Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-18 00:00:00

07 лютого 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути (з урахуванням уточнення позову від 22.04.2014 року) матеріальну шкоду в розмірі 2659 грн., моральну шкоду в розмірі 5000грн., судові витрати по справі. Позовна заява мотивована тим, що 04 серпня 2012 року приблизно о 15 годин 30 хвилин, відповідач [PERSON] керував легковим автомобілем «Опель-Омега» державний номерний знак [NUMBER], рухаючись по вул. Карла Маркса в м. Павлограді за сторони вул. Радянська в напрямку вул. Ст.Фронту, де навпроти будинку № 19 допустив наїзд на позивача, коли позивач їхала на велосипеді «Україна». У зв'язку з ДТП позивач перебувала з 04.08.2012 року по 17.08.2012 року на стаціонарному лікуванні в травматологічному відділенні КП «Павлоградська міська лікарня № 4»ДОС» з діагнозом: закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку, перелом правої променевої кістки, перелом кісток носу, множинні садна обличчя; з 20.08.2012 року по 01.10.2012 року перебувала на лікуванні в КП «Павлоградська міська лікарня № 1»ДОС» у лікаря травматолога. З 03.10.2012 року по теперішній час лікується у лікаря терапевта, а з 04.10.2012 року - у лікаря невропатолога з діагнозом: наслідки черепно-мозкової травми. На медикаменти у зв'язку з лікуванням позивачем було витрачено 2169 грн. Також в результаті ДТП був пошкоджений велосипед позивача «Україна», на якому вона рухалася в момент ДТП. Вартість деталей, які підлягають заміні становить 490 гривень. Всього заподіяна матеріальна шкода становить 2659грн. Також внаслідок ДПТ позивачу завдано моральну шкоду, яка полягає в фізичних та душевних стражданнях, пов'язаних з ушкодженням здоров'я. Так, позивач тривалий час знаходиться на лікуванні, до цього часу здоров'я не відновилось, після травми позивачу тяжко виконувати домашню роботу, що змінило її звичний уклад життя та вимагає додаткових зусиль для його організації. Ухвалами Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області до участі у справі залучено третіх осіб - Приватне акціонерне товариство "Українська акціонерна страхова компанія АСКА", [PERSON]. В судовому засіданні позивач та її представник підтримали позовну заяву, просили її задовольнити на підставі доводів позовної заяви та письмових доказів по справі. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав, просив врахувати його матеріальне становище та зменшити розмір шкоди на підставі частин 2,4 ст.1193 Цивільного кодексу України. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, що містяться в матеріалах справи, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову частково виходячи з наступного. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 04 серпня 2012 року приблизно о 15 годин 30 хвилин, по вул. Карла Маркса в м. Павлограді зі сторони вул.Радянська в напрямку вул. Ст.Фронту рухався легковий автомобіль «Опель-Омега», державний номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON], який навпроти будинку № 19 допустив наїзд на велосипедиста [PERSON], яка перетинала проїзну частину зліва направо відносно руху автомобіля, в результаті наїзду [PERSON] заподіяно тілесні ушкодження середньої тяжкості. Постановою від 20.09.2013 року кримінальне провадження № 12013040370001289 від 20.03.2013 року закрито у зв'язку з відсутності в діянні ознак кримінального правопорушення відносно водія [PERSON], оскільки при даній дорожньо-траспортній пригоді тілесні ушкодження водій велосипеда [PERSON] спричинила своїми необережними діями в результаті порушення нею п.10.2 Правил дорожнього руху України, у зв'язку з чим в діях водія автомобіля марки «Опель-Омега», державний номерний знак [NUMBER], [PERSON] не міститься ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України. Речовий доказ, велосипед марки «Україна» повернуто власнику - [PERSON] (а.с.7-8). У зв'язку з дорожньо-траспортною пригодою позивач проходила лікування з 04.08.2012 року по 17.08.2012 року в комунальному закладі «Павлоградська міська лікарня №4», з 20.08.2012 року продовжує лікування в комунальному закладі «Павлоградська міська лікарня №1». У зв'язку з дорожньо-траспортною пригодою було пошкоджено велосипед марки «Україна», який належить [PERSON] Відповідно до норм ст.1187 Цивільного кодексу України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіган ням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небез пеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшко довується особою, яка на відповідній правовій підставі (пра но власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підви щену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підви щеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Таким джерелом визнається діяльність, пов'язана, зокрема, з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів (будь-яких), механізмів, обладнання. Особою, відповідальною за шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є особа, яка володіє таким джерелом на відповідній правовій підставі. Правовою підста вою володіння, яке є критерієм визначення особи, відпові дальної за шкоду, заподіяну джерелом підвищеної небезпе ки, може бути будь-яка правова підстава, що передбачена чи допускається актами цивільного законодавства. Як вбачається з роз'яснень, наданих Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ, в п.6 постанови Пленуму від 01.03.2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди (пункт 2.2 Правил дорожнього руху України). При цьому відповідачем застраховано ризик своєї цивільної відповідальності у Приватному акціонерному товаристві "Українська акціонерна страхова компанія АСКА", однак згідно інформації, наданої ПрАТ "Українська акціонерна страхова компанія АСКА", повідомлення про дорожньо-траспортну пригоду, яка сталась 04.08.2012 року, від страхувальника, відповідача по справі, до страхової компанії не надходило. Як вбачається з роз'яснень, наданих Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ, в п.16 постанови Пленуму від 01.03.2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» у разі невиконання особою, відповідальність якої застрахована, обов'язку письмового надання страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, шкода відшкодовується завдавачем шкоди. Відповідно до частин 2,4 ст.1193 ЦК України якщо груба необережність потерпілого сприяла виникненню або збільшенню шкоди, то залежно від ступеня вини потерпілого (а в разі вини особи, яка завдала шкоди, - також залежно від ступеня її вини) розмір відшкодування зменшується, якщо інше не встановлено законом. Суд може зменшити розмір відшкодування шкоди, завданої фізичною особою, залежно від її матеріального становища, крім випадків, коли шкоди завдано вчиненням злочину. Згідно роз'яснень, наданих Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ, в п.7 постанови Пленуму від 01.03.2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» правила частини четвертої статті 1193 ЦК про можливість зменшення розміру відшкодування шкоди, завданої фізичною особою, залежно від її матеріального становища, крім випадків, коли шкоди завдано вчиненням злочину, застосовуються у виняткових випадках, якщо відшкодування шкоди у повному розмірі неможливе або поставить відповідача у тяжке матеріальне становище. Крім того, зменшення розміру відповідальності особи, на яку покладено обов'язок відшкодувати шкоду, завдану каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, можливе за її письмовою вимогою, якщо працездатність потерпілого зросла порівняно з тією, яка була в нього на момент вирішення питання про відшкодування шкоди (стаття 1204 ЦК). При цьому порядок доведення таких обставин є аналогічним порядку, передбаченому для визначення втрати працездатності. При розгляді справи судом не встановлено, сторонами по справі не наведено обґрунтованих підстав для зменшення розміру відшкодування, враховуючи ушкодження здоров'я потерпілої, позивача по справі, в результаті дорожньо-траспортної пригоди. Враховуючи, що відповідач управляв на момент дорожньо-транспортної пригоди автомобілем на підставі водійського посвідчення та технічного паспорту на транспортний засіб, тобто володів автомобілем, джерелом підвищеної небезпеки, на відповідній правовій підставі, а завдання шкоди позивачу доведено матеріалами справи, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача матеріальну шкоду. Однак, при визначенні розміру матеріальної шкоди, судом враховано перелік ліків, які були призначені позивачу для лікування, згідно листів комунального закладу «Павлоградська міська лікарня №1», комунального закладу «Центр первинної медико-санітарної допомоги м.Павлограда» та даних медичної картки позивача, яка була оглянута в судовому засіданні, та квитанцій про купування таких ліків позивачем, а також докази купування позивачем деталей для ремонту її велосипеда «Україна» через пошкодження у зв'язку з дорожньо-транспортною пригодою, яка сталась 04 серпня 2012 року за участю сторін по справі, тому розмір матеріальної шкоди, який підлягає відшкодування відповідачем позивачу у зв'язку з пошкодженням велосипеда позивача та ушкодження здоров'я позивача становить 2060,99 грн. (490 грн. (вартість деталей для ремонту велосипеда «Україна») + 1570,99 грн. (вартість ліків) (а.с.4-6,9-13,73) Згідно зі змістом п.1 ч.2 ст.1167 Цивільного кодексу України моральна шкода відшкодовується незалежно від вини фізичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. Згідно ст. 23 Цивільного кодексу України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної особи. Згідно роз'яснень, наданих Верховним Судом України в п. 9 постанови Пленуму від 31.03.1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням у кожному конкретному випадку вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується характер і тривалість страждань, стан здоров'я потерпілого, тяжкість завданої травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотних вимушених змін у його життєвих та виробничих стосунках. Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, що роз'яснено судом представнику позивача в судовому засіданні. При вирішенні питання щодо стягнення моральної шкоди, суд приймає до уваги наслідки дорожньо-транспортної пригоди, ступінь ушкодження здоров'я позивача, а також доводи та докази завдання позивачу моральної шкоди. Виходячи з вищевикладеного, а також враховуючи характер заподіяної позивачу шкоди та обсяг перенесених позивачем страждань, суд вважає, що розумний, співрозмірний, достатній та справедливий розмір моральної шкоди не може перевищувати 500 грн. на користь позивача. Відповідно до ст.87 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. Постановою КМУ від 27 квітня 2006 року № 590 «Про граничні розміри компенсації витрат, пов'язаних з розглядом цивільних та адміністративних справ, і порядок їх компенсації за рахунок держави», в редакції станом на час розгляду справи, затверджено Граничні розміри компенсації витрат, пов'язаних з розглядом цивільних та адміністративних справ, відповідно до яких в цивільних справах граничний розмір компенсації витрат, пов'язаних з правовою допомогою сторін, на користь якої ухвалено судове рішення, якщо компенсація сплачується іншою стороною, не перевищує суму, що обчислюється, виходячи з того, що зазначеній особі, виплачується 40 відсотків розміру мінімальної заробітної плати за годину її роботи. Склад та розмір витрат, пов'язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування по справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов'язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). В матеріалах справи міститься договір про надання правової допомоги від 22 квітня 2014 року, укладений між позивачем та адвокатом [PERSON], копія свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю [PERSON] №1-314 від 09.11.2004 року, квитанція про оплату позивачем адвокату [PERSON] за надання правової допомоги (участь) у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про відшкодування шкоди грошових коштів в розмірі 500 грн. Таким чином, витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, оскільки надання таких послуг та їх оплата позивачем підтвердження матеріалами справи. Виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог частково. При цьому, суд вважає за необхідне роз'яснити позивачу, що відповідно до п.2 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі - за подання позовів про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, а також смертю фізичної особи.

Outcome: partial