., однак оформити у нотаріальному порядку спадкові права не має можливості через відсутність правовстановлюючого документу Посилаючись на вказані обставини позивач змушена звернутися до суду з даним позовом. З урахуванням наведеного просить задовольнити позовні вимоги. 22.07.2020 згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями цивільну справу було передано до провадження головуючому судді Анохіну А.М. Ухвалою суду від 23.07.2020 у справі відкрито провадження та призначено справу до розгляду в підготовчому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження. 30.07.2020 судом здійснено запит до Козелецької районної державної нотаріальної контори про надання спадкової справи. 22.09.2020 судом здійснено запит до Остерської районної державної нотаріальної контори про надання спадкової справи. 29.09.2020 до суду надійшла копія спадкової справи. Позивач в підготовче судове засідання не з`явилася, до суду подала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує. Представник Кіптівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області в підготовче судове засідання не з`явився. До суду подано заяву про розгляд справи без участі представника та відсутності заперечень щодо позовних вимог. За таких обставин суд визнав можливим провести розгляд справи за відсутності учасників процесу. Відповідно до частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України з причин неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Провівши підготовче судове засідання в порядку ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе ухвалити за його результатами рішення, зважаючи на визнання відповідачем позовних вимог в повному обсязі. Суд, дослідивши та оцінивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Положеннями ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що [PERSON] є донькою [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.10). За життя [PERSON] розпорядилася своїм майном, склавши заповіт, що посвідчено 21 січня 2009 року секретарем виконавчого комітету Олбинської сільської ради, яким належне на день смерті майно заповідала [PERSON] (а.с.8). [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть останньої (а.с.7). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, до складу якої входить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] , що відноситься до категорії колгоспного двору. Відповідно до довідки, виданої виконкомом Кіптівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області № 1-267 від 17.07.2020, [PERSON] проживала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , якиймав статус колгоспного двору станом на 15.04.1991 (а.с.11). Як суспільна група "колгоспний двір" існував до 15 квітня 1991 року, тобто, до прийняття постанови Верховної Ради Української РСР № 885-ХІІ, якою було введено в дію Закон України "Про власність". Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.91 р. N 7 "Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок", право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради. Відповідно до довідки, виданої виконкомом Кіптівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області №1-266 від 17.07.2020, [PERSON] на день смерті постійно проживала за адресою: [ADDRESS] (а.с.12). Як вбачається з довідки № 125 від 02.07.2020, виданої КП «Ніжинське міжміське бюро технічної інвентаризації» Чернігівської обласної ради, право власності на житловий будинок в КП Ніжинське МБТІ» не зареєстровано (а.с.15). Як вбачається з матеріалів спадкової справи № 72/2018, 13.11.2018 [PERSON] на підставі рішення Козелецького районного суду Чернігівської області від 07.08.2018 звернулася до Остерської районної державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] (а.с.37). Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтею 1296 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видасться кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Таким чином, [PERSON] прийняла спадщину в установленому законом порядку після смерті [PERSON] , що підтверджується матеріалами справи. Стаття 1297 ЦК України встановлює обов`язок спадкоємця, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. А відповідно до п. 4.15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року за №296/5, видача свідоцтва про право власності на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. У відповідності до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року N 7 «Про судову практику у справах про спадкування», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. З огляду на те, що відповідно до вимог закону позивач належним чином прийняла спадщину після померлої [PERSON] , але у зв`язку з відсутністю у неї правовстановлюючих документів на спадкове майно не може оформити на це майно право власності, що унеможливлює в повній мірі володіти та користуватись ним, а також виходячи з положень ст. 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень", за яким рішення суду стосовно речових прав на нерухоме майно є правовстановлюючим документом, що підтверджує право власності на вказане майно, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі та визнання за позивачем права на спадкове майно. Враховуючи обставини, викладені вище, суд дійшов висновку про можливість задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Outcome: approved