Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-26 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до територіальної громади в особі виконавчого комітету Новинської сільської ради Коростенського району Житомирської області про встановлення факту, що має юридичне значення, визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом. В обгрунтування позову позивач зазначила, що [INFO] помер її батько [PERSON], після смерті якого спадщину прийняла її матір [PERSON], так як була зареєстрована та проживала разом з [PERSON], проте не встигла оформити свої спадкові права та померла [INFO]. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на спадкове майно у вигляді земельної частки (паю) розміром 4,75 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що знаходиться на території Новинської сільської ради Коростенського району Житомирської області. Спадщину після смерті матері [PERSON] позивач прийняла на підставі рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 23 лютого 2018 року, наслідком чого в Коростенській районній державній нотаріальній конторі була заведена спадкова справа №106/2018. У видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну частку (пай) в колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства "Іскра", розміром 4,75 в умовних кадастрових гектарах в колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства "Іскра" позивачеві [PERSON] відмовлено через наявність у правовстановлюючому документі, а саме сертифікаті про право на земельну частку (пай) помилки в написанні прізвища власника - замість вірного "[PERSON]" помилково вказано "[PERSON]", що і стало приводом для звернення до суду з названим позовом. Тому позивач просила встановити факт належності [PERSON], який помер [INFO], правовстановлюючого документа - сертифіката на право власності на земельну частку (пай) серії [NUMBER] від 5 грудня 1996 року, а також визнати за [PERSON] право власності, в порядку спадкування за заповітом, на земельну частку (пай) розміром 4,75 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що знаходиться на території Новинської сільської ради Коростенського району Житомирської області, відповідно до сертифіката на право власності на земельну частку (пай) серії [NUMBER] від 5 грудня 1996 року. Позивач в судове засідання не з'явилася, однак надала заяву про розгляд справи без її участі, в якій позов підтримала з підстав зазначених у позовній заяві. Представник відповідача - територіальної громади в особі виконавчого комітету Новинської сільської ради Коростенського району Житомирської області в судове засідання не з'явився, однак надав суду заяву, в якій проти задоволення позову не заперечив, просив розгляд справи провести без участі представника установи. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому відповідно до ч.2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та проаналізувавши їх в сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 18 травня 1996 року (а.с.5). Спадщину за законом після смерті [PERSON] прийняла його дружина, мати позивача -[PERSON], так як на день смерті постійно проживала та була зареєстрована разом із спадкодавцем (а.с.9). [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 4 квітня 2016 року (а.с.6). Відповідно до заповіту від 25 березня 1996 року [PERSON] заповіла все своє майно дочці [PERSON] (а.с.8). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на спадкове майно у вигляді земельної частки (паю) розміром 4,75 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що знаходиться на території Новинської сільської ради Коростенського району Житомирської області (а.с.10). Позивачеві [PERSON] за рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 23 лютого 2018 року продовжено строк для подачі заяви про прийняття спадщини. В подальшому Коростенською районною державною нотаріальною конторою за заявою [PERSON] заведена спадкова справа № 106/2018, проте у видачі свідоцтва про право на спадщину позивачу відмовлено з підстав наявності розбіжностей в написанні прізвища спадкодавця у правовстановлюючому документі, сертифікаті про право на земельну частку (пай) - замість вірного "[PERSON]" помилково зазначено "[PERSON]" (а.с.12). Ступінь родинних зв'язків між позивачем [PERSON], [PERSON] та [PERSON], як донькою та батьками - матір'ю, батьком, підтверджується свідоцтвом про народження позивача (а.с.7). Відповідно до п."а" ч. 3 ст. 152 Земельного кодексу України, захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання прав. Сертифікат на право на земельну частку (пай) за своєю суттю має не зовсім правовстановлююче, а більш правопосвідчуюче значення. Такий висновок випливає з позиції законодавця, закладеній у нормі ст.2 Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)", згідно якої сертифікат на право на земельну частку (пай) є лише основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), і документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: свідоцтво про право на спадщину; посвідчені у встановленому законом порядку договори купівлі-продажу, дарування, міни, до яких додається сертифікат на право на земельну частку (пай); рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Згідно з пунктами 16, 17 Перехідних положень Земельного кодексу України, громадянам - власникам земельних часток (паїв) за їх бажанням виділяються в натурі (на місцевості) земельні ділянки з видачею державних актів на право власності на землю. Сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними прав вимоги на відведення земельної частки (пай) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Статтями 1216, 1218 Цивільного кодексу України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Таким чином, цивільні права та обов'язки спадкодавця, у тому числі право власності на річ, можуть переходити у спадщину. Відповідно до ч.5 ст.1268 Цивільного кодексу України, незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцям з часу її відкриття. Частиною першою ст.3 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. У відповідності до п.6 ч.1 ст.315 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають справи про встановлення фактів належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Позивач не має можливості в позасудовому порядку виправити у правовстановлюючому документі допущену орфографічну помилку в написанні прізвища спадкодавця. Досліджені докази, які є належними та допустимими, вказують на те, що у правовстановлюючому документі, а саме сертифікаті на право власності на земельну частку (пай) серії [NUMBER] від 5 грудня 1996 року, допущена помилка у написанні прізвища спадкодавця, усунення якої є неможливим в позасудовому порядку, тому наявними є підстави для встановлення факту належності [PERSON] зазначеного сертифікату, з метою реалізації позивачем прав та законних інтересів. Крім того, право власності спадкоємця [PERSON] на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку, з підстав відсутності іншого способу визнання права на спадкове майно за позивачем. Отже, суд дійшов висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Outcome: approved