Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-21 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом, в якому вказує, що [INFO] померла його мати - [PERSON] , яка проживала в житловому будинку [ADDRESS] . Відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за законом від 9 вересня 2014 року він успадкував земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належала його матері. Для оформлення свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, який розташований по [ADDRESS] він звернувся до Тиврівської державної нотаріальної контори. 16.10.2019 року від нотаріуса Тиврівської державної нотаріальної контори він отримав постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дії для отримання свідоцтва про право власності на спадковий житловий будинок за вищевказаною адресою. Державний нотаріус свою відмову мотивує тим, що відповідно свідоцтва №18 від 10.02.1991 року про право особистої власності на домоволодіння в [ADDRESS] належить колгоспному двору, голова якого - [PERSON] . Оформити своє спадкове права на житловий будинок з господарськими будівлями він не може, оскільки свідоцтво про право особистої власності на домоволодіння не є документом, що свідчить про перебування його у власності лише [PERSON] . На день смерті матері вона перебувала за місцем його проживання, що підтверджено рішенням Тиврівського районного суду від 29.04.2014р. Заяву про відмову від спадщини до нотаріальної контори він не подавав, а отже фактично спадщину прийняв. Просить визнати за ним права та обов`язки спадкодавця на житловий будинок літера А-Ічж та господарську будівлю літера Б-чн, що розташовані в [ADDRESS] . В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просить їх задоволити. Представник відповідача Василівської сільської ради в судове засідання не з`явився, подав заяву, відповідно до якої просить справу розглянути у його відсутності, позов визнає. Суд, вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч.1, ч.6 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч.1 ст.120 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) майно колгоспного двору належить його членам на праві спільної сумісної власності. Згідно ч.1 ст.121 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) володіння, користування і розпорядження майном колгоспного двору здійснюється за згодою всіх членів двору. Згідно ч.2 ст.123 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Судом встановлено, що [INFO] в с.Василівка Тиврівського району Вінницької області померла [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про смерть (а.с.4). Позивач [PERSON] - її спадкоємець за законом, спадщину прийняв, що стверджується Свідоцтвом про право на спадщину за законом від 09.09.2014 на земельну ділянку (а.с.6). Відповідно до технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами в [ADDRESS] , до домоволодіння входять житловий будинок "А" з верандою "а", літня кухня та сарай "Б", погріб "п/Б", огорожа №1, ворота з хвірткою №2, хвіртка №3, рік спорудження усіх споруд - 1968. [PERSON] успадкував земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належала його матері, що стверджується Свідоцтвом про право на спадщину за законом від 9 вересня 2014 року (а.с.6). Відповідно до Свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння № [NUMBER] , виданого виконкомом Василівської сільської ради Тиврівського району Вінницької області 10 лютого 1991 року, вказане домоволодіння належить колгоспному двору, головою якого є [PERSON] . Зазначене свідоцтво про право особистої власності на домоволодіння не є документом, що свідчить про перебування його у власності лише померлої [PERSON] , так як вказує, що двір є колгоспним. Про існування інших членів та їхні частки в свідоцтві не зазначено, будь-яких доказів позивачем, не надано, а тому неможливо встановити частки всіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних, що було передбачено ч.2 ст.123 ЦК УРСР Суд вважає, що посилання позивача на викопіювання з плану землекористування Василівської сільської ради Тиврівського району з визначеним місцем розташування земельних ділянок [PERSON] (а.с.50) та витяг з рішення 15 сесії 21 скликання від 15.12.1993 р. "Про передачу земельних ділянок у приватну власність громадян" (а.с.51-52), як на підтвердження вимог, є безпідставними, оскільки дані документи не дають змоги визначити розмір частки колгоспного двору, який може бути успадковано після смерті [PERSON] . Будь-яких доказів про склад колгоспного двору, кількість його членів, розмір їх часток суду не надано та в судовому засіданні не встановлено, а тому суд відмовляє у задоволенні позову про визнання за [PERSON] в порядку спадкування права та обов`язків спадкодавця на житловий будинок літера А-Ічж та господарську будівлю літера Б-чн, що розташовані за адресою: [ADDRESS] .

Outcome: dismissed