Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-25 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача До Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська 10 липня 2020 року звернувся [PERSON] з позовом до Дніпровської міської ради, третя особа: Перша дніпровська державна нотаріальна контора про визнання права власності в порядку спадкування за законом. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що він є сином [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] . 14 травня 1999 року між його батьком та [PERSON] , [INFO] був укладений шлюб, після реєстрації якого та до моменту смерті батько мешкав у квартирі [ADDRESS] . 31 липня 1998 року розпорядженням органу приватизації № 1/2280-98 квартиру [ADDRESS] передано у власність [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про право власності, яке на даний час зникло, в зв`язку з чим до Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області подано відповідну заяву. [INFO] [PERSON] - померла. Батьком позивача [PERSON] з дотриманням шестимісячного строку до Першої дніпровської державної нотаріальної контори було подано відповідну заяву про вступ у спадщину, в зв`язку з чим було відкрито спадкову справу № 695/2018, однак 26 листопада 2019 року Постановою Першої дніпровської державної нотаріальної контори відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на [ADDRESS] після смерті [PERSON] померлої [INFO] , у зв`язку з ненаданням правовстановлюючих документів на житло. 19 вересня 2018 року без відома та дозволу власника житла право власності на зазначену квартиру було зареєстровано за невідомою особою [PERSON] . В зв`язку з чим Соборним ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області відкрито кримінальне провадження за ч. 1 ст. 190 КК України № 12018040650002402. Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно державним реєстратором Скороход Оленою Олександрівною (Виконавчий комітет Іларіонівської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області) прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 19вересня 2018 року реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1647052912101, яким вирішено провести державну реєстрацію права приватної власності на квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS] за [PERSON] , підстава внесення запису: Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 43070468 від 19.09.2018 08:19:10. Підставами виникнення права власності у [PERSON] , як видно з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно по вище зазначеній реєстрації, стали - довідка, серія та номер: 15091, видана 18.09.2018 року, видавник: КП» «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації»; свідоцтво про право власності, серія та №:453п-795-46, видане 31.07.2002року, видавник: Виконком міської ради народних депутатів Заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 03 липня 2019 року, яке набрало чинності 05 серпня 2019 року позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] , державного реєстратора виконавчого комітету Іларіонівської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області Скороход Олени Олександрівни, третя особа: Департамент житлового господарства Дніпровської міської ради про визнання недійсним та скасування рішення - задоволено. Скасовано рішення державного реєстратора Скороход Олени Олександрівни (Виконавчий комітет Іларіонівської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 43070468 від 19.09.2018. та запис про право власності: 27979016 від 19.09.2018 року, щодо реєстрації права власності за [PERSON] на об`єкт нерухомого майна за адресою: [ADDRESS] . [INFO] помер батько позивача [PERSON] , а отже подавши до Першої державної нотаріальної контори заяву про вступ в спадщину 30 листопада 2018 року за життя його батько [PERSON] так і не отримав свідоцтво про право власності на житло. 28 січня 2020 року він звернувся до Першої державної нотаріальної контори з заявою про вступ в спадщину за законом, що відкрилася після смерті його батька [PERSON] в зв`язку з чим відкрита спадкова справа №35/20. Однак 25 червня 2020 року Першою дніпровською державною нотаріальною конторою йому було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій, у зв`язку з ненаданням правовстановлюючих документів на [ADDRESS] . Оскільки батько та він вчасно звернулися з заявами про прийняття спадщини, однак їм було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів, просив визнати за ним право власності на квартиру [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті батька - [PERSON] , який помер [INFO] . (а.с.1-7) 25 серпня 2020 року на адресу суду Дніпровською міською радою надано відзив на позов в якому представник відповідача послався на необґрунтованість позовних вимог, оскільки позивачем не доведено чим саме було порушено його право або оспорено його право на володіння спірним майном саме Дніпропетровською міською радою (а.с. 81-82). Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі Згідно з протоколом автоматизованого розподілу справ між суддями від 10 липня 2020 року указана позовна заява передана для розгляду судді Демидовій С.О. (а.с.63). Ухвалою судді від 16 липня 2020 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до Дніпровської міської ради, третя особа: Перша дніпровська державна нотаріальна контора про визнання права власності в порядку спадкування за законом (а.с. 64-65). 06 серпня , 03 та 26 листопада 2020 року на адресу суду надійшло клопотання завідувача державної нотаріальної контори Водолазької Н.В. про розгляд справи за їх відсутності, рішення прийняти на розсуд суд (а.с. 68, 142, 143) Ухвалою суду від 10 серпня 2020 року задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів (а.с.75-76) 30 листопад 2020 року ухвалою суду закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду (а.с. 147-148). 26 січня 2021 року від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за її відсутності на задоволенні позовних вимог наполягала. Представник відповідача 26 січня 2021 року надав суду заяву про розгляд справи без фіксування судового процесу технічними засобами проти задоволення позовних вимог заперечував. Згідно з приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Фактичні обставини в становленні судом [PERSON] , [INFO] є сином [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] (а.с. 39). 14 травня 1999 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, свідоцтво серія [NUMBER] (а.с. 40). Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 31 липня 1998 року [ADDRESS] , належить [PERSON] (а.с. 41). [INFO] [PERSON] померла (а.с. 47), після смерті якої відкрилася спадщина на належне їй майно. 25 вересня 2018 року [PERSON] звернувся до Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області з заявою про вчинення кримінального правопорушення, а саме стосовно зникнення правовстановлюючих документів на квартиру та реєстрації права власності на [ADDRESS] за невідомою особою [PERSON] (а.с. 43-45). Після смерті [PERSON] - [PERSON] 30 листопада 2018 року звернувся з заявою до Першої дніпровської державної нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті його дружини (а.с. 48), однак постановою державного нотаріуса Першої дніпровської державної нотаріальної контори від 26 листопад 2019 року йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , в зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на [ADDRESS] (а.с.60). Заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 03 липня 2019 року , яке набрало чинності 05 серпня 2019 року позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] , державного реєстратора виконавчого комітету Іларіонівської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області Скороход Олени Олександрівни, третя особа: Департамент житлового господарства Дніпровської міської ради про визнання недійсним та скасування рішення - задоволено. Скасовано рішення державного реєстратора Скороход Олени Олександрівни (Виконавчий комітет Іларіонівської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 43070468 від 19.09.2018. та запис про право власності: 27979016 від 19.09.2018 року, щодо реєстрації права власності за [PERSON] на об`єкт нерухомого майна за адресою: [ADDRESS] . (а.с.53-55). На момент смерті [PERSON] - [PERSON] був зареєстрований за адресою [ADDRESS] , тобто разом зі спадкодавцем (а.с.96) Не встигнувши отримати свідоцтво про право власності на майно, [INFO] помер [PERSON] (а.с. 118), після смерті якого, з заявою від 28 січня 2020 року до Першої дніпровської державної нотаріальної контори про прийняття спадщини, звернувся його син [PERSON] (а.с. 117 на звороті), однак 25 червня 2020 року постановою державного нотаріуса Першої дніпровської державної нотаріальної контори йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , в зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на [ADDRESS] (а.с.60). Оскільки у позивача існують перешкоди в оформлені своїх спадкових прав у нотаріуса саме з цих підстав він звернулася до суду. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування Відповідно ст. 10 ЦПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Відповідно до ч.1 ст. 15 ЦПК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Положення цієї статті ґрунтуються на нормах Конституції України, які закріплюють обов`язок держави забезпечувати захист прав і свобод людини і громадянина судом (стаття 55). Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема: визнання права (частина 2статті 16 ЦК України). За частиною першою ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно із частиною першоюст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Отже, законодавство визначає три окремі підстави для захисту цивільного права особи: порушення, невизнання, оспорювання права. З урахуванням цих норм, правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Згідно положеньст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Згідност. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до частини першоїстатті 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідност. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою ч. 1 ст. 1220 ЦПК України. Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). У відповідності до статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до положень ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Частиною першою ст. 1269 ЦК України, встановлено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Частиною 3 ст. 1296 ЦК України визначено, що відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно ч. 1 ст. 1297 ЦПК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Відповідно дост. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Порядок правового регулювання діяльності нотаріату в Україні визначеноЗаконом України "Про нотаріат", глава 7 розділу ІІІ якого, передбачає видачу свідоцтва про право на спадщину. Так, згідно ч. 1ст. 67 Закону України "Про нотаріат", свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством, на ім`я всіх спадкоємців або за їх бажанням кожному з них окремо. Нотаріус або в сільських населених пунктах - посадова особа відповідного органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва, та склад спадкового майна (ч. 1ст. 68 Закону України "Про нотаріат"). Позивач є спадкоємцем за законом. Відповідно до матеріалів спадкової справи, відкритої після смерті [PERSON] , вбачається, що із заявою про прийняття спадщини звернувся лише позивач. Відповідно до ч. 2, 3 Постанови Пленуму Верховного суду України 30.05.2008 N 7 «Про судову практику у справах про спадкування» - Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Так як нотаріусом відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкову квартиру у позивача виникло право на захист своїх порушених прав шляхом подання позову про визнання права власності в судовому порядку. Згідно зіст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Позивач у встановленому законом порядку звернувся до державного нотаріуса для оформлення спадщини на нерухоме майно та йому необхідно було надати в нотаріальну контору правовстановлюючі документи на право власності на нерухоме майно, але через їх відсутність нотаріус відмовив у вчиненні нотаріальних дій. Відмова у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом не може бути перешкодою у набутті позивачем права на вищезазначену квартиру. За таких обставин, суд приходить до висновку, що є усі достатні підстави для визнання за [PERSON] право власності на квартиру [ADDRESS] , в порядку спадкування після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Відповідно ст.141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати . Позивачем при подачі позову не заявлено вимоги про стягнення судових витрат. На підставі викладеного та

Outcome: approved