Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-30 00:00:00

До суду з вказаною позовною заявою звернулася [PERSON], посилаючись на те, що вона з відповідачем 24.04.2015 року уклали шлюб, від якого мають доньку [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося. На даний час шлюбні відносини між ними припинені, вони проживають окремо з червня 2017 року, спільного господарства та бюджету не ведуть. Подальше сумісне життя і збереження сім'ї вважає неможливим. Позивач просить розірвати шлюб, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище "[PERSON]" та стягнути з відповідача судовий збір в сумі 640 грн.. В підготовче судове засідання позивач не прибула, до суду подала заяву, в якій позов підтримала, справу просить розглядати без її участі. Відповідач в підготовче судове засідання не прибув, до суду подав заяву, в якій позовні вимоги визнав та справу просить розглядати без його участі. Суд, розглянувши матеріали справи та дослідивши письмові докази, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню, виходячи із наступного. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб та зареєстрували його 24 квітня 2015 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ставищенського районного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 35 (а.с. 4). Від даного шлюбу мають малолітнього дочку [PERSON], [INFO] (а.с. 5). Сторони проживають окремо і шлюбних стосунків не підтримують. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України шлюб розривається, якщо судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що має істотне значення. Взявши до уваги обставини життя подружжя, наведені в позовній заяві, ту обставину, що позивач позовні вимоги підтримала, а відповідач позов визнав, суд вважає, що позов слід задовольнити. Задовольняючи позовні вимоги про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу. Приймаючи до уваги відсутність заперечень відповідача проти розірвання шлюбу і відсутність згоди позивача на примирення, суд вважає що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України та ч. 3 ст . 7 Закону України "Про судовий збір" у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідному рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Згідно із ч. 5 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" повернення сплаченої суми судового збору здійснюється в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади із забезпечення реалізації державної фінансової політики. Таким чином, [PERSON] слід повернути з державного бюджету 50 відсотків сплаченого нею судового збору, а саме - 320 гривень.

Outcome: approved