Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-06 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з позовом до Сатанівської селищної ради Хмельницької області, про визнання права власності на спадкове майно, що залишилось після смерті її батька - [PERSON] , який помер [INFO] . До складу спадкового майна входить садиба, що знаходиться по [ADDRESS] . Позивачка зазначила, що вона є спадкоємицею після смерті батька за законом і відповідним чином прийняла спадщину. Позивачка звернулася до нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на садибу. Однак їй було відмовлено у вчинені будь-яких нотаріальних дій, оскільки відсутні документи що підтверджують право власності на садибу за спадкодавцем. В судове засідання позивачка не з`явилася, проте її представник подав до суду заяву про слухання справи за їх відсутності та просить позов задовольнити, визнати за [PERSON] право власності на садибу, що знаходиться по [ADDRESS] та складається з: 1) цегляного житлового будинку "А" загальною площею 93.8 м.кв., житловою площею 66.0 м.кв.; 2) глиновалькованої літньої кухні "Б" площею 74.9 м.кв.; 3) камінного хліву "В" площею 58.2 м.кв.; 4) камінної літньої кухні «Г» площею 17.3 м.кв.; 5) глиновалькованого хліва «Д» площею 33.6 м.кв.; 6) дерев`яної огорожі «N». Представник відповідача в судове засідання не з`явився, однак до суду надійшла заява про те, що останній - позов визнає в повному обсязі і просить справу розглянути за його відсутності. Ч. 3 ст. 211 ЦПК України передбачено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Враховуючи дану норму закону, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін (їх представників). Суд, оголосивши заяви сторін (їх представників), перевіривши матеріали справи в межах наданих суду доказів, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. В ч.3 ст.200 ЦПК України визначено, що: За результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. В судовому засіданні було встановлено, що позивачка належним чином прийняла спадщину після померлого батька, що підтверджується довідкою Сатанівської селищної ради Хмельницької області від 26.05.2021 року, оскільки на момент смерті батька була зареєстрована із ним за однією адресою та спільно проживала (а.с. 21). Також, з інформаційної довідки зі Спадкового реєстру №67156179 вбачається, що спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась, що також свідчить і про відсутність інших спадкоємців, які б прийняли спадщину чи претендували на неї (а.с. 55). З виписки із погосподарської книги №9 по Сатанівській селищній раді Хмельницької області №256 від 28.05.2021 року вбачається, що [PERSON] , матір [PERSON] на час смерті [INFO] ) була головою домогосподарства (а.с. 11-12). Спадщину після смерті [PERSON] прийняв її син - [PERSON] , однак не оформив своїх спадкових прав, що підтверджується довідкою Сатанівської селищної ради Хмельницької області від 28.05.2021 року (а.с. 15). З архівної довідки від 22.10.2021 року, виданої Хмельницьким обласним державним нотаріальним архівом та з інформаційної довідки зі Спадкового реєстру №67156148 вбачається, що спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась (а.с. 16, 54). В підтвердження складу спадкового майна до матеріалів справи долучено довідку КП "Городоцьке БТІ" від 17.06.2021 р. №325 про склад спадкової садиби. Будівництва, реконструкції та перепланувань, здійснення яких відповідно до чинного законодавства передбачає наявність дозвільних документів, не виявлено (а.с.24). В підтвердження вартості спадкового майна до матеріалів справи долучено звіт №49 від 22.06.2021 року про оцінку садиби по [ADDRESS] , у відповідності до якого її вартість складає 101773 грн. (а.с.40-48). Позивачка у встановленому порядку не може оформити право власності на дану садибу, оскільки за життя спадкодавця не було виготовлено правовстановлюючих документів на нього. Підтвердженням цього є постанова про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 23.07.2021 р., що міститься в матеріалах справи (а.с.22). Згідно звіту технічного стану житлового будинку від 14.06.2021 р. вбачається, що спадкова садиба відповідає вимогам надійності і є можливість її безпечної експлуатації (а.с.29-39). Ч.1 ст. 1297 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Суд приходить до висновку, що оскільки спадкування охоплює перехід всіх прав та обов`язків (за винятком визначених законом, які не можуть входити до складу спадщини - ст. 1219 ЦК України), то спадкуванню підлягають і права та обов`язки щодо об`єктів нерухомого майна, які знаходились у володінні спадкодавця хоча і не були оформленні у встановленому законом порядку. А отже такі права та обов`язки можуть успадковуватись, оскільки вони не припиняються зі смертю спадкодавця, а будуть існувати доти, доки буде існувати об`єкт нерухомості та до юридичного оформлення прав власності на нього спадкоємцем. Садиба - це земельна ділянка разом з розташованими на ній житловим будинком, господарсько-побутовими будівлями, наземними і підземними комунікаціями, багаторічними насадженнями (ч.1 ст. 381 ЦК України). Враховуючи норми статей 186, 380, 381 ЦК України, господарсько-побутові будівлі (сарай, гараж, санвузол і под.), наземні і підземні комунікації (водопостачання, очисні споруди тощо), що розташовані з житловим будинком на одній земельній ділянці і призначені для забезпечення власника необхідними засобами благоустрою, вважаються приналежністю головної речі і не є самостійними нерухомими речами. Крім того, суд бере до уваги і позицію представника відповідача, який згідно поданої заяви позовні вимоги визнав у повному обсязі, що згідно положень ч.4 ст.206 ЦК України є підставою для ухвалення рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що таке визнання позову не суперечить закону та не порушує права третіх осіб. Враховуючи вищевикладені обставини, суд вважає за можливе позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Також, оскільки визнання позову відповідачем мало місце до початку розгляду справи судом по суті, то у порядку, визначеному ч.1 ст.142 ЦПК України, суд приходить до висновку про можливість повернення позивачці з державного бюджету 50 % судового збору, сплаченого при поданні позову.

Outcome: approved