Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-23 00:00:00

У червні 2014 року позивач звернувся до суду з указаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 06.12.2007 року між ВАТ "Комерційний банк "Надра", правонаступником якого відповідно до статуту є позивач, та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір, на підставі якого позичальнику було надано кредит у розмірі 47540,50 дол. США грн. зі сплатою 13,29 % річних за користування кредитом з кінцевим строком повернення до 05.12.2037 року. З метою забезпечення виконання позичальником зобов'язань між позивачем та відповідачем [PERSON] 06.12.2007 року укладено договір поруки, згідно якого вона поручилася за належне виконання [PERSON] своїх зобов'язань за кредитним договором. У зв'язку з неналежним виконанням позичальником своїх зобов'язань за договором станом на 09.06.2014 року виникла заборгованість в сумі 58738,97 дол. США та 250628,46 грн., яка складається з: 46358,74 дол. США. - заборгованість по кредиту, 12380,23 дол. США - заборгованість по сплаті відсотків, 15525,78 грн. - пеня за прострочення сплати кредиту, що еквівалентно за курсом НБУ 1312,87 дол. США, а також 235102,68 грн. - штраф за невиконання зобов'язань згідно п. 4.2 Додаткової угоди № 1 до кредитного договору, що еквівалентно за курсом НБУ 19880,44 дол. США. Тому просить стягнути з відповідачів у солідарному порядку 58738,97 дол. США та 250628,46 грн. заборгованості за кредитним договором та судові витрати. У судове засідання представник позивача не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, до суду надав письмову заяву про розгляд справи у його відсутності, проти проведення заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачі у судове засідання повторно не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, підтвердженням чому є повідомлення про вручення поштового відправлення, причини неявки до суду не повідомили, заяви про розгляд справи в їх відсутності до суду не надходило. За письмовою згодою представника позивача на підставі ст. ст. 224-226 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи та у відсутності сторін. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані ним збитки. В силу ст. 550 ЦК України право на неустойку, якою згідно зі ст. 549 цього Кодексу є штраф, пеня, виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Судом встановлено, що 06.12.2007 року між ВАТ "Комерційний банк "Надра", правонаступником якого відповідно до статуту є позивач, та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № 06/12/2007/840-Н/129, на підставі якого позичальнику було надано кредит у розмірі 47540,50 дол. США грн. зі сплатою 13,29 % річних за користування кредитом з кінцевим строком повернення до 05.12.2037 року. У подальшому 29.05.2009 року між сторонами було укладено додаткова угода № 1 до кредитного договору № 06/12/2007/840-Н/129 від 06.12.2007 року, згідно якої кредитний договір від 06.12.2007 року був викладений у новій редакції. Відповідач зобов'язався повернути кредит та сплатити проценти за користування ним в строки та в порядку, що встановлені кредитним договором. Пунктом 4.2 додаткової угоди № 1 до кредитного договору № 06/12/2007/840-Н/129 від 06.12.2007 року передбачено, що у разі порушення позичальником вимог п. п. 3.3.2 - 3.3.5, 3.3.7 - 3.3.17 цього договору позичальник зобов'язаний сплатити кредитору штраф у розмірі 3 % від фактичної заборгованості за кредитом та нарахованими процентами, за кожний випадок. У зв'язку з невиконанням позичальником обов'язку зі сплати коштів в рахунок погашення боргу за кредитним договором та інших платежів заборгованість за договором на 09.06.2014 року виникла заборгованість в сумі 58738,97 дол. США та 250628,46 грн., яка складається з: 46358,74 дол. США. - заборгованість по кредиту, 12380,23 дол. США - заборгованість по сплаті відсотків, 15525,78 грн. - пеня за прострочення сплати кредиту, що еквівалентно за курсом НБУ 1312,87 дол. США, а також 235102,68 грн. - штраф за невиконання зобов'язань згідно п. 4.2 Додаткової угоди № 1 до кредитного договору, що еквівалентно за курсом НБУ 19880,44 дол. США, що підтверджується розрахунком заборгованості. Відповідно до ч. 1 ст. 543, ч. 2 ст. 554 ЦК України у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від всіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. У забезпечення виконання позичальником зобов'язань між позивачем та відповідачем [PERSON] 06.12.2007 року укладено договір поруки № 06/12/2007/840-Н/129/1, згідно якого поручитель зобов'язався відповідати перед кредитором за належне виконання боржником [PERSON] зобов'язань, що виникають з указаного кредитного договору. Статтею 257 ЦК України визначено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю (ч. 1 ст. 258 ЦК України). Відповідно до ч. 2 ст. 258 ЦК України позовна давність до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується в один рік. Заявляючи вимоги до відповідача про стягнення пені в сумі 15525,78 грн., що еквівалентно 1312,87 дол. США, нарахованої за період з 09.06.2013 року по 12.05.2014 року, а також 235102,68 грн. штраф за невиконання зобов'язань, нарахований за період з 11.06.2013 року по 11.05.2014 року, позивач звернувся до суду з позовом лише 24.06.2014 року, таким чином пропустивши річний строк позовної давності, визначений ч. 2 ст. 258 ЦК України щодо стягнення неустойки. Тому суд стягує пеню та штраф, нараховані в межах річного строку, тобто з 24.06.2013 року по 24.06.2014 року, що становить пені - 15095,08 грн. (еквівалентно за курсом НБУ 1276,00 дол. США), та штраф - 216604,70 грн. (еквівалентно за курсом НБУ 18309,78 дол. США). За наведених обставин з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню в солідарному порядку 58738,97 дол. США заборгованості по кредиту і сплаті відсотків, а також 231699,78 грн. заборгованості по сплаті неустойки за кредитним договором. Враховуючи викладене,

Outcome: partial