Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-09 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Коростенського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області про зняття арешту з майна та заборони його відчуження, в якому зазначив, що на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження АА № 500110 від 21.10.2009 року відділом державної виконавчої служби Коростенського міськрайонного управління юстиції 21 жовтня 2009 року за № 9168527 реєстратором внесено до реєстру запис про арешт всього нерухомого належного йому майна. При зверненні із заявою до Коростенського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області повідомлено, щовиконавче провадження було відкрите по виконавчому листу № 2-162/09, виданого 21 січня 2009 року Коростенським міськрайонним судом Житомирської області про стягнення солідарно з [PERSON] на користь ВАТ КБ "Надра"20424,91 грн. боргу. Так як виконавче провадження завершене на підставі п.2 ст.47 Закону України "Про виконавче провадження", йому відмовлено в знятті арешту з майна. На даний час борг перед ПАТ КБ "Надра" погашено в повному обсязі, кредит закрито. Наявність арешту істотно обмежує та порушує права власника нерухомого майна, щодо можливості користування та розпорядження таким майном, зняття арешту можливе лише за відповідним судовим рішенням. Тому позивач вимушений звернутись до суду з даним позовом. Представник позивача до суду не зявився, однак надав суду заяву, де просить розглянути справу в його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі з підстав зазначених в позовній заяві. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, хоч про день та час розгляду справи повідомлений судовою повісткою, однак надав суду заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, по суті спору покладається на розсуд суду. Дослідивши матеріали справи та проаналізувавши їх в сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження АА № 500110 від 21.10.2009 року відділом державної виконавчої служби Коростенського міськрайонного управління юстиції 21 жовтня 2009 року за №9168527 реєстратором внесено до реєстру запис про арешт всього нерухомого належного [PERSON] майна. При зверненні із заявою до Коростенського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області повідомлено, щовиконавче провадження було відкрите по виконавчому листу № 2-162/09, виданого 21 січня 2009 року Коростенським міськрайонним судом Житомирської області про стягнення солідарно з [PERSON] на користь ВАТ КБ "Надра"20424,91 грн. боргу (а.с.12). Так як виконавче провадження завершене на підставі п.2 ст.47 Закону України "Про виконавче провадження", позивачу відмовлено в знятті арешту з майна. На даний час борг перед ПАТ КБ "Надра" погашено в повному обсязі, кредит закрито (а.с.9). У відповідності зі ст.319 ч.1 Цивільного кодексу України - "Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд". Відповідно до ст.321 ч.1, 2 Цивільного кодексу України "Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні . Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом". Згідно зі ст.60\~ч.1, 2 Закону України\~ "Про виконавче провадження" - "Особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини…". За таких обставин суд дійшов висновку про те, що позивач позбавлений можливості реалізувати свої права, так як накладення арешту позбавило його такого права і розпорядитися майном він не має змоги. Отже аналізуючи норми закону та надані сторонами докази на підтвердження своїх вимог, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved