Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-14 00:00:00

У квітні 2015 року позивач [PERSON] звернулася до Ленінського районного суду м. Харкова з позовною заявою у якій просить стягнути з [PERSON] на свою користь матеріальний збиток у сумі 129 488,11 грн., моральну шкоду у сумі 46\~000 грн. та судові витрати у сумі 1 770,46грн. (а.с. 2-5). В обгрунтування свого позову зазначила, що 05.12.2013 р. о 18 год. 10 хв. [PERSON] керуючи автомобілем MITSHUBISHI Space Star, державний номер [NUMBER] рухаючись по вул. Рилєєва в м. Харкові не виконав вимог дорожнього знаку 2.1. "Надати дорогу" та здійснив виїзд на вул. Муранова і допустив зіткнення з автомобілем OPEL VEKTRA, реєстраційний номер [NUMBER], який належав [PERSON], та рухався по вул. Муранова під керуванням [PERSON]. Постановою Ленінського районного суду м. Харкова від 30.12.2013 р. у справі № 642/11646/13-п [PERSON] був притягнутий до відповідальності за ст. 124 КУпАП у зв'язку з порушенням п. 8.4. ПДР України. Згідно висновку оцінювача звіт №1033 від 13.01.2014 р. про оцінку колісного транспортного засобу, вартість матеріального збитку спричиненого автомобілю OPEL VEKTRA, 2005 року випуску, номер кузову WOLOZCF6951095229, реєстраційний номер [NUMBER] складає 126 246,11 грн. Витрати на залучення оцінювача складають 800 грн, необхідність виклику евакуатора спричинила витрату 750 грн, зберігання пошкодженого авто на стоянці та одночасне проведення діагностики склало витрати на загальну суму 1692 грн. Таким чином, загальна сума матеріальних збитків склала 129 488,11грн. Крім того [PERSON] вважає що внаслідок ДТП їй спричинена моральна шкода яка полягає в душевних стражданнях яких вона зазнала в наслідок переляку за життя та здоров'я свого сина під час ДТП у зв'язку з протиправно поведінкою [PERSON] та пошкодженням належного їй автомобілю, яку вона оцінила в 46\~000 грн. Судом до участі у справі у співвідповідача було залучено ПрАТ СК "України". В подальшому [PERSON] уточнила свої позовні вимоги. Зазначила, що автомобіль OPEL VEKTRA, реєстраційний номер [NUMBER], був проданий нею на підставі нотаріально завіреної довіреності з правом керування та розпорядження третій особі за 40\~000 грн., у зв'язку з чим сума матеріальних збитків, яка належить до стягнення з [PERSON] на її користь складає 89 488,11 грн., сума моральної шкоди скаладає 46\~000 грн. та судові витрати у розмірі 1770,46 грн. (а.с. 111-112). У жовтні 2015 року [PERSON] звернувся до Ленінського районного суду м. Харкова із зустрічною позовною заявою, в якій просив визнати за ним право власності на автомобіль OPEL VEKTRA, 2005 року випуску, номер кузову WOLOZCF6951095229 реєстраційний номер [NUMBER], зобов'язати [PERSON] передати у власність [PERSON] зазначений автомобіль та покласти на відповідача судові витрати (а.с. 85). В обгрунтування зустрічного позову [PERSON] зазначив, що оскільки [PERSON] вимагає відшкодування повної вартості автомобілю OPEL VEKTRA, реєстраційний номер [NUMBER], то він в свою чергу при відшкодування вартості зазначеного майна, що не може використовуватися за призначенням, але має певну цінність, має право на отримання того що в даний час залишилося від автомобілю OPEL VEKTRA, реєстраційний номер [NUMBER]. Також в наданому до суду запереченні на позовні вимоги [PERSON] [PERSON] зазначив, що Звіт №1033 про визначення вартості матеріальної шкоди складений суб'єктом оціночної діяльності [PERSON] 13 січня 2014 р. має значні вади та розбіжності в датах та сумах та не може бути прийнятий судом у якості доказу по справі. Крім того, оскільки його цивільна відповідальність була застрахована в Приватному акціонерному товаристві Страхова компанія "Україна", поліс АС № 3965993 стягнення матеріальної шкоди належить здійснювати не з нього, а саме із відповідача ПрАТ СК "Україна" в першу чергу. Стосовно моральної шкоди зазначив, що вона відшкодовується потерпілому у випадку, якщо останній зазнав ушкодження здоровя під час дорожньо-транспортної пригоди. Оскільки [PERSON] в ДТП не тільки не постраждала, але навіть не була присутня на місці події, права на відшкодування моральної шкоди вона не має. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, проти зустрічного позову заперечував в повному обсязі. Відповідач за первісним позовом [PERSON] та його представник проти позовних вимог [PERSON] заперечували у повному обсязі, свої доводи виклали у письмових запереченнях на позов (а.с. 147-152). Свій зустрічний позов підтримали у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у ньому. Представник приватного акціонерного товариства страхова компанія «Україна» до судового засідання не з'явився. Про дату, час та місце слухання справи повідомлений був належним чином. Причини неявки суду не відомі. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, відповідача та його представника, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні правовідносини. 05.12.2013 р. о 18 год. 10 хв. [PERSON], керуючи автомобілем MITSHUBISHI Space Star, державний номер [NUMBER], рухаючись по вул. Рилєєва в м. Харкові не виконав вимог дорожнього знаку 2.1. "Надати дорогу" та здійснив виїзд на вул. Муранова і допустив зіткнення з автомобілем OPEL VEKTRA , реєстраційний номер [NUMBER], який належав [PERSON] Постановою Ленінського районного суду м. Харкова від 30.12.2013р. у справі № 642/11646/13-п [PERSON] був притягнутий до відповідальності за ст. 124 КУпАП у зв'язку з порушенням п.8.4. ПДР України та на нього був накладений штраф у сумі 340 грн. На момент ДТП цивільно-правова відповідальність водія [PERSON] була застрахована в Приватному акціонерному товаристві Страхова компанія "Україна", діючий на день ДТП поліс АС №3965993, ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну потерпілого - 50 000 грн.\~ Документи, які б підтврджували право власності [PERSON] на пошкоджений автомобіль на час ДТП - свідоцтво про реєстрацію права власності суду надані не були. Позивачем за первісним позовом [PERSON] до суду наданий Звіт №1033 про визначення вартості матеріальної шкоди складений суб'єктом оціночної діяльності [PERSON] 13 січня 2014 р. Згідно висновків даного Звіту ринкова вартість автомобілю OPEL VEKTRA, 2005 року випуску, номер кузову WOLOZCF6951095229, реєстраційний номер [NUMBER], який належить [PERSON], на час оцінки до настання пошкодження складає 110385,80 грн., вартість матеріальної шкоди спричиненої власнику пошкодженого автомобілю OPEL VEKTRA, 2005 року випуску, номер кузову WOLOZCF6951095229, реєстраційний номер [NUMBER], який належить [PERSON], на час оцінки складає 110 385,80 грн. Також на підтвердження понесених витрат [PERSON] до суду надані: Товарний чек № 19 від 05.12.2013 р. від ФОП [PERSON] на послуги евакуатора на суму 450 грн., Товарний чек № 20 від 07.12.2013 р. від ФОП [PERSON] на послуги евакуатора на суму 300 грн, наряд - замовлення № ЗН2 - 001869 на послуги від ПАТ "Харків-Авто" Філія ПАТ "Харків-АВТО" СТО - № 3 від 30.05.2014 р. з чеком про його сплату на суму 996,60 грн., з якого лише 460 грн. вартість безпосередньо послуг зберігання автомобілю, а усе інше вартість розібрання та діагностики пошкодженого автомобілю, Акт виконаних робіт № УЗ2 - 000161 від 20.09.2014 р. на суму 996 грн., Акт виконаних робіт № УЗ2 - 000161 від 31.05.2014 р. на роботи зі зберігання автомобілю в сумі 186 грн. Необхідність використання послуг двох евакуаторів, а також сплати за діагностику фактично знищеного автомобілю, що випливає зі Звіту № 1033 про визначення вартості матеріальної шкоди від 13 січня 2014 р. представник позивачки [PERSON] пояснити не зміг. Згідно зі\~ст. 61 ЦПК України\~обставини, встановлені судовим рішенням у адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Постанова у справі про адміністративне правопорушення обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалена постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Вина водія [PERSON] в пошкодженні автомобілю OPEL VEKTRA, 2005 року випуску, номер кузову WOLOZCF6951095229, реєстраційний номер [NUMBER], який належить [PERSON], повністю підтверджена зазначеною постановою суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили. \~Згідно зі ст. ст.\~11,\~60 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, кожна сторона зобо'вязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Так, в свою чергу позивачка за первісним позовом - [PERSON] надала до суду не допустимий доказ на підтвердження спричиненої їй матеріальної шкоди, а саме - Звіт № 1033 про визначення вартості матеріальної шкоди складений суб'єктом оціночної діяльності [PERSON] складений 13 січня 2014 р. Додатком, невід'ємною частиною та підставою для наданих розрахунків до нього йдуть Калькуляція № 1033/13, складена 02 вересня 2014 року та Прайс-лист на запчастини станом на 22 серпня 2014 року. Крім того, [PERSON] здійснював огляд автомобіля позивача два рази - 23.12.2013р. (протокол №1033) та 16.01.2014р. (протокол №1033/1). Обидва протоколи є додатками до Звіту № 1033 про визначення вартості матеріальної шкоди від 13.01.2014 р. В свою чергу в самому Звіті зазначено, що ринкова вартість пошкодженого автомобілю саме на час оцінки до настання пошкодження (грудень 2013 р.) складає 110 385,80грн. Таким чином з зазначеного доказу не можливо визначити дійсний час оцінки пошкодженого автомобілю, його дійсну ринкову вартість та вартість матеріальної шкоди спричиненої власнику пошкодженого авто на час оцінки. Про проведення товарознавчої експертизи [PERSON] та її представником до суду клопотання не надходило. Також суду [PERSON] не надано доказів, які підтверджували б її право власності на пошкоджений автомобіль на час ДТП. Разом з тим, позивачем [PERSON] не надані жодні належні та допустимі докази, що позивач виконала вимоги пп. 33.1.4 п. 33.1 ст. 33 "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" від 01.07.2004 року та невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надала страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу, що позбавило можливості страховика встановити факт дорожньо-транспортної пригоди, причини та обставини її настання тощо. Також позивачем [PERSON] не надано доказів про виконання вимог п. 33-1.1 ст. 33-1 "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" від 01.07.2004 року щодо сприяння позивачем страховику в розслідуванні причин та обставин дорожньо-транспортної пригоди, зокрема, повідомлення страховика про всі відомі позивачу обставини та надання для огляду та копіювання наявні документи щодо цієї дорожньо-транспортної пригоди протягом семи робочих днів з дня отримання нею відповідної інформації або документа. Не надано допустимих та належних доказів на підтвердження виконання позивачем [PERSON] вимог п. 35.1 ст. 35 "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" від 01.07.2004 року щодо подання страховику заяви про страхове відшкодування для отримання страхового відшкодування. Суду не надано жодних доказів, які б свідчили, що страховиком не приймалось рішення про відмову у виплаті страхового відшкодування. Посилання представника позивача [PERSON] на те, що позивач звертався в телефонному режимі до страховика з вимогами про виплату страхового відшкодування тощо, не є виконання вказаних вимог Закону, крім того, не доведено навіть факту повідомлення телефоном. Отже, в матеріалах справи відсутні докази, що позивач виконав вимоги "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" від 01.07.2004 року для отримання страхового відшкодування. Згідно з ч. 2\~ст. 59 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Будь-яких поважних причин ненадання позивачем за первісним позовом необхідних доказів у справі не встановлено. \~Відповідно до\~ст. 23 ЦК України\~особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода, зокрема,\~полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя, у душевних страждання, яких фізична особа зазнала у звязку\~із знищенням чи пошкодженням її майна. Відповідно до вимог\~ст. 1167 ЦК України\~моральна шкода, завдана особі, зокрема,\~неправомірними\~діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Згідно ст. 23 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" шкодою, заподіяною життю та здоровю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є .моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у звязку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя;" Також згідно ст. 26-1. зазначеного Закону Страховиком (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоровя під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоровю." Як вибачається з наведених норм діючого законодавства, моральна шкода відшкодовується потерпілому тільки якщо останній зазнав ушкодження здоровя під час дорожньо-транспортної пригоди. Позивачка [PERSON] під час дорожньо-транспортної пригоди 05.12.2013 р. ушкодження здоров'я не отримала та була відсутня в пошкодженому автомобілі на час скоєння ДТП. Також в обґрунтування заподіяної моральної шкоди позивачка [PERSON] не надала суду жодного письмового доказу та не зазначила чому саме таку суму вона бажає отримати у якості компенсації. Зазначене підтверджується і п. 4 Постановою Пленуму Верховного суду України N 4 від 31.03.95р. "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" "4. Відповідно до ст. 137 ЦПК у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується." У зв'язку з викладеним суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині відшкодування моральної шкоди задоволенню також не підлягають. Стосовно зустрічного позову [PERSON] необхідно зазначити наступне. Відповідно до розяснень Пленуму Верховного Суду України, викладених у п. 9 постанови від 27 березня 1992 р. № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», ухвалюючи рішення про стягнення на користь потерпілого відшкодування вартості майна, що не може використовуватися за призначенням, але має певну цінність, суд одночасно повинен вирішити питання про передачу цього майна після відшкодування збитків особі, відповідальній за шкоду. Оскільки позов [PERSON] задовільненню не підлягає, то відсутні і правові підстави для задоволення зустрічної позовної заяви [PERSON] Відповідно до вимог\~ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених\~статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з ч. 1\~ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Вказані норми\~ЦПК України\~закріплюють змагальність та диспозитивність цивільного процесу. При цьому суд враховує вимоги ч. 3\~ст. 27 ЦПК України\~про те, що особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно здійснювати свої права й виконувати процесуальні обов'язки. За таких обставин, у суду немає законних підстав для покладання на відповідача обов'язку сплати страхового відшкодування, рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи, що у задоволенні позовних вимог відмовлено, то судовий збір у розмірі 1770,46 грн. стягненню з відповідачів не підлягає. Суд постановляє рішення в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Outcome: dismissed