Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-17 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із заявою про тлумачення заповіту, посилаючись на те, що 28 жовтня 2005 року його батько [PERSON] склав заповіт, згідно якого на випадок свої смерті зробив заповідальне розпорядження, за яким належний йому Сертифікат на право на земельну частку (пай) заповів йому, [PERSON]. [INFO] батько помер, після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить земельна ділянка, площею 0,95 га, що розташована на території Середньоводянської сільської ради, урочище "Кольніче" та перебувала у власності спадкодавця на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданого 18 січня 2006 року на підставі розпорядження голови Рахівської РДА від 17 січня 2006 року №19, відповідно до Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER]. Спадщину він прийняв, подавши заяву про відкриття спадщини за померлим батьком в приватну нотаріальну контору Рахівського нотаріального округу Закарпатської області у додатково наданий термін згідно рішення Рахівського районного суду від 26 лютого 2014 року. При зверненні до нотаріальної контори щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, в усній формі йому було відмовлено з підстав невідповідності визначення спадкового майна та невідповідності його правовстановлюючому документу, яким воно посвідчується, тобто за заповітом було заповідано Сертифікат на право на земельну частку (пай), на підставі якої пізніше було виділено немельну ділянку та було запропоновано йому, в судовому порядку, вирішити питання щодо тлумачення заповіту. Спадковим майном фактично являється земельна ділянка виділена вже в натурі, право власності на яку посвідчено державним актом на право приватної власності на землю, проте у тексті заповіту вона поіменована як "Сертифікат" на право на земельну частку (пай), що має відмінність від поняття земельної ділянки, та дає підстави вважати нотаріусу незрозумілим розпорядження та волевиявлення його батька, викладених у заповіті. В той же час, будь-якого спору щодо Сертифікату про право на земельну частку (пай), зазначеного в заповіті не має, як і спору щодо вже виділеної в натурі земельної ділянки, згідно державного акту на право привтної власності на землю, виданого у відповідності до Сертифікату на право на земельну частку (пай). Але, разом з тим, приватним нотаріусом встановлено невідповідність заповідального майна, визначеного заповідачем, стосовно правовстановлюючого документу. Як наслідок, з моменту отримання його батьком державного атку на право приватної власності на землю, об"єкт одностороннього правочину - заповіту, а саме сертифікат на право на земельну частку (пай), припинив своє юридичне значення, проте в той же час, не будучи добре обізнаним в суттєвості різниці між поняттям "право на земельну частку (пай)" та "земельна ділянка" і фактично визнаючи їх як одне і те саме, батько визначив зазначене спадкове майно як земельна частка (пай), що в принципі, однаково свідчить про те, яке саме майно було визначено ним і дає йому право на спадкування за заповітом. У зв"язку з чим просив здійснити тлумачення заповіту, посвідченого державним нотаріусом Рахівської державної нотаріальної контори пріц О.І. 28 жовтня 2005 року за реєстром №2461, в якому воля його батька [PERSON] полягала в тому, щоб заповісти йому [PERSON], фактично майно - земельну ділянку площею 0,95 га, розташовану на території Середньоводянської сільської рпади Рахівського району Закарпатської області, яка на момент складання заповіту належала спадкодавцю на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], а на момент смерті на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER]. Ухвалою суду від 23 березня 2015 року до участі в справі в якості заінтересованої особи залучено Середньоводянську сільську раду Рахівського району Закарпатської області. Заявник [PERSON] в судовому засіданні присутній не був. Надав заяву, якою просить спораву розглянути за його відсутності, заявлені вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Представник заінтересованої особи - Середньоводянської сільської ради Рахівського району Закарпатської області, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи в судове засідання не з"явився. Дослідивши матеріали справи, перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 28 жовтня 2005 року [PERSON] склав заповіт, посвідчений державним нотаріусом Рахівської державної нотаріальної контори, яким заповів [PERSON] Сертифікат на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] колективного сільськогосподарського підприємства "Пріетенія" с. Середнє Водяне Рахівського району Закарпатської області. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Рахівського районного управління юстиції у Закарпатській області, актовий запис №55. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне йому майно, в тому числі на зазначене у заповіті, спадкоємцем якого є заявник [PERSON]. В судовому засіданні встановлено, що за життя заповідачу [PERSON] належала земельна ділянка площею 0,9500 га, розташована на території Середньоводянської сільської ради , урочище "Кольніче", для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю серії [NUMBER] від 18 січня 2006 року, але на час складання заповіту- 28 жовтня 2005 року, право власності на цю ж земельну ділянку (пай) було підтверджено ще Сертифікатом серії [NUMBER] колективного сільскогосподарського підприємства "Пріетенія" с. Середнє Водяне Рахівського району Закарпатської області. Так, загальновідомо, що протягом 1992-1999 років практично всі колективні та інші недержавні сільськогосподарські підприємства України отримали землю у колективну власність, а їх члени - право на земельну частку (пай) з цих земель, яке посвідчувалося сертифікатами на право на земельну частку (пай). Отже, в судовому засіданні встановлено, що державний акт на земельну ділянку серії [NUMBER] від 18 січня 2006 року було видано взамін Сертифіката [NUMBER], який підтверджував право власності [PERSON] на земельну ділянку при складанні ним заповіту. Тобто, [PERSON] мав у власності одну й ту ж земельну ділянку, яка в різні періоди була посвідчена різними документами, - на період складання заповіту сертифікатом на право земельну частку /пай/ та на момент відкриття спадщини державним актом на право власності на землю. Разом з цим встановлено, що в заповіті [PERSON] мова йде про Сертифікат на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] колективного сільськогосподарського підприємства "Пріетенія" с. Середнє Водяне Рахівського району Закарпатської області, а не про склад спадщини право на земельну ділянку, площею 0,9500 га, розташовану на території Середньоводянської сільської ради, урочище "Кольніче", для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала заповідачу на праві приватної власності на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] від 18 січня 2006 року, виданого взамін Сертифікату на земельну частку (пай) серії [NUMBER], у звязку з чим заявник позбавлений можливості оформити свої спадкові права. Як передбачено статтею 1256 ЦК України та статтею 213 ЦК України, нотаріус не має права тлумачити заповіт. Відповідно до ст.213 ЦК України на вимогу однієї або двох сторін суд може постановити рішення про тлумачення змісту правочину, яким є заповіт. Згідно ст.1256 ЦК України тлумачення заповіту може бути здійснене після відкриття спадщини самими спадкоємцями. Згідно ст.3 ЦПК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав,свобод чи інтересів, одним із способів якого є тлумачення змісту правочину, яким є заповіт. Отже, судом достовірно встановлено, що [PERSON] за життя мав право на земельну ділянку, площею 0,9500 гектарів, розташовану на території Середньоводянської сільської ради Рахівського району Закарпатської області, урочище "Кольніче", для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала заповідачу на праві приватної власності на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] колективного сільскогосподарського підприємства "Пріетенія", та згодом державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] від 18 січня 2006 року виданого взамін останнього та, відповідно, мав право розпоряджатись належною йому власністю в тому числі заповідати, у звязку з чим заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved