Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-16 00:00:00

27.12.2019 року [PERSON] звернувся до Краснолиманського міського суду Донецької області з заявою в порядку окремого провадження про встановлення факту належності йому правовстановлюючого документа, а саме договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві приватної власності, складеного виконкомом Краснолиманської міської ради народних депутатів у відділі комунального господарства виконкому (від імені котрого діяв головний архітектор Душев Микола Олександрович на підставі довіреності, виданої Краснолиманським міськвиконкомом від 06.01.1982 року за № 9/13), згідно з рішенням виконкому міської ради народних депутатів № 95 від 17.02.1982 року про відвід забудовнику на праві приватної власності у безстрокове користування земельної ділянки по [ADDRESS] , посвідченого державним нотаріусом Першої Краснолиманської державної нотаріальної контори Адамовичем В.І., № за реєстром 611. На підставі вказаного договору здійснено реєстрацію права власності будинку та надвірних забудов по [ADDRESS] ; в реєстровій книзі КП «Бюро технічної інвентаризації» було здійснено запис під № 1127 від 02.12.1987 року, котрий засвідчує право власності на ім`я " [PERSON] ". Заявник посилається на те, що при написанні його прізвища українською мовою в цих правовстановлюючих документах була зроблена помилка. Встановлення факту, що має юридичне значення, потрібно заявнику для реалізації своїх майнових прав. (а.с. 1-4 ). Для участі в судовому засіданні заявник [PERSON] не прибув, просив розглянути цивільну справу за його відсутності, вимоги задовольнити, про що до суду надав відповідну заяву. Заінтересована особа - Лиманська міська рада Донецької області, просить розглянути цивільну справу за відсутності уповноваженого представника, заперечень проти задоволення заяви не висуває. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши надані до суду документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких грунтується заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Заявник [PERSON] є власником житлового будинку [ADDRESS] , на підставі договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві приватної власності, складеного виконкомом Краснолиманської міської ради народних депутатів у відділі комунального господарства виконкому (від імені котрого діяв головний архітектор Душев Микола Олександрович на підставі довіреності, виданої Краснолиманським міськвиконкомом від 06.01.1982 року за № 9/13), згідно з рішенням виконкому міської ради народних депутатів № 95 від 17.02.1982 року про відвід забудовнику на праві приватної власності у безстрокове користування земельної ділянки по [ADDRESS] , посвідченого державним нотаріусом Першої Краснолиманської державної нотаріальної контори Адамовичем В.І., № за реєстром 611. На підставі вказаного договору здійснено реєстрацію права власності будинку та надвірних забудов по [ADDRESS] ; в реєстровій книзі КП «Бюро технічної інвентаризації» було здійснено запис під № 1127 від 02.12.1987 року, котрий засвідчує право власності заявника на вказаний житловий будинок. У згаданому договорі прізвище, ім`я, по-батькові власника майна зазначено як " [PERSON] ", запис здійснено російською мовою, переклад запису українською відсутній (а.с. 7-10). Таке написання прізвища заявника не відповідає написанню його прізвища в свідоцтві про його народження, паспорті громадянина України, довідці про присвоєння реєстраційного номера облікової картки платника податків, військовому квитку, дипломі про здобуття освіти, державному акті на земельну ділянку, свідоцтві про смерть батька заявника, довідці про реєстрацію місця проживання особи (а.с.19-28). У зв`язку з помилкою в написанні в правовстановлюючому документі на будинок прізвища заявника [PERSON] , на теперішній час він позбавлений можливості розпоряджатися та користуватися в повній мірі своїм майном на власний розсуд. Правильне написання прізвища заявника " [PERSON] " підтверджується записами в свідоцтві про його народження, паспорті громадянина України, довідці про присвоєння РНОКПП, військовому квитку, дипломі про здобуття освіти, державному акті на земельну ділянку, свідоцтві про смерть батька заявника, довідці про реєстрацію місця проживання особи. Факт, про встановлення якого просить заявник, має для нього юридичне значення, оскільки необхідний для подальшого розпорядження та користування майном на власний розсуд. Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду, якщо від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Згідно з правовими позиціями, викладеними в п.1,3 постанови Пленуму Верховного Суду України N 5 від 31.03.95 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» (з наступними змінами та доповненнями) в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не замінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Нормами ст. 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. При прийнятті рішення відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достовірність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Нормами ст. 41 Конституції України гарантовано кожному право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності визнано непорушним. Дослідивши письмові докази, надані до матеріалів цивільної справи, надавши їм належну оцінку, суд приходить до висновку, що заява [PERSON] законна, обгрунтована та підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved