Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-09 00:00:00

I.Виклад позицій позивача та відповідача. АТ КБ "ПРИВАТБАНК" (далі позивач) звернулося до суду з позовом до [PERSON] (далі відповідач) з вимогою про стягнення кредитної заборгованості у сумі 20225,76 грн, посилаючись на те, що 27.05.2011 [PERSON] отримав в ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», правонаступником якого є АТ КБ "ПРИВАТБАНК" кредит у розмірі 4000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач кредитні кошти використав, але своїх зобов`язань щодо своєчасного повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитом не виконує, в результаті чого станом на 05.10.2020 виникла заборгованість відповідача перед позивачем в розмірі 20225,76 грн., із яких заборгованість за простроченим тілом кредиту - 18513,27 грн., заборгованість за простроченими відсотками - 1712,49 грн. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав у повному обсязі. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. Від представника позивача до суду поступила письмова заява про розгляд справи у відсутності представника АТ КБ "ПРИВАТБАНК" Позовні вимоги підтримує, не заперечує проти заочного розгляду справи (а.с.62). Відповідач [PERSON] подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає, щодо задоволення позову не заперечує (а.с.74). Інших заяв та клопотань, пов`язаних із розглядом справи, від учасників справи не надходило. ІІІ. Процесуальні дії у справі Ухвалою суду від 13.11.2020 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Цією ж ухвалою прийнято рішення про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження. Розгляд справи призначено на 10 грудня 2020 року, з повідомленням (викликом) сторін. Клопотань від сторін про інше не надходило. Вказаною ухвалою суду відповідачеві [PERSON] запропоновано надати в 15-денний строк з дня отримання даної ухвали відзив на позовну заяву (а.с.68-69). Ухвалу суду від 13.11.2020 разом з копією позовної заяви та додатками до неї направлено на адресу відповідача [PERSON] яку він отримав 18.11.2020 (а.с. 73). Відповідач [PERSON] відзив на позовну заяву не подав. За таких обставин суд вважає, що перешкод для здійснення розгляду справи у судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження та вирішення справи і ухвалення судового рішення за наявними матеріалами - немає. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу суд не здійснює. ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено факт укладення 27.05.2011 угоди між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», правонаступником якого є АТ КБ «ПРИВАТБАНК» і [PERSON] та приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у "ПРИВАТБАНКУ", згідно якої останній отримав платіжну картку. Договір складається з Заяви позичальника, Умов надання банківських послуг та Правил і Тарифів користування платіжною карткою. У судовому засіданні встановлено, що 27 травня 2011 року відповідач заповнив анкету-заяву, в якій погодився з тим, що ця заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг і тарифами, правилами користування, основними умовами обслуговування та кредитування складають між ним та банком договір про надання банківських послуг (а.с. 16 - 41). Відповідач шляхом підписання вказаної анкети повідомив також, що ознайомився з договором про надання банківських послуг до його укладення і згоден з його умовами, примірник договору наданий йому для ознайомлення в письмовому вигляді. [PERSON] зобов`язався виконувати вимоги Умов та Правил надання банківських послуг, а також регулярно ознайомитися з їх змінами на сайті ПриватБанку (а.с.16 - 17). [PERSON] отримав кредит в розмірі 300 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Термін дії останньої картки за даним кредитом - травень 2021 року (а.с.14). У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 18000 грн. (а.с.15). При укладенні договору сторони керувалися ч.1 ст.634 ЦК України. Відповідно до взятих на себе зобов`язань позичальник [PERSON] зобов`язувався кожного місяця сплачувати щомісячну суму мінімально необхідного платежу, проте своїх зобов`язань не виконує. У результаті невиконання зобов`язань відповідачем [PERSON] утворилась заборгованість по кредиту, яка станом на 05.10.2020 становить 20225,27 грн., із яких заборгованість за простроченим тілом кредиту - 18513,27 грн., заборгованість за простроченими відсотками - 1712,49 грн. Заборгованість за кредитним договором нараховано відповідно до діючого законодавства та умов договору (а.с.5 - 13). Перешкод для пред`явлення позову про стягнення заборгованості судом не встановлено. V. Норми права, які застосовує суд, мотиви їх застосування. Даному факту відповідають правовідносини позики, а саме - кредиту, за договором якого банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (ст.1054 ЦК України). Відповідно до статті 509 ЦК України між сторонами виникло зобов`язання - правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з частиною першою статті 634 ЦК України договором про приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Статтею 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України). Відповідно до ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Згідно ст.526 ЦК України зобов`язання мають виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вказаного кодексу, інших актів цивільного законодавства. Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України (ст.1048 ЦК України). Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. (ст.1049 ЦК України). За приписами ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ч.2 ст.625 ЦК України). VІ. Висновки суду [PERSON] взятих на себе зобов`язань за кредитним договором б/н від 27.05.2011 щодо своєчасного повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитом не виконує, в результаті чого утворилась заборгованість по кредиту, яка станом на 05.10.2020 становить 20225,27 грн., із яких заборгованість за простроченим тілом кредиту - 18513,27 грн., заборгованість за простроченими відсотками - 1712,49 грн. За таких обставин, Суд вбачає підстави для стягнення з відповідача [PERSON] на користь АТ КБ "ПРИВАТБАНК" зазначеної заборгованості, оскільки відповідачем не доведено факт виконання договору та повернення кредиту і процентів за користування кредитом, чим право АТ КБ "ПРИВАТБАНК" порушено і підлягає судовому захисту. VІІ. Розподіл судових витрат Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. Згідно з вимогами ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з положеннями ч.3 ст.7 ЗУ «Про судовий збір», ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. При зверненні до суду позивачем було сплачено судовий збір в сумі 2102 грн згідно платіжного доручення № PROM8B35W3 від 08.10.2020 (а.с.1). Позовні вимоги відповідачем [PERSON] визнано в повному обсязі до початку розгляду справи по суті. Враховуючи, що позовні вимоги відповідачем [PERSON] визнано в повному обсязі, суд вважає за необхідне повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при подачі позову, а саме 1051 грн. та стягнути з [PERSON] на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» судові витрати в сумі 1051 грн. Згідно з п.1 Розділу І Порядку повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевого бюджетів, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України 03.09.2013 за №787, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25.09.2013 за №1650/24182, цей Порядок розроблено на виконання, в тому числі, статті 7 Закону України «Про судовий збір». Пунктом 5 Розділу І вказаного Порядку встановлено, що повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету податків, зборів, пені, платежів та інших доходів бюджетів здійснюється за поданням (висновком) органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, а при поверненні судового збору (крім помилково зарахованого) - за судовим рішенням, яке набрало законної сили.… У разі повернення судового збору (крім помилково зарахованого) до головних управлінь Казначейства подається копія судового рішення, засвідчена належним чином. Відповідно до п.3 Розділу І вказаного Порядку, повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету платежів у національній валюті здійснюється Казначейством або головними управліннями Державної казначейської служби України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - головні управління Казначейства) з відповідних бюджетних рахунків для зарахування надходжень (далі - рахунки за надходженнями), відкритих в Казначействі відповідно до законодавства, шляхом оформлення розрахункових документів. Пунктом 10 Розділу І вказаного Порядку визначено, заява та подання або копія судового рішення, засвідчена належним чином, подаються до відповідного головного управління Казначейства за місцем зарахування платежу до бюджету, Казначейства. На підставі викладеного та

Outcome: approved