Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, в обґрунтування якого зазначив, що ТОВ «Луганське енергетичне об,єднання» здійснює постачання електричної енергії споживачам за регульованим тарифом на території Луганської області. Відповідач є власником будинку [ADDRESS] є побутовим споживачем. Відповідачу відкрито особовий рахунок [NUMBER] відповідно до договору №528-087 про користування електричною енергією побутовим споживачем від 24.10.2013 року. 12.05.2015 року під час чергової перевірки дотримання Правил користування електричною енергією для населення уповноваженими представниками ТОВ «Луганське енергетичне об,єднання» за зазначеною адресою було виявлено порушення відповідачем п.19 Правил користування електричною енергією для населення, використання побутовим споживачем електричної енергії для підприємницької діяльності, а саме, відповідачем використовувалася електроенергія для здійснення підприємницької діяльності ФОП [PERSON] ( [INFO]», розташований на подвір,ї будинку відповідача). Виявлене порушення було зафіксовано актом про порушення №824068 від 12.05.2015року, складеним уповноваженими представниками ТОВ «Луганське енергетичне об,єднання» в присутності дружини відповідача. 02.07.2015 року на засіданні комісії по розгляду актів розглянуто Акт №824068 від 12.05.2015 року та проведено розрахунок вартості облікової електроенергії внаслідок порушення споживачем ПКЕЕн. Вартість облікової електричної енергії внаслідок порушення споживачем ПКЕЕн складає 8196,46 грн. Відповідач з виявленим порушенням та донарахованою вартістю облікової електроенергії погодився та 20.07.2015 року звернувся з письмовою заявою про укладання договору реструктуризації виниклої заборгованості в результаті порушення ПКЕЕн. Позивачем було погоджено графік погашення заборгованості строком на шість місяців, про що відповідача було повідомлено в письмовій формі. Однак, відповідач відповідний договір укладати відмовився, суму заборгованості не сплатив. Посилаючись на викладене позивач просить стягнути з відповідача на користь ТОВ «Луганське енергетичне об,єднання» суму збитків у розмірі 8196,46 грн. та витрати по оплаті судового збору в сумі 243,60 грн. В судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримав у повному обсязі, надав суду пояснення, аналогічні викладеним у позові, та додатково суду пояснив, що 12.05.2015 року представниками позивача була проведена технічна перевірка, в ході якої було виявлено, що об'єктом постачання електроенергії є будинок, який належить відповідачу [PERSON] на праві власності. Поряд з будинком у дворі розташований гараж, який облаштований під магазин і в якому дружина відповідача здійснювала торгівлю продовольчих товарів, тобто здійснювала підприємницьку діяльність. Цей магазин має назву «[INFO]», оскільки біля входу в нього стояла переносна вивіска, на якій і містився такий напис. На дверях магазину містився графік його роботи. Окремого лічильника на приміщенні магазину, яке обладнане електропостачанням, з метою обліку спожитої електроенергії не встановлено. Вся електроенергія, спожита в приміщенні будинку і магазину, обліковувалась за допомогою лічильника, який встановлений на будинку відповідача. Відповідач здійснював оплату за спожиту електричну енергію за тарифами, які встановлені для побутових споживачів, а не для осіб, які здійснюють підприємницьку діяльність. Відповідач після складання представниками позивача акту про порушення від 12.05.2015 р. сам звернувся до позивача з заявою про укладення договору про реструктуризацію суми боргу строком на 12 місяців, але згодом відмовився укладати такий договір. Розрахунок збитків нараховано позивачем з березня 2013 року. Остання технічна перевірка лічильника відповідача проводилась в 2013 році, що підтверджується відповідним актом. В березні 2015 р. представниками позивача аналогічний акт про порушення було складено відносно дружини відповідача, але позивачем його було визнано недійсним. Під час складення акту про порушення від 12.05.2015 р. представниками позивача були зроблені фотографії приміщення магазину як зовні, так і всередині. Однак, стверджувати, що фотографії, які додані до позову, були зроблені саме 12.05.2015 р. не може, можливо відбулась помилка, і позивачем були надані фотографії, зроблені в березні 2015 р. під час складення акту про порушення відносно дружини відповідача [PERSON] Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив відмовити в їх задоволенні та пояснив, що йому на праві приватної власності належить будинок за адресою : [ADDRESS]. В цьому будинку він живе зі своєю дружиною [PERSON] У дворі будинку є гараж. Електроенергія, яка поставляється до будинку та гаражу, обліковується одним електролічильником. В гаражі стояли холодильники, в яких його дружина зберігала свій товар як підприємець. Дружина використовувала гараж не в якості магазину, а в якості складу. Магазину в приміщенні гаражу ніколи не було. Переносна вивіска з написом «[INFO]» дійсно стояла на вулиці біля гаражу, але щоб постачальники бачили куди потрібно під,їхати і вивантажити товар. Іноді в гараж приходили сусіди та купували у дружини товар, який там знаходився. В гаражі також була вивіска «Куточок покупця» для постачальників, на ній знаходились документи дружини як підприємця, що здійснювала виїзну торгівлю продуктами харчування, в тому числі на ринку. В лютому 2015 року його дружина припинила свою підприємницьку діяльність, а акт про порушення представниками позивача був складений в травні 2015 року. На його ім'я від позивача в липні 2015 року надійшло два попередження про відключення електроенергії. Щоб не відімкнули електроенергію, він звернувся до позивача з заявою про реструктуризацію боргу, але договір так і не уклав. Він вчасно здійснював плату за спожиту електроенергію, вважає, що боргу перед позивачем не має. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнала та суду пояснила, що з актом про порушення вона та відповідач не згодні, бо він був складений з порушеннями, оскільки підприємницька діяльність [PERSON] була припинена 04.02.2015р., а акт був складений в травні 2015 року. Після 04.02.2015 року підприємницька діяльність [PERSON] була припинена як юридично, так і фактично Гараж, розташований у дворі відповідача, це не магазин, а складське приміщення. Не згодна з тим, що фотографії, які надані позивачем та містяться в матеріалах справи, мають відношення до акту, складеного 12.05.2015 року. Ці фотографії мають відношення до акту про порушення, який був складений представниками позивача відносно [PERSON] в 2013 році. Не заперечує, що в гаражі, розташованому у дворі будинку відповідача, дійсно був магазин, в якому [PERSON] здійснювала торгівлю. Але це відбувалось з 2012 р. та до травня 2013 р., потім гараж вже слугував складським приміщенням. При складенні акту в травні 2015 р. представники відповідача ніяких доказів на підтвердження здійснення підприємницької діяльності не вимагали. Судом в порядку ст.ст.63, 180 ЦПК України для встановлення фактичних даних, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, були допитані свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Свідок [PERSON] суду пояснила, що вона працює контролером ТОВ «Луганське енергетичне об,єднання» Сєвєродонецького РЕМ. 12.05.2015р. вона та електромонтери [PERSON], [PERSON] прибули на [ADDRESS], де у дворі розташований гараж, переобладнаний в магазин. На землі перед цим магазином стояла вивіска, на якій було написано [INFO]» і графік роботи. Коли вони увійшли до приміщення магазину, побачили, що в ньому здійснюється торгівля продуктів харчування, знаходяться покупці. В магазині також був розташований «Куточок споживача», на якому була копія свідоцтва приватного підприємця. В магазині знаходився товар, цінники, ваги. Жінка, яка виявилась дружиною відповідача, відпускала товар покупцям. [PERSON] перевірив схему підключення лічильника обліку електроенергії і встановив, що всі прилади в магазині підключені під лічильник на фасаді будинку. В результаті цього був складений акт про порушення Правил користування електричною енергією для населення, оскільки оплата за електроенергію, яка була спожита в приміщенні магазину для здійснення підприємницької діяльності, здійснювалась як плата за використання електроенергії побутовим споживачем. [PERSON], яка здійснювала торгівлю в магазині, відмовилась підписати акт. Акт складався в її присутності, а самого відповідача не було. [PERSON] фотографував приміщення магазину. [PERSON] не казала представникам позивача, що вона не є приватним підприємцем, казала, що може закрити магазин, не говорила, що приміщення, де вони знаходяться, це не магазин, а склад. Свідок [PERSON] суду пояснив, що він працює електромонтером по експлуатації електролічильників в ТОВ »Луганське енергетичне об,єднання» Сєвєродонецького РЕМ. 12.05.2015 року йому та його колезі [PERSON] був виданий наряд на проведення технічної перевірки електролічильника і електропроводки за адресою [ADDRESS] В ході перевірки було встановлено, що за даною адресою в приміщенні гаражу знаходиться магазин, а плата за електроенергію, яка споживається в ньому, здійснювалась як за використання електроенергії побутовим споживачем. В результаті цього був вкладений акт про порушення Правил користування електричною енергією для населення. Акт був складений відносно власника будинку, у дворі якого знаходився цей магазин, в присутності жінки, яка була за прилавком і здійснювала торгівлю харчовими продуктами. Оскільки ця жінка, яка виявилась дружиною власника будинку, від підпису в акті відмовилась, він викликав третього члена бригади [PERSON] Ним особисто була проведена фотозйомка приміщення магазину. Він стверджує, що приміщення, в якому вони склали акт 12.05.2015 р., було приміщенням саме магазину, до якого був вільний вхід. Поки вони проводили перевірку та складали акт до магазину привозили товар, хліб. Біля приміщення магазину стояла переносна вивіска. В магазині були розташовані вітрини, цінники, товар, «Куточок споживача». За даною адресою він як працівник в ТОВ «Луганське енергетичне об,єднання» Сєвєродонецького РЕМ був два рази і робив фотозйомку приміщення магазину. Можливо фотографії, які містяться в матеріалах справи, були зроблені ним в березні 2015 року. Але він і в березні і в травні 2015р. під час складення актів про порушення Правил користування електричною енергією для населення здійснював фотозйомку. В травні 2015 року він здійснював фотозйомку мобільним телефоном «Сігма», чому в акті зазначено «Нокіа», пояснити не може, можливо виникла якась помилка. Свідок [PERSON] суду пояснив, що станом на 12.05.2015 р. він працював електромонтером ТОВ »Луганське енергетичне об,єднання» Сєвєродонецького РЕМ. В травні 2015 року йому зателефонувала контролер [PERSON] і попросила підійти за [ADDRESS] оскільки особа, в присутності якої складався акт про порушення Правил користування електричною енергією для населення, відмовилась його підписувати. Він прийшов за вказаною адресою, його ознайомили з актом, який був складений внаслідок того, що приміщення магазину, розташоване в гаражі, було підключено до лічильника побутового споживання. Біля входу до магазину була розташована вивіска з позначкою «[INFO]». В магазині були цінники,товар. При ньому до магазину заходив покупець. [PERSON] здійснював фотозйомку приміщення магазину. Станом на 12.05.2015 р. в приміщенні магазину була така обстановка як і на фотографіях, які містяться в матеріалах справи. Свідок [PERSON] суду пояснила, що в 2012 році вона була зареєстрована в якості фізичної особи -підприємця. В лютому 2015 року вона припинила підприємницьку діяльність у встановленому законом порядку. З листопада 2012 р. по березень 2013 р. дійсно в приміщенні гаражу, який розташований у дворі будинку, який належить її чоловікові [PERSON], існував магазин. Після цього вона здійснювала виїзну торгівлю. 12.05.2015р. торгівлю в приміщенні гаражу вона не здійснювала. Фотозйомка приміщення гаражу представниками позивача проводилась в 2013 році під час складення акту про порушення відносно її чоловіка [PERSON] Вона не бачила, щоб при складенні акту 12.05.2015 р. робили фотозйомку. Ніяких документів на підтвердження права здійснювати підприємницьку діяльність при складенні акту представники позивача від неї не вимагали. 12.05.2015р. представники позивача дійсно приходили в приміщення гаражу, в якому були продовольчі товари, холодильники, але це приміщення вона використовувала як склад. Вивіску магазину в 2015р. вона вже не виставляла на вулицю. Цінники на товар могли бути в приміщенні складу в травні 2015року. Сусіди могли прийти до неї в гараж і купити щось. Визнає, що частково здійснювала торгівлю товаром, що знаходився у неї в гаражі. Свідок [PERSON] суду пояснив,що він працює інспектором Рубіжанського відділу поліції Головного управління національної поліції України. Йому як дільничному інспектору, який обслуговував територію [ADDRESS], що на цій вулиці в приміщенні гаражу був розташований продовольчій магазин «[INFO]». Зі слів одного з сусідів, який проживає поряд з будинком, у дворі якого розташований цей магазин, йому відомо, що він закрився приблизно 01 липня 2015 року. Зі слів інших сусідів в грудні 2015 року йому стало відомо, що магазин закрився приблизно півроку тому. В 2014 році він особисто як покупець заходив до цього магазину і бачив, що він працював. Суд, розглянувши справу в межах заявлених вимог, дослідивши докази, що маються в матеріалах справи, вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що позивач є постачальником електричної енергії, а відповідач [PERSON], проживаючи у [ADDRESS], є власником будинку і побутовим споживачем електричної енергії. Відповідачу відкритий особовий рахунок №528-087 відповідно до договору № 528-087 від 24.10.2013 року про користування електричною енергією побутовим споживачем. При укладенні договору сторони обумовили права і обов'язки кожного з них з приводу постачання електроенергії та відповідальність за неналежне виконання умов договору. (а.с.23). Відповідно до ст. 26 Закону України „Про електроенергетику" споживання енергії можливе лише на підставі договору з енергопостачальником. Споживач енергії несе відповідальність за порушення умов договору з енергопостачальником та правил користування електричною і тепловою енергією та виконання приписів державних інспекцій з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної та теплової енергії згідно із законодавством України. Правила користування електричною і тепловою енергією для населення затверджуються Кабінетом Міністрів України. У відповідності до ч.1 ст.714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов'язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов'язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону. У відповідності до ст..611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків. Як встановлено судом, 12.05.2015 року під час чергової перевірки представниками ТОВ «Луганське енергетичне об,єднання» Сєвєродонецького РЕМ за адресою: [ADDRESS] було виявлено порушення п.19 "Правил користування електричною енергією для населення", а саме використання електричної енергії побутовим споживачем для підприємницької діяльності ПП Стяглюк - магазин, про що відносно відповідача [PERSON] було складено акт №824068 від 12.05.2015 року (а.с.12-13). Акт було підписано трьома представниками енергопостачальника та складено в присутності члена сім,ї відповідача [PERSON], яка від підпису в акті відмовилась. Одночасно, 12.05.2015 року представниками ТОВ «Луганське енергетичне об,єднання» Сєвєродонецького РЕМ було складено акт розподілу електричної потужності на побутові потреби та на потреби підприємницької діяльності (а.с.15). Пунктом 19 "Правил користування електричною енергією для населення", затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року № 1357 із змінами і доповненнями, передбачено , що розрахунки населення за спожиту електричну енергію здійснюються за діючими тарифами (цінами) для населення на підставі показань приладів обліку. Громадяни - суб'єкти підприємницької діяльності оплачують електричну енергію, спожиту на потреби підприємницької діяльності, за відповідним тарифом (ціною). При цьому, пунктом 12 указаних Правил встановлено, що у разі споживання електричної енергії громадянами - суб'єктами підприємницької діяльності для потреб такої діяльності ведеться окремий облік. Згідно п. 42 ПКЕЕН споживач електричної енергії зобов'язаний дотримуватися вимог нормативно-технічних документів та договору; оплачувати спожиту електричну енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та цих Правил. Відповідно до п. 48 ПКЕЕН споживач несе відповідальність згідно із законодавством за порушення правил користування електричною енергією, розкрадання електричної енергії у разі самовільного підключення до електромереж і споживання електричної енергії без приладів обліку. З наданого позивачем розрахунку різниці вартості облікованої електричної енергії, здійсненого за період з 30.03.2013 р. по 12.05.2015 р., за Актом про порушення споживачем «Правил користування електричною енергією для населення» від 12.05.2015р № 824068, вбачається, що розмір збитку склав 8296 грн. 46 коп. (а.с.7). Зазначений розрахунок відповідачем та його представником не оспорювався. 20.07.2015 року відповідач звернувся до позивача з письмовою заявою про укладення договору реструктуризації за електричну енергію в сумі 8196,46 грн. строком на 12 місяців (а.с.19), однак, як було встановлено судом, зазначений договір між сторонами не укладений. Відповідач у добровільному порядку нараховану суму відшкодувати відмовився. Відповідно до ст.ст.10,60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Як на підставу для відмови в задоволенні позову відповідач послався на те, що в приміщенні гаражу, який розташований у дворі належного йому будинку, ніколи не існувало магазину, в якому здійснювалась підприємницька діяльність. Представник відповідача зазначила, що в даномугаражі дійсно в період часу з 2012 р. по травень 2013 р. був магазин, в якому [PERSON] здійснювала торгівлю, потім гараж вже слугував складським приміщенням. Зазначене представником відповідача підтвердила в судовому засіданні свідок [PERSON] Окрім того, представник відповідача зазначила, що станом на дату складення акту вже було проведено державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичної особи -підприємця [PERSON], після травня 2013 р. і станом на день складення акту про порушення ПКЕЕН - 12.05.2015 р. в приміщенні гаражу підприємницька діяльність не здійснювалась. Як було встановлено судом і вбачається з матеріалів справи, [PERSON], яка є дружиною відповідача і проживає з ним за однією адресою, з 11.09.2012 року була зареєстрована суб,єктом підприємницької діяльності та мала право здійснювати роздрібну торгівлю з лотків і на ринках харчовими продуктами, напоями та тютюновими виробами. Підприємницька діяльність [PERSON] була припинена 04.02.2015 року, про що було внесено відповідний запис про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичною особою-підприємцем. (а.с.17,18,45) Однак, зазначені вище доводи відповідача та його представника, а також показання свідка [PERSON] в тій частині, що станом на день складення акту про порушення ПКЕЕН - 12.05.2015 р. і до цієї дати в приміщенні гаражу, який розташований у дворі будинку, який належить відповідачу, підприємницька діяльність не здійснювалась, спростовуються показаннями свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], які узгоджуються між собою та не протирічать іншим наявним у справі доказам. Окрім того, сам відповідач та свідок [PERSON] в суді пояснили, що хоча 04.02.2015 р. і було проведено державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичної особи -підприємця [PERSON], до приміщення гаражу іноді приходили сусіди, яким [PERSON] продавала продукти харчування. При цьому, надані позивачем в якості додатку до акту про порушення ПКЕЕН від 12.05.2015 р. фотографії (а.с.31) не можна вважати належним і допустимим доказом, у розумінні ст.ст.58,59 ЦПК України, оскільки в судовому засіданні представником позивача не було доведено, що ці фотографії були зроблені саме 12.05.2015 р. під час складення акту про порушення відносно відповідача. Таким чином, судом було встановлено, що станом на день складення відносно відповідача [PERSON] акту про порушення ПКЕЕН - 12.05.2015 р. в приміщенні гаражу, розташованого у дворі належного йому на праві власності будинку [ADDRESS] була облаштована торгівельна точка, де здійснювалась торгівля продовольчими товарами, тобто фактично здійснювалась підприємницька діяльність, а відповідач, що споживав електроенергію на потреби підприємницької діяльності за вищевказаною адресою, її окремий облік не вів, кошти сплачував за спожиту електроенергію по тарифам для населення. Отже,суд вважає доведеним, що відповідач своїми діями порушив п.19 "Правил користування електричною енергію для населення», внаслідок чого завдав майнових збитків позивачеві, тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. В силу ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 243,60 грн. сплаченого судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved