Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-13 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до\~публічного акціонерного товариства «ПРОСКУРІВ»\~про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі. На обґрунтування свого позову вказав, що відповідно до наказу №32-К від 30.11.2018 року, його прийнято на роботу в\~ПАТ "ПРОСКУРІВ"\~на посаду охоронника з посадовим окладом, згідно штатного розпису, з 01.12.2018 року. В цей самий час, його проінструктовано, та визначено за ним робоче місце на прибудинковій території приміщення дирекції\~ПАТ "ПРОСКУРІВ"\~ [ADDRESS] . Трудову дисципліну не порушував, належно виконував трудові обов`язки на визначеному роботодавцем місці, дисциплінарні стягнення до нього не застосовувалися. Управлінські органи ПАТ Прокурів складаються з Наглядової ради та Дирекції (одноосібного виконавчого органу в особі Генерального директора). Голова наглядової ради ПАТ Проскрів Рудик Іван Леонтійович. [PERSON] з 23.11.2018 року самоусунувся від виконання своїх посадових обов`язків Генерального директора\~ПАТ "ПРОСКУРІВ"\~після чого, жодного разу не виходив на робоче місце. Перед цим, Наглядовою радою товариства здійснено перевірку діяльності [PERSON] на посаді генерального директора. За результатами перевірки встановлено: недотримання вимог, в частині обов`язків керівника щодо управління господарською діяльністю та введення, організації фінансової звітності, та виявлено факти розкрадання та привласнення майна товариства. З 03.12.2018 року тимчасово, виконання обов`язків Генерального директора\~ПАТ "ПРОСКУРІВ"\~було покладено на [PERSON] . Надалі, виконання обов`язків Генерального директора\~ПАТ "ПРОСКУРІВ"\~було покладено на [PERSON] 29.08.2019 року відбулося силове захоплення приміщення дирекції\~ПАТ "ПРОСКУРІВ". 30 серпня 2019 року близько 15 години група вже інших невідомих осіб у спецодязі прибули за місцем знаходження товариства та фізично встановили контроль над приміщенням дирекції товариства, не впускали та не випускали з приміщення працівників та інших осіб, які знаходилися на території підприємства. Працівники поліції, прибувши на виклик встановили, що невідомі особи, які заблокували роботу товариства, є нібито працівниками охоронної фірми ПП Форт-П1, які виконують функцію з охорони приміщення\~ПАТ "ПРОСКУРІВ"\~на підставі договору №2 від 27.08.2019 року укладеного між [PERSON] як генеральним директором\~ПАТ "ПРОСКУРІВ"\~та ПП Форт-П1 . 02.09.2019 року працівники отримали безперешкодний доступ до своїх робочих місць, розташованих в приміщенні дирекції товариства (м.Хмельницький вул. Кам`янецька, 257) у зв`язку із чим, кожен продовжив виконувати свою роботу, в попередньому режимі. В подальшому, з метою перевірки правильності нарахування заробітної плати, а також сплати обов`язкових платежів, які підлягають вирахуванню з неї, ним, 31.10.2019 року замовлено та отримано витяг з реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування. Згідно відомостей про період трудових відносин, які містить витяг, 17.09.2019 року з ним розірвано трудовий договір з ініціативи роботодавця на підставі п.4 ч.1 ст. 40 КЗпП України. Однак, до моменту отримання витягу, було невідомо про розірвання 17.09.2019 року з ним трудового договору з ініціативи відповідача. Жодного разу ним не допущено прогулу (в тому числі відсутності на роботі більше трьох годин протягом робочого дня). Трудові обов`язки він виконував на визначеному робочому місці. Звернутися із заявою про вирішення трудового спору не вбачалося за можливе у встановлений місячний строк. Відповідачем не виконано свого обов`язку, передбаченого ч. 2 ст. 47 та частинами 1, 4 ст. 149 КЗпП України, а саме станом на 15.11.2019 року він не повідомлений про підстави та про саме звільнення; до застосування дисціплінарного стягнення, відповідачем не вчинено жодних дій для отримання його пояснень; його не повідомлено під розписку про застосоване дисциплінарне стягнення; він не володіє інформацією щодо, форми та змісту наказу про його звільнення від 13.09.2019 року з посади головного юрисконсульта на підставі п. 4 ч. 1 ст. 40 КЗпП України; також йому невідомо, чи винесено (затверджено) такий наказ відповідачем . Крім того, йому не надано та його не ознайомлено з копією наказу про його звільнення від 17.09.2019 року на підставі п.4 ч.1 ст. 40 КЗпП України; йому не повернуто та не направлено поштовими засобами трудову книжку, яка має містити відповідний запис про звільнення. Таким чином, він не повідомлений у будь-який із можливих способів, включно по 15.11.2019 рік, про звільнення. За таких обставин він не міг знати про розірвання з ним трудового договору з 17.09.2019 року, що підтверджує поважність причин його звернення до суду з цією заявою, поза межами місячного строку. У зв`язку з цим, він просить поновити йому місячний строк для звернення до суду із заявою про визнання незаконним і скасування звільнення та поновлення на роботі; визнати незаконним та скасувати наказ\~ПАТ "ПРОСКУРІВ"\~від 17.09.2019 року про його звільнення з посади головного охоронника \~ПАТ "ПРОСКУРІВ"\~на підставі п. 4 ч. 1 ст. 40 КЗпП України та поновити на посаді охоронника ПАТ "ПРОСКУРІВ". Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав. Вказав, що не визнає позовні вимоги до ПАТ Прокурів про визнання незаконним і скасування наказу про звільнення та поновлення на роботі, вважає їх безпідставними і такими, що не підлягають задоволенню. Зазначає, що Рішенням Загальних зборів Товариства, оформленим протоколом від 27.08.2019 року, затверджено склад Наглядової ради. Рішенням Наглядової ради від 15.10.2019року Генеральним директором призначено Будзінського В.Б., що підтверджується копією протоколу засідання Наглядової ради від 15.10.2019 року. Станом на день видання наказу про звільнення [PERSON] , яке відбулося 17.09.2019 року, [PERSON] був особою, уповноваженою вирішувати кадрові питання у товаристві, що підтверджується копією актуального витягу із ЄДРПОУ станом на 17.09.2019 року. З огляду на це, твердження у позовній заяві про незаконність дій та вчинення будь-яких кримінальних правопорушень є надуманими та не підтверджуються жодними належними, допустимими та достовірними доказами. Заслухавши пояснення учасників процесу, свідчення свідка, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню, з наступних підстав: судом об`єктивно встановлено, що Наказом №32-к від 30 листопада 2018 року позивач був прийнятий на роботу на посадуохоронника, з посадовим окладом, згідно штатного розпису, з 01.12.2018 року. Йому визначено за ним робоче місце на прибудинковій території приміщення дирекції\~ПАТ "ПРОСКУРІВ"\~вул. Кам`янецька, 257 в м.Хмельницький. Наказом Генерального директора №14-ос-С від 17.09.2019 року позивач був звільнений з посади охоронця з 17.09.2019 року на підставі п.4 ч. 1 ст. 40 КЗпП України за прогул. Згідно з п. 4 ст. 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності може бути розірваний власником або уповноваженим ним органом у випадку прогулу (в тому числі відсутності на роботі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п.24 своєї постанови від 06.11.1992 року №9 Про практику розгляду судами трудових спорів при розгляді позовів про поновлення на роботі осіб, звільнених за п.4 ст. 40 КЗпП України, суди повинні виходити з того, що передбаченим цією нормою закону прогулом визнається відсутність працівника на роботі як протягом усього робочого дня, так і більше трьох годин безперервно або сумарно протягом робочого дня без поважних причин (наприклад, у зв`язку з поміщенням до медвитверезника, самовільне використання без погодження з власником або уповноваженим ним органом днів відгулів, чергової відпустки, залишення роботи до закінчення строку трудового договору чи строку, який працівник зобов`язаний пропрацювати за призначенням після закінчення вищого чи середнього спеціального учбового закладу). При цьому, відповідно до правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 13.09.2017 року по справі №6-1412цс17, прогул - це відсутність працівника на роботі без поважних причин більше трьох годин (безперервно чи загалом). Для звільнення працівника на такій підставі власник або уповноважений орган повинен мати докази, що підтверджують відсутність працівника на робочому місці більше трьох годин упродовж робочого дня. Невихід на роботу у зв`язку із самовільним використанням працівником відпустки, відгулів за відпрацьовані раніше дні, залишення роботи без попередження власника або уповноваженого ним органу визнаються прогулом і можуть бути причиною звільнення працівника. Норми статті 139 КЗпП України передбачають обов`язки працівників працювати чесно, сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержуватися трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено договір. Відповідно до ч. 1ст.147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 1) догана; 2) звільнення. Згідно з ч.1, 3 ст.149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення; при обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку. Аналіз вказаних норм трудового законодавства дає підстави для висновку, що дисциплінарні стягнення застосовуються у разі порушення саме трудової дисципліни, тобто невиконання або неналежне виконання працівником трудових обов`язків. Пояснення порушника трудової дисципліни є однією з важливих форм гарантії, наданих порушнику для захисту своїх законних прав та інтересів, направлених проти безпідставного застосування стягнення. Разом з тим правова оцінка дисциплінарного проступку проводиться на підставі з`ясування усіх обставин його вчинення, у тому числі з урахуванням письмового пояснення працівника. Невиконання власником або уповноваженим ним органом обов`язку зажадати письмове пояснення від працівника та неодержання такого пояснення не є підставою для скасування дисциплінарного стягнення, якщо факт порушення трудової дисципліни підтверджений представленими суду доказами. Звільнення за прогул є видом дисциплінарного стягнення за дисциплінарний проступок; прогул є грубим дисциплінарним проступком, за який передбачено звільнення; юридично достатньою підставою для звільнення за п.4 ст.40 КЗпП є прогул протягом трьох годин. У цьому ж випадку позивачка була відсутня на роботі протягом усього дня, тобто відсутні підстави вважати звільнення за прогул такої тривалості вкрай суворою і неадекватною порушенню мірою. Так, крім встановлення самого факту відсутності працівника на роботі більше трьох годин протягом робочого дня, визначальним фактором для вирішення питання про законність звільнення з роботи є встановлення поважності причин відсутності. Законодавством не визначено переліку обставин, за наявності яких прогул вважається вчиненим з поважних причин, тому вирішуючи питання про поважність причин відсутності на роботі працівника, звільненого за п. 4 ч. 1ст. 40 КЗпП України, суд повинен виходити з конкретних обставин і враховувати докази, які передбачені процесуальним законодавством. Зі сторони відповідача не надано до суду належних та допустимих доказів тому, що позивач з 09.09.2019 року по 13.09.2019 року був відсутній на робочому місці більше трьох годин, а також, що позивач був повідомлений про рішення Наглядової ради Товариства №3 від 03.09.2019 року, яким змінено місце розташування товариства на адресу Глушенкова, 11 . Також до суду не надано доказів тому, що позивач був ознайомлений з наказом №14-ос-С від 18 вересня 2019 року про звільнення, а тому суд вважає за доцільне поновити позивачу місячний строк для звернення до суду із заявою про визнання незаконним і скасування звільнення та поновлення на роботі. При цьому, визначення працівникам посадових обов`язків і робочих місць є компетенцією роботодавця. Крім того, рішенням господарського суду Хмельницької області у справі №924/1125/19, від 19 травня 2020 року\~визнано недійсними рішення позачергових загальних зборів акціонерів\~публічного акціонерного товариства «ПРОСКУРІВ», яке оформлене протоколом від 27.08.2019 року; визнано недійсним рішення Наглядової ради\~публічного акціонерного товариства «ПРОСКУРІВ», яке оформлене протоколом №1 від 27.08.2019 року; визнано недійсним рішення Наглядової ради\~публічного акціонерного товариства «ПРОСКУРІВ», яке оформлене протоколом №8 від 15.10.2019 року; скасовано реєстраційні дії. Відповідно до статей 81, 82 ЦПК України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved