Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-16 00:00:00

У вересні 2019 року ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» звернулось до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] , про стягнення грошових коштів в розмірі 76 925 грн. 24 коп. та 1\~921 грн. судового збору. В обґрунтування позову вказує, що 13.12.2017 року між ПРАТ «СК «Арсенал Страхування» та [PERSON] було укладено договір страхування наземного транспорту № 1285\\17-Тз\\Дп\\10, згідно якого ПРАТ «СК «Арсенал Страхування» взяло на себе зобов`язання компенсувати [PERSON] будь-яке пошкодження або знищення автомобіля марки №1285\\17-Тз\\Дп\\10 від 13.12.2017 року, його окремих складових частин чи додаткового обладнання внаслідок ДТП. 28.05.2017 року в Дніпропетровській області с. Любимівка, вул. Богданова, 34, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Hyundai», д/н [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та автомобіля «ВАЗ», д/н [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Дана ДТП сталася в результаті порушення ПДР водієм автомобіля «ВАЗ», д/н [NUMBER] , [PERSON] , що підтверджується постановою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області. У зв`язку з названою подією, згідно рахунку на оплату № 1578 від 31.05.2018 року, наданого ПП «Аеліта», рахунку 1570 від 31.05.2018 року, наданого ПП «Аеліта» від 31.05.2018 року, рахунку № 510 від 26.07.2018 року, наданого ПП «Аеліта», рахунку на оплату № 2244 від 04.08.2018 року, наданого ПП «Аеліта», вартість відновлювального ремонту склала 177 122, 74 грн. У зв`язку з викладеним і відповідно до умов договору страхування, враховуючи франшизи у розмірі 2 197, 50 ПРАТ «СК «Арсенал Страхування» відшкодувало 174 925, 74 грн. Оскільки, цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «ВАЗ», д/н [NUMBER] , застрахована ТДВ "СК "Ю.Ес.Ай." (поліс АМ2329356), ПРАТ «СК «Арсенал Страхування» має право зворотної вимоги до вищезазначеного товариства в межах ліміту страхової відповідальності. ТДВ "СК "Ю.Ес.Ай." (поліс АМ 29356) виплатило ПРАТ «СК Страхування» відшкодування у розмірі 98 000 грн 00 коп. в межах ліміту страхової дальності за даним полісом за вирахуванням франшизи у розмірі 2 000 грн 00 коп. У зв`язку з чим, невиплаченою залишається частина у розмірі 76 925 грн 24 коп. На підставі зазначеного позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом. Позивач в судові засідання не з`являвся подав клопотання в якому зазначив, що позов підтримує. Відповідач в судові засідання також не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог, зокрема посилаючись на письмові заперечення (а.с.77-81). Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, що 13.12.2017 року між ПРАТ «СК «Арсенал Страхування» та [PERSON] було укладено договір страхування наземного транспорту № 1285\\17-Тз\\Дп\\10, згідно якого ПРАТ «СК «Арсенал Страхування» взяло на себе зобов`язання компенсувати [PERSON] будь-яке пошкодження або знищення автомобіля марки №1285\\17-Тз\\Дп\\10 від 13.12.2017 року, його окремих складових частин чи додаткового обладнання внаслідок ДТП. 28.05.2017 року в Дніпропетровській області с. Любимівка, вул. Богданова, 34, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Hyundai», д/н [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та автомобіля «ВАЗ», д/н [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Дана ДТП сталася в результаті порушення ПДР водієм автомобіля «ВАЗ», д/н [NUMBER] , [PERSON] , що підтверджується постановою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області. Згідно ч.4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. У зв`язку з названою подією, згідно рахунку на оплату № 1578 від 31.05.2018 року, наданого ПП «Аеліта», рахунку 1570 від 31.05.2018 року, наданого ПП «Аеліта» від 31.05.2018 року, рахунку № 510 від 26.07.2018 року, наданого ПП «Аеліта», рахунку на оплату № 2244 від 04.08.2018 року, наданого ПП «Аеліта», вартість відновлювального ремонту склала 177 122, 74 грн. У зв`язку з викладеним і відповідно до умов договору страхування, враховуючи франшизи у розмірі 2 197, 50 ПРАТ «СК «Арсенал Страхування» відшкодувало 174 925, 74 грн. Оскільки, цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «ВАЗ», д/н [NUMBER] , застрахована ТДВ "СК "Ю.Ес.Ай." (поліс АМ2329356), ПРАТ «СК «Арсенал Страхування» має право зворотної вимоги до вищезазначеного товариства в межах ліміту страхової відповідальності. ТДВ "СК "Ю.Ес.Ай." (поліс АМ 29356) виплатило ПРАТ «СК Страхування» відшкодування у розмірі 98 000 грн 00 коп. в межах ліміту страхової дальності за даним полісом за вирахуванням франшизи у розмірі 2 000 грн 00 коп. Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує зокрема: чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини випливають зі встановлених Постановою Пленуму Верховного Суду України за № 14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення» (з наступними змінами) передбачено, що відповідно до принципу безпосередності судового розгляду рішення може бути обґрунтоване лише тими доказами, які одержані у визначеному законом порядку і перевірені в тому судовому засіданні, в якому постановлюється рішення. Таким чином, вина відповідача встановлена та в порядку ст.82 ЦПК України доказуванню не підлягає. Статтею 1 Закону України «Про страхування» визначено, що страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів. За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (ст.979 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст.10 Закону України «Про страхування» страхувальник вносить страховику згідно з договором страхування певну плату, яка називається страховим платежем. Відповідно до ст.980 ЦК України предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, зокрема, з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності). Згідно зі ст.27 Закону України «Про страхування» та ст.993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією. Суброгація істотно відрізняється від регресу. Основна відмінність суброгації від регресу полягає в тому, що при суброгації переходить існуюче право з усіма його забезпеченнями, а регрес породжує нове право. Суброгація - це перехід прав до третьої особи на основі закону. Регрес - це право, що виникає у особи внаслідок платежу. При суброгації до страховика переходить право, що вже виникло (з моменту заподіяння шкоди) у страхувальника. Право регресу - це право зворотної вимоги, що виникає у страховика (регредієнта) до винної особи (регресату) на тій основі, що страховик попередньо провів виконання за страховим зобов`язанням, виплативши страхове відшкодування страхувальникові, тобто право регресу виникає з моменту сплати за третю особу. Таким чином, регрес, це нове право що виникає у особи внаслідок здійснення платежу. Право регресу це право зворотної вимоги страховика до регресату, через те що страховик виконав обов`язок за страховим зобов`язанням. А, отже, у страхуванні відповідальності, навіть після виконання зобов`язання страховиком суброгація не припустима, оскільки виникають правовідносини із відшкодування витрат у порядку регресу. Таким чином, у спірному зобов`язанні відбулася заміна кредитора, а саме, страхувальник передав страховикові, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки. Таким чином, до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» перейшло право вимоги до відповідача на підставі ст.993 ЦК України - в порядку суброгації. Стороною відповідача не надано будь-яких доказів в розумінні положень ст. ст.76-81 ЦПК України на спростування даних обставин як на підтвердження своїх заперечень проти позову. Як передбачено ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно п. 1 ч. 1 ст.1188 ЦК України шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Правові підстави права позивача щодо вимоги до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування ґрунтуються на законі і повністю є доведеними та вмотивованими. Таким чином, з врахуванням наведеного, позивач у повному обсязі довів свої позовні вимоги, а тому суд вважає за можливе позов задовольнити. Відповідно до ч. 1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 1, 2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду з вказаним позовом позивач сплатив судовий збір у розмірі 1 921 грн., а тому на підставі ст.141 ЦПК України судові витрати по справі, а саме: сплачений позивачем судовий збір підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved