Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-01 00:00:00

У березні 2020 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Шевченківська районна в м. Києві державна адміністрація, про позбавлення батьківських прав. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовувала тим, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] 25 жовтня 2011 року шлюб [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Від цього шлюбу [INFO] у позивача народився син [PERSON] . Позивач стверджувала, що відповідач не бере участі у матеріальному забезпеченні сина, не цікавиться ним, його розвитком та навчанням. [PERSON] зазначила, що дитина постійно мешкає з нею, перебуває на її утриманні, вона змушена самостійно матеріально забезпечувати сина, дбати про його фізичний та духовний розвиток. Позивач просила суд позбавити [PERSON] батьківських прав відносно його малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Позивач у судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена, подала до суду заяву, у якій просила розглянути справу за її відсутності, позов підтримала. Відповідач та його представник у судове засідання не з`явились, відповідач про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся, представник відповідача подав заяву, у якій зазначив про визнання відповідачем позову, просив суд розглянути справу за його відсутності та за відсутності його довірителя. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації в судове засідання не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, подала заяву, у якій просила суд розглянути справу за її відсутності. Дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що позивач перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] . Від цього шлюбу [INFO] у позивача народився син [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а. с. 35). 25 жовтня 2011 року шлюб [PERSON] та [PERSON] було розірвано (а. с. 34). Відповідно до положень п. п. 2, 3 ст. 150 СК України, які кореспондуються з положеннями абз. 1 ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства", батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом (ч. 4 ст. 155 СК України). Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Ст. 164 СК України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Тобто, перелік підстав позбавлення батьківських прав є вичерпним. Вихованням дитини займається виключно її мати [PERSON] , з якою малолітній [PERSON] постійно мешкає. Позивач змушена одна матеріально забезпечувати дитину, дбати про її фізичний та духовний розвиток. Наведені обставини, на думку суду, свідчать про те, що [PERSON] ухиляється від виконання батьківських обов`язків стосовно сина [PERSON] . Більш того, відповідач [PERSON] надав письмову заяву, засвідчену приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Олофінським О.В., у якій зазначив, що він не заперечує проти позбавлення його батьківських прав щодо сина [PERSON] (а. с. 52). П. 2 ч. 1 ст. 164 СК України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Позивачем у такій справі, згідно ст. 165 СК України та абз. 1 п. 18 постанови пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року №3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав", може бути один з батьків. Шевченківська районна в м. Києві державна адміністрація у своєму висновку від 23 липня 2020 року № 109/04/40-4991 вважає за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав відносно його малолітнього сина [PERSON] (а. с. 74-75). За таких обставин, повно, всебічно та об`єктивно з`ясувавши обставини справи, зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують своїх батьківських обов`язків, суд приходить до висновку про необхідність позбавити [PERSON] батьківських прав відносно його малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд присуджує з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 840,80 грн. Зважаючи на вищенаведене, відповідно до ст. ст. 15, 16, 56, 58, 61, 63 Цивільного кодексу України, ст. ст. 6, 150, 164, 165 Сімейного кодексу України, ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства", п. п. 15, 16, 18 постанови пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" та,

Outcome: approved