Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, мотивуючи свої вимоги тим, що у [ADDRESS], проживають та зареєстровані діти, [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] Зазначає, що діти проживають із бабусею [PERSON], оскільки мати [PERSON] померла [INFO]., що підтверджуєте свідоцтвом про смерть від 11.03.2016 року серія [NUMBER], виданої виконавчим комітетом Малехівської сільської рад Жовківського району Львівської області. Крім цього зазначає, що батько дітей [PERSON] не проживає на території України. У 2007 році виїхав за межі України і з цього часу жодного разу не з'являвся, життям дітей не цікавився. Вказує, що у зв'язку зі смертю [PERSON] та залишення неповнолітніх дітей без батьківської опіки, виконавчим комітетом Малехівської сільської ради прийнято рішення від 05.10.2016 р. № 13 «Про надання висновку органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав», згідно якого виконавчий комітет Малехівської сільської ради вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON], 1944 р.н.. громадянина Грузії щодо його неповнолітніх дочок [PERSON] та [PERSON]. Крім цього вказує, що враховуючи те, що батько [PERSON] не виконує свої батьківські обов'язки щодо виховання дочок, не дбає про стан їх здоров'я, не забезпечує дітей харчуванням, не створює належних умов для проживання дочок, беручи до уваги інтереси дітей, Малехівська сільська рада, як орган опіки та піклування, вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON], [INFO], відносно дочок [PERSON], [INFO] та [PERSON]. [INFO] Просить позов задоволити. Представник позивача в судове засідання не з'явився, однак подав до адресу суду заяву у якій просить розглядати справу у його відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Просить позов задовольнити. Позивач у позовній заяві вказує адресу проживання відповідача [ADDRESS] З відповіді на запит щодо надання суду інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання відповідача вбачається, що відповідач [PERSON], в с. Малехів Жовківського району Львівської області не зареєстрований та не проживає. Відповідно до ст. 110 ч. 9, 10 ЦПК України, позови до відповідача, місце реєстрації проживання або перебування якого невідоме, пред'являються за місцезнаходженням майна відповідача чи за останнім відомим зареєстрованим його місцем проживання або перебування чи постійного його заняття (роботи). Позови до відповідача, який не має в Україні місця проживання чи перебування, можуть пред'являтися за місцезнаходженням його майна або за останнім відомим зареєстрованим місцем його проживання чи перебування в Україні. Відповідно до ч. 9 ст. 74 ЦПК України, відповідач, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається в суд через оголошення у пресі. З опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про час і місце розгляду справи. На ці випадки поширюється правило частини четвертої цієї статті. З випуску газети «Високий замок» № 147 (5547), вбачається, що відповідач був належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи. Відповідно до ст. 169 ч. 4 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). А тому суд постановив провести по справі заочний розгляд та постановити заочне рішення. Представник третьої особи, Жовківської районної державної адміністрації, в судове засідання не з'явилась, однак подала до адресу суду заяву у якій просить розглядати справу у її відсутності. Позовні вимоги викладені у позовній заяві підтримує в повному обсязі. Просить позов задовольнити. Щодо винесення заочного рішення не заперечує. Представник третьої особи, [PERSON] в судове засідання не з'явилась, однак подала до адресу суду заяву у якій просить розглядати справу у відсутності третьої особи. Позовні вимоги викладені у позовній заяві підтримує в повному обсязі. Просить позов задовольнити. Щодо винесення заочного рішення не заперечує. Оскільки сторони в судове засідання не з'явились, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксація судового засідання з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги належить задовольнити частково з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 164 ч. 1 ч. 2 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], 06.06.2006 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Жовківського РУЮ, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, про що в Книзі реєстрації шлюбів 06.06.2006 року зроблено відповідний актовий запис за № 37. Після реєстрації шлюбу присвоєно прізвище - [PERSON]. Відповідно до копій свідоцтв про народження серії [NUMBER], серії [NUMBER], [PERSON], є батьком [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER], [PERSON], померла [INFO]. Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму ВСУ "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" від 30.03.2007 р. № 3, ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Відповідно до висновку виконкому Малехівської сільської ради Жовківського району (як органу опіки та піклування) про доцільність позбавлення батьківських прав від 05.10.2016 року, Малехівська сільска рада, вважає за доцільне позбавити батьківських прав гр. [PERSON], 1944 р.н., щодо його неповнолітніх дочок : [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] Таким чином, судом встановлено, що у відповідача не вбачається бажання приймати участь у вихованні, матеріальному утриманні дітей, підвищенні рівня їх знань та оздоровлення дітей. Згідно зі ст. 150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати честь та гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до Закону України "Про охорону дитинства" батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Позбавлення батьківських прав або відібрання дитини у батьків без позбавлення їх цих прав не звільняє батьків від обов'язку утримувати дітей. Як випливає зі змісту положень принципу 6 Декларації прав дитини проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН від 20.11.1959 р. - дитина для повного і гармонізаційного розвитку її особи потребує любові і розуміння, вона повинна зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Згідно роз'яснень, які містяться у п. 15 Постанови пленуму Верховного суду України № 3 від 30.03.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" позбавлення батьківських прав, тобто прав на виховання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та інші, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтується на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла 18 років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 Сімейного кодексу України. Позбавлення батьківських прав є крайньою мірою сімейно-правового характеру, вона застосовується до батьків, що не забезпечують належне виховання своїх дітей. По змісту Закону ухилення повинно бути навмисним, коли особа повністю розуміє наслідки своєї винної поведінки. Обов'язок батьків по утриманню дітей до досягнення ними повноліття закріплена в ч. 2 ст. 51 Конституції України та ст. 180 Сімейного кодексу України. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, редакція зі змінами, схваленими резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21.12.1995 року, батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Оцінюючи досліджені докази в їх сукупності, суд приходить до переконання, що позовна заява в частині позбавлення батьківських прав є підставною і підлягає задоволенню, оскільки відповідач без поважних причин не виявляє щодо своїх доньок батьківського піклування, ухиляється від виконання свого обов'язку по вихованню дітей, маючи юридичну і фактичну можливість до вчинення відповідних дій, які становлять зміст батьківського обов'язку, а тому його слід позбавити батьківських прав. Стосовно вимог позивача про стягнення аліментів на утримання дітей, суд приходить до наступного. Сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, від якого у них народилась двоє доньок : [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] З довідки виданої Малехівською сільською радою Жлвківського району № 1290 від 11.10.2016 року, вбачається, що [PERSON] дійсно зареєстрована та проживає за адресою : [ADDRESS] в будинку, який їй належить. Окрім цього в будинку зареєстровані, її онуки, [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] З характеристики на гр. [PERSON] від 10.10.2016 року, вбачається, що гр. [PERSON], [INFO], зареєстрована та проживає за адресою : [ADDRESS]. Громадянка України. Вдова, пенсіонерка. Проживає у власному будинку разом з неповнолітніми онуками - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], мати яких померла [INFO] і діти залишились сиротами без батьківського піклування. Окрім цього з даної характеристики вбачається, що гр. [PERSON] характеризується як законопослушна громадянка. З боку мешканців скарг та заяв на гр. [PERSON] до сільської ради не надходило. З акту обстеження матеріально-побутових умов сім»ї № 1290/V від 11.10.2016 року, вбачається, що гр. [PERSON] потребує матеріальної допомоги на утриманні дітей. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Суд враховує те, що діти проживають разом з бабусею, а відтак, знаходяться на її утриманні. Відповідач не бере участь в матеріальному забезпеченні дітей, а тому суд приходить до висновку, що з нього слід стягувати аліменти в примусовому порядку. При визначенні розміру аліментів суд враховує : - стан здоров'я та матеріальне становище дітей, які не хворіють, майна у власності не мають, самостійних доходів не отримують; - стан здоров'я та матеріальне становище їх бабусі - третьої особи по справі, яка не працює, пенсіонер, інвалідності не має, будь-яких інших доходів не отримує; - стан здоров'я та матеріальне становище їх батька - відповідача по справі і платника аліментів, який не хворіє, інвалідності не має, не працю, є працездатним, а відтак, може надавати допомогу на утримання дітей в твердій грошовій сумі. Якщо батько, мати працюють, розмір аліментів визначається в частці від заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (ст. 182, 183 СК України). Якщо ж платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу отримує в натурі (ст. 184 СК України), суд може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Тому суд, з врахуванням всіх вище перелічених обставин, приходить до переконання, що з відповідача слід стягувати аліменти на утримання неповнолітніх дітей в твердій грошовій сумі, в розмірі по 500 грн. на кожну дитину щомісячно, а всього 1 000 грн., починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до досягнення дітьми повноліття. Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути в користь позивача судовий збір, який той сплатив при подачі позову до суду. Таким чином, позовні вимоги позивача щодо стягнення аліментів підлягають до часткового задоволення. Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв'язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для часткового задоволення позовних вимог Виконавчого комітету Малехівської сільської ради Жовківського району.

Outcome: partial