Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-26 00:00:00

Позивач [PERSON]звернулась до суду з вищевказаним позовом і просить ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача [PERSON] на її користь несплачену суму аліментів за період з 01.04 2015 року по 31.05.2017 року включно - 294402,82 грн. та стягнути пеню за несвоєчасну сплату сум аліментів повністю за даний період, що становить 1324631,32 грн., (загальна сума боргу 1619034,14 грн.). В обґрунтування своїх вимог зазначила, що заочним рішенням Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 28.08.2014 року з [PERSON] на її користь стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше мінімального розміру, встановленого законом для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 22.07.2014 року і до досягнення його повноліття, тобто до 06.03.2020 року, але відповідач сплачує аліменти стільки, скільки вважає за потрібне, без врахування реального розміру його доходів та вимог чинного законодавства України. За період з 01.04.2015 року відповідач працював у Ізраїлі тривалий час і отримував там заробітну плату, яка значно вища за рівень зарплати в Україні. З вказаних заробітків не було сплачено 1/3 частини доходів на утримання дитини (аліментів). За час знаходження [PERSON] в Україні він повинен був сплачувати 1/3 частину своїх доходів за періоди роботи, а за час коли він не працював, сплачувати 1/3 частину від середньої зарплати по Кіровоградській області за відповідні місяці. Перший раз відповідач був в Ізраїлі на заробітках 475 днів, вдруге 182 дні. Якщо він отримував заробітну плату 1700 доларів США на місяць, то заробив за вказані періоди за офіційним курсом за першу поїздку 26196.72 х 25.8074 = 676069.23 грн.; за другу 9865.57х26.5609 = 262038.42 грн. З вказаних сум 1/3 частина повинна бути стягнута, як аліменти на дитину (676069.23+262038.42):3 = 312702.55 грн. Заборгованість по аліментам за кожен з вказаних в позові місяців (коли [PERSON] не був на заробітках за кордоном) повинен розраховуватися по формулі: (розмір середньої зарплати, кількість днів у місяці) х (кількість днів у відповідному місяці коли [PERSON] офіційно не працював і не був на заробітках за кордоном). Сумарно відповідач повинен був сплатити аліменти за період з 01.04.2015 року по 31.05.2017 рік в сумі 319383.92 грн., ним же сплачено за вказаний період 24981.10 грн., отже його борг за несплачені аліменти складає 319383.92 грн. - 24981.10 грн. = 294402.82 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов"язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала у повному обсязі та додала, що в даній справі загальновідомими є обставини, які є загальнодоступними в Інтернеті, стосовно можливості поїздок громадян України в Ізраїль та в країни Європи. Відповідач систематично виїздив за кордон на заробітки, отримував там заробітну плату, а аліменти сплачував не в повному обсязі. Він ухиляється від надання доказів, щодо цілі своїх поїздок за кордон, вводить суд в оману, а тому необхідно його забов"язати надати відповідні докази. Крім того, зазначила, що на чисельні звернення до відділу ДВС з проханням зробити запити відносно працевлаштування відповідача за кордоном і перерахуванням боргу відносно стягнення аліментів, державний виконавець не реагував, а лише надавав довідки про начебто відсутність боргів з різними цифрами за одні й ті самі періоди. Розмір аліментів 1/3 частину від доходу, треба було рахувати з його реальних заробітків за кордоном. Просить задовольнити позовні вимоги з урахуванням обґрунтованості наданих нею розрахунків. Відповідач та його представник позовні вимоги [PERSON] не визнали і в судовому засіданні пояснили, що позивач раніше зверталась до суду з позовом про стягнення заборгованості по аліментам і стягнення неустойки пені. Рішенням апеляційного суду Кіровоградської області від 10.11.2016 року (провадження № 22-ц/781/1902/16), в цій частині позовних вимог відмовлено з підстав недоведеності існування такої заборгованості. Щодо гіпотетичного працевлаштування відповідача за кордоном та можливих закордонних заробітків зазначають, що це тільки припущення позивача та його представника. Відповіді Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України є підтвердженням лише перетину кордонів України, а не встановленням факту працевлаштування відповідача. Відповідач сплачує аліменти, крім того надає сину додаткову матеріальну допомогу. На день розгляду справи в суді, заборгованість по сплаті аліментів відсутня. Зокрема, щодо розрахунку середнього заробітку відповідача, вважають, що державний виконавець Світловодського відділу ДВС ГТУЮ в Кіровоградській області вірно виходив з відомостей наданих відділом статистики в м. Світловодську та Світловодському районі Кіровоградської області. Просять відмовити в задоволенні позову за його безпідставності. Представник Світловодського міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ у Кіровоградській області [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що відповідач дійсно мав заборгованість по сплаті аліментів, однак згідно квитанції від 23.11.2017 року погасив заборгованість у розмірі 5205,46 грн. та станом на 23.11.2017 року має переплату у розмірі 0,65 грн. Крім того, з метою встановлення джерел доходу та майнового стану відповідача ним виконувались усі вимоги Закону України «Про виконавче провадження», направлялись запити до ДПСУ, УПФУ, Державного агентства рибного господарства, ВДАІ. У вирішенні даного спору покладається на розсуд суду. Заслухавши думку представника позивача, відповідача та його представника, представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що заочним рішенням Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 28 серпня 2014 року стягнуто з [PERSON], [INFO], ідентифікаційний номер - [NUMBER], аліменти на користь [PERSON] Ії Ігорівни, [INFO], ідентифікаційний номер - [NUMBER], на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше мінімального розміру, встановленого законом, для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 22 липня 2014 року і до досягнення повноліття [PERSON], тобто до 06.03.2020 року. На виконання цього рішення судом 02 вересня 2014 року позивачу був виданий виконавчий лист № 401/3330/14-ц, який нею був звернутий до примусового виконання, та з цього часу перебував на виконанні Світловодського міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ у Кіровоградській області. З довідок державного виконавця за різні періоди слідує, що у [PERSON] мається заборгованість за липень-серпень 2014 року, серпень-жовтень 2015 року, вересень, листопад 2016 року, січень, березень, квітень, червень 2017 року (а.с. 12, 39, 54, 55, 58, 124, 128, 136, 137). Згідно наявної в матеріалах справи копії квитанції від 23 листопада 2017 року відповідач перерахував на користь позивача заборгованість по сплаті аліментів у розмірі 5205,46 грн. (а.с. 138). Відповідно до статті 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. В постановах Верховного Суду України від 11 вересня 2013 р. (справа № 6-81цс13), від 01 жовтня 2014 р. (справа № 6-149цс14) зазначено, що оскільки аліменти призначаються та виплачуються щомісячно, то неустойка (пеня) від суми несплачених аліментів нараховується не на загальну суму заборгованості, а на суму чергового несплаченого місячного платежу. При цьому її нарахування не обмежується тим місяцем, коли мали бути сплачені аліменти, а здійснюється за кожен день прострочення за кожним місячним платежем окремо до повного погашення заборгованості. Проте у справі від 03 лютого 2016 р. Верховний Суд України відступив від цієї правової позиції щодо застосування ч. 1 ст. 196 СК України, зазначивши, що розрахунок пені за цією нормою має відбуватись в наступний спосіб: пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, у якому не проводилось стягнення аліментів, але при цьому сума заборгованості зі сплати аліментів за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались. Тобто, неустойка (пеня) за один місяць обчислюється так: заборгованість зі сплати аліментів за один місяць помножена на 1 % пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен з прострочених платежів (за кожен місяць). Таким чином, з урахуванням вказаної правової позиції судом здійснюється розрахунок пені за липень 2014 року, серпень 2014 року, серпень 2015 року, вересень 2015 року, жовтень 2015 року, вересень 2016 року, листопад 2016 року та січень, березень, квітень, червень 2017 року на підставі розрахунку заборгованості по аліментам, здійсненого державним виконавцем Давидовим В.О. (а.с. 137), оскільки саме ця заборгованість встановлена, як правильна і визнана відповідачем у судовому засіданні. У цей період відповідач аліменти не сплачував, тому всі нараховані суми аліментів у цей період перетворились на заборгованість. Наводиться розрахунок пені за 2014 рік: - липень: аліменти 258,60 грн., пеня 1 % - 2,59 грн. х 31 = 80,29 грн.; - серпень: аліменти 835,33 грн., пеня 1 % - 8,35 грн. х 31 = 258,85 грн.; По заборгованості з аліментів за 2014 рік загальна сума пені складає: 80,29 грн. + 258,85 грн. = 339,14 грн. Наводиться розрахунок пені за 2015 рік: - серпень: аліменти 950 грн., пеня 1 % - 9,5 грн. х 31 = 294,50 грн.; - вересень: аліменти 950 грн., пеня 1 % - 9,5 грн. х 30 = 285 грн.; - жовтень: аліменти 950 грн., пеня 1 % - 9,5 грн. х 31 = 294,50 грн.; По заборгованості з аліментів за 2015 рік загальна сума пені складає: 294,50 грн. + 285 грн. + 294,50 грн. = 874 грн. Наводиться розрахунок пені за 2016 рік: - вересень: аліменти 1190,66 грн., пеня 1 % - 11,91 грн. х 30 = 357,30 грн.; - листопад: аліменти 1190,66 грн., пеня 1 % - 11,91 грн. х 30 = 357,30 грн.; По заборгованості з аліментів за 2016 рік загальна сума пені складає: 357,30 грн. + 357,30 грн. = 714,60 грн. Наводиться розрахунок пені за 2017 рік: - січень: аліменти 1190,66 грн., пеня 1 % - 11,91 грн. х 31 = 369,21 грн.; - березень: аліменти 1190,66 грн., пеня 1 % - 11,91 грн. х 31 = 369,21 грн.; - квітень: аліменти 1646,66 грн., пеня 1 % - 16,47 грн. х 30 = 494,10 грн.; - червень: аліменти 1646,66 грн., пеня 1 % - 16,47 грн. х 30 = 494,10 грн.; По заборгованості з аліментів за 2017 рік загальна сума пені складає: 369,21 грн. + 369,21 грн. + 494,10 грн. + 494,10 грн. = 1726,62 грн. Загальна сума пені дорівнює : 339,14 грн. + 874 грн. + 714,60 грн. + 1726,62 грн. = 3654,36 грн. Всі решта нарахувань, які просить стягнути позивач, не можуть бути стягнуті з підстав недоведеності. Відповідно до ч. 3 ст. 10, ст. 11, ч. 2 ст. 59, ч. 1, 4 ст. 60, ч. 1 ст. 61 ЦПК України суд розглядає справу у межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів, наданих сторонами. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі не підлягають доказуванню. Відповідно до ч. 3 ст. 195 Сімейного Кодексу України, якщо платник аліментів не працював на час виникнення заборгованості і не працює на час визначення її розміру, вона обчислюється виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості. Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 195 СК України, в разі встановлення джерела і розміру заробітку (доходу) платника аліментів, який він одержав за кордоном, за заявою одержувача аліментів державний виконавець, приватний виконавець здійснює перерахунок заборгованості. В зв"язку з тим, що у державного виконавця відсутні підтверджуючі докази одержання заробітної плати за кордоном [PERSON], то йому аліменти нараховуються, як безробітному відповідно до розміру встановленого відділом статистики у м. Світловодську та Світловодському районі. В Державній прикордонній службі України відсутня інформація щодо мети перетинання особою державного кордону. На Держприкордонну службу України не покладено обов"язку щодо обліку такої інформації. Крім того, внесення інформації про мету поїздки, назви та адреси приймаючої сторони суперечать положенням частини другої статті 7 Закону України «Про прикордонний контроль» (опитування проводиться лише окремих осіб, за результатами оцінки ризиків). Виходячи з вищевказаного, суд приходить до переконання про часткове задоволення позовних вимог [PERSON] Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" (позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення), то судові витрати в сумі 640,00 грн. пропорційно до задоволеної суми підлягають стягненню з відповідача в дохід держави.

Outcome: partial