Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-09 00:00:00

У листопаді 2013 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 03.10.2006 р. між позивачем та приватним підприємством фірмою "Комас" був укладений кредитний договір №135, відповідно до якого банк відкрив позичальнику відновлювану відкличну кредитну лінію у розмірах, які не перевищують заздалегідь обумовлені розміри за певний відрізок часу. У період з жовтня 2006 року по жовтень 2007 року за підсумками всіх транзакцій позичальником отримано та не повернуто кредитних коштів на суму 260810 грн. З метою забезпечення виконання зобов'язань по кредитному договору з відповідачем 09 лютого 2007 року був укладений договір іпотеки без оформлення заставної №135/06/з-4, за умовами якого відповідач надав в іпотеку нерухоме майно, а саме земельну ділянку загальною площею 0,1900 га, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Позичальник не виконував свої зобов'язання щодо погашення заборгованості за кредитним договором і станом на 18.09.2013р. має заборгованість в сумі 539286,46 грн. Рішенням господарського суду Дніпропетровсчької області від 22.10.2013 р. з позичальника стягнуто заборгованість за кредитним договором № 135 від 03.10.2006р. Тому позивач просить в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №135 від 03.10.2006 р., яка станом на 18.09.2013 р. складає 539286,46 грн., звернути стягнення на предмет іпотеки - земельну ділянку, загальною площею 0,19 га, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS], цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку, на користь позивача способом реалізації шляхом проведення прилюдних торгів за початковою ціною на рівні не нижче за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності на стації оцінки майна під час проведення виконавчих дій, а також стягнути з відповідача судові витрати. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві. Відповідач у судове засідання не з'явилася, про час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином, згідно заяви від 17.02.2014 р. просить суд про розгляд справи без її участі. Згідно наданих заперечень просила відмовити у задоволенні позову у зв'язку з пропуском позивачем шестимісячного строку пред'явлення вимог до поручителя. Представник третьої особи - Приватного підприємства фірми "Комас" у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні позову. В обґрунтування своїх доводів зазначив, що зобов'язання за кредитним договором порушено позичальником, тому саме він має сплачувати заборгованість. За позичальником зареєстроване майно, на яке накладено арешт, за рахунок якого може бути погашено заборгованість, яку стягнуто за рішенням господарського суду. Крім того, на земельній ділянці, яка є предметом іпотеки, розташоване нерухоме майно, тому на земельну ділянку не може бути звернено стягнення. Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, повно та всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що 03 жовтня 2006 року між Відкритим акціонерним товариством акціонерний банк "Укргазбанк", правонаступником якого є позивач, та Приватним підприємством фірма "Комас", як позичальником, було укладено кредитний договір № 135. Згідно п. 1.1. кредитного договору та змінам та доповненням № 3 від 02.10.07р. до кредитного договору, Банк відкриває позичальнику відновлювальну відкличну кредитну лінію з лімітом у розмірах, які не перевищують заздалегідь обумовлені розміри за певний відрізок часу. Як встановлено рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 22.10.2013 р., яке набрало законної сили, у період з жовтня 2006 року по жовтень 2007 року, за підсумками всіх трансакцій позичальником отримано та не повернуто кредитні кошти в сумі 260 810,00 грн. Позичальником договірні зобов'язання зі сплати кредиту належним чином не виконувалися, у зв'язку з чим станом на 18.09.2013 р. має заборгованість у розмірі 358825,02 грн., яка складається з наступного: 260810грн. - прострочена заборгованість щодо повернення кредиту, 3556,92грн. - проценти за користування кредитом, 93458,10грн. - пеня, 1000грн. - штраф. Вказані обставини встановлені рішенням суду, тому у відповідності до ч.3 ст.61 ЦПК України не підлягають доказуванню. Доводи позивача про наявність заборгованості за кредитним договором №135 від 03.10.2006 р. станом на 18.09.2013 р. у розмірі 539286,46 грн. є безпідставними, оскільки рішенням господарського суду, яке набрало законної сили, встановлено іншу суму заборгованості станом на 18.09.2013 р. з якою суд погоджується. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між позивачем та [PERSON] було укладено договір іпотеки без оформлення заставної №135/06/з-4, за умовами якого відповідач надав в іпотеку нерухоме майно, а саме земельну ділянку загальною площею 0,1900 га, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS], кадастровий номер земельної ділянки №1223584500:03:002:0046. Обумовлена сторонами договору іпотеки ціна предмету іпотеки дорівнює 14000 грн. /а.с.18-20/. На підставі зазначеного договору іпотеки до Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна внесено як об'єкт обтяження вищевказану земельну ділянку /а.с.22/. Тобто, укладаючи договір іпотеки, сторони домовилися про набуття, зміну або припинення своїх прав та обов'язків, закріпивши їх в договорі, який ними підписано, в тому числі й щодо права Банку звернути стягнення на предмет іпотеки. Оскільки, відповідно до принципу свободи договору (ст.ст. 6, 627 ЦК України), сторони договору на власний розсуд визначають його зміст і формулюють його конкретні умови, якщо тільки зміст якої-небудь умови імперативно не визначений законом чи іншими правовими актами, суд вважає доцільним захистити порушені права позивача шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Позивачем 24 вересня 2013 року за вих. №513/1330/2013 направлено відповідачу претензію про повернення заборгованості по кредиту, яка боржником одержана 28 вересня 2013року, що підтверджується копією претензії та повідомлення про вручення рекомендованого поштового відправлення /а. с. 28,29/. Згідно частин 1,3 ст. 33 Закону України "Про іпотеку" від 05.06.2003 року № 898-IV у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання, іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом стягнення на предмет іпотеки; звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Відповідно до п.6.1 договору іпотеки, іпотекодержатель набуває право звернути стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання або неналежного виконання позичальником умов кредитного договору. Згідно п. 42 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів , що виникають із кредитних правовідносин" від 30 березня 2012 року резолютивна частина рішення суду в разі задоволення позову про звернення стягнення на предмет застави/іпотеки має відповідати вимогам як ст. 39 закону України "Про іпотеку", так і положенням п. 4 ч.1 ст. 215 ЦПК України. Зокрема, у ньому в обов'язковому порядку має зазначатись : загальний розмір вимог та всі його складові , що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; спосіб реалізації предмета іпотеки - шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу шляхом надання права іподекодержателю на продаж предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації ( при цьому суд може зазначити , що початкова ціна встановлюється на рівні , не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій). Крім того, суд приймає до уваги, що відповідно до статті 11 Закону України "Про заставу", статей 1, 11 Закону України "Про іпотеку"майновий поручитель є заставодавцем або іпотекодавцем. Відповідно до статті 546 ЦК застава (іпотека) та порука є різними видами забезпечення, тому норми, що регулюють поруку (статті 553 - 559 ЦК), не застосовуються до правовідносин кредитора з майновим поручителем, оскільки він відповідає перед заставо/іпотекодержателем за виконання боржником основного зобов'язання винятково в межах вартості предмета застави/іпотеки. Тому посилання відповідача у запереченнях на пропуск позивачем шестимісячного строку пред'явлення вимоги є безпідставними. Враховуючи те, що позичальник ПП фірма "Комас" не виконала взяті на себе зобов'язання по сплаті заборгованості за кредитним договором, виконання якого забезпечено іпотекою, суд приходить до висновку про доцільність задоволення вимог позивача шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Суд не приймає доводи представника третьої особи про наявність нерухомого майна на земельній ділянці, яка є предметом іпотеки, як на підставу відмови у задоволенні вимог про звернення стягнення на предмет іпотеки з огляду на наступне. Як вбачається з довідки КП "Павлоградське міжміське БТІ", право власності на незавершені будівництвом будівлі та споруди за адресою: [ADDRESS] зареєстровано за відповідачем /а.с.75/. Зазначене також підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна /а.с.88-90/. Вимоги позивача про звернення стягнення на земельну ділянку, на якій розташовано нерухоме майно ґрунтуються на вимогах закону, оскільки у відповідності до ч.5 ст.6 Закону України "Про іпотеку", якщо в іпотеку передається земельна ділянка, на якій розташовані будівлі (споруди), які належать іпотекодавцю на праві власності, така земельна ділянка підлягає передачі в іпотеку разом з будівлями (спорудами), на якій вони розташовані. Після звернення стягнення на передану в іпотеку земельну ділянку, на якій розташовані будівлі (споруди), що належать іншій, ніж іпотекодавець, особі, новий власник земельної ділянки зобов'язаний надати власнику будівлі (споруди) такі ж умови користування земельною ділянкою, які мав іпотекодавець. Також суд не приймає доводи представника позивача про можливість позичальника задовольнити вимоги банку про погашення заборгованості за кредитним договором за рахунок майна, яке має позичальник - ПП фірма "Комас". Як вбачається з матеріалів справи, на виконанні у відділі ДВС Павлоградського МРУЮ Дніпропетровської області перебуває виконавче провадження по примусовому виконанню наказу господарського суду Дніпропетровської області про стягнення з ПП фірми "Комас" на користь ПАТ "Укргазбанк" коштів: 260810грн. - заборгованості за кредитом, 3556,92грн. - процентів за користування кредитом, 93458,10грн. - пені, 1000грн. - штрафу. /а.с.95-97/. Отже, рішення суду про стягнення боргу з ПП фірма "Комас" не виконано. Крім того, погоджена вартість предмета іпотеки - 14000 грн. є значно меншою, ніж сума боргу за кредитним договором, що свідчить про обґрунтованість вимог позивача про звернення стягнення на предмет іпотеки. Вирішуючи при ухваленні рішення питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд бере до уваги, що при зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у сумі 229,40 грн., тому відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача у сумі 3441 грн.

Outcome: partial