Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-05 00:00:00

[PERSON] звернувшись до суду з позовом до [PERSON] спочатку просила визнати житловий будинок із господарськими будівлями та спорудами по вул. Леніна 253, с. Преображенка Томаківського району Дніпропетровської області об'єктом права спільної сумісної власності подружжя з визнанням за померлими [PERSON] та [PERSON] право власності по 1/2 його частині та відповідно за нею право власності на 9/16 частин в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] Відповідно просила визнати за відповідачкою право власності на 3/16 частин даного житлового будинку із господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] Позов обґрунтовано тим, що 09.07.1960 року між її батьками [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, зареєстрований Виконавчим комітетом Преображенської сільської ради Томаківського району Дніпропетровської області за № 15. Від шлюбу вони мали дітей, вона, позивачка у справі та [PERSON], [INFO], що помер 07.06.2015 року. Неодноразово вона змінювала своє прізвище на «Третяк» та «Смірнова» у зв'язку зі шлюбом. За час проживання у шлюбі її батьки побудували житловий будинок за вказаною вище адресою, який був введений в експлуатацію у 1967 році, що підтверджується: довідками, виданими виконкомом Преображенської сільської ради Томаківського району від 26.08.2015 року №695, від 27.04.2015 року №357, від 23.07.2015 року №548, завіреною належним чином копією погосподарської книги №5 за 1967-1969 роки. 20.09.1995 року в с. Преображенка Томаківського району Дніпропетровської області померла її мати - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії Ї-КИ № 648831, виданого повторно відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Томаківського районного управління юстиції у Дніпропетровській області 09.09.2015 року. 25.09.2014 року в с. Преображенка Томаківського району Дніпропетровської області помер її батько - [PERSON], про що в Книзі реєстрації смертей 29.09.2014 року проведено відповідний актовий запис за №192 (свідоцтво про смерть серії І-КИ № 634703, виданого повторно відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Томаківського районного управління юстиції у Дніпропетровській області 28.04.2015 року). На час відкриття спадщини після смерті її матері вона проживала разом зі своїми батьками, що підтверджується довідкою Преображенської сільської ради від 14.09.2015 року за №756. Тому вважає себе такою, що прийняла спадщину після смерті [PERSON]. Згідно вимог ст. 1268 ЦК України спадщину після смерті своєї дружини прийняв і її батько - [PERSON]. У квітні 2015 року нотаріус згідно листа від 17.04.2015 року за №С-10/02-17 відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину було відмовлено у зв'язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно. Зі смертю [PERSON] відкрилась спадщина на належну їй 1/2 частину вищезазначеного житлового будинку. Спадкоємцями такого майна в першу чергу за законом явилися її чоловік - [PERSON], вона, її дочка та син - [PERSON] Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України вона та батько фактично прийняли спадщину, що відкрилась після смерті [PERSON] [PERSON] у встановленому законом порядку спадщину не прийняв, у визначений шестимісячний строк до нотаріальної контори з відповідною заявою не звернувся, тому її та батька частки у спадковому майні становила 1/4 частині. На момент відкриття спадщини після смерті [PERSON] загальна частка належного йому майна у виді житлового будинку становила 3/4 частини. Спадщину після смерті батька у встановленому законом порядку прийняли вона та відповідачка - [PERSON] За час життя [PERSON] був складений заповіт, посвідчений виконкомом Преображенської сільської ради Томаківського району 15.08.2014 року, зареєстрований в реєстрі за №17, яким зроблено розпорядження щодо всього належного йому майна на її користь. Тобто, належних йому 3/4 частини житлового будинку він заповів саме їй. Відповідно до ч. 1 ст. 1241 ЦК України відповідачка [PERSON] на момент відкриття спадщини після смерті [PERSON] має право на обов'язкову частку у виді 3/16 частин спадщини. Згодом позивачка доповнила позовні вимоги тим, що просила визнати [PERSON] та [PERSON] право спільної сумісної власності на присадибну земельну ділянку площею 0,25 га та на земельну ділянку для підсобного господарства площею 0,37 га по вул. Леніна 253, с. Преображенка Томаківського району Дніпропетровської області. Відповідно за собою просила суд визнати у порядку спадкування за заповітом на 9/16 частин, а за відповідачкою на 3/16 частин присадибної земельної ділянки від загальної площі 0,25 га, кадастровий номер 1225488000:02:001:0690, після смерті [PERSON], що належала йому на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ДП Тм №003043 виданого 08.02.1996 року, 9/16 частин за собою і за відповідачкою на 3/16 частини земельної ділянки для ведення підсобного господарства від загальної площі 0,37 га, кадастровий номер 1225488000:02:001:0691 після смерті [PERSON], що належала йому на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ДП Тм №003043 виданого 08.02.1996 року. В доповнення позовних вимог зазначила, що до спадщини після смерті її батька увійшли також земельні ділянки означених вище площ, що були набуті подружжям, тобто її батьками, за час спільного проживання у шлюбі. 29.02.2016 року позивачка змінила позовні вимоги і просить визнати за нею у порядку спадкування за заповітом після смерті батька, [PERSON], право власності на 9/16 частин житлового будинку, позначеного літ. "А" загальною площею 69,0 кв.м., житловою площею 31,20 кв.м., із господарськими будівлями та спорудами: літньою кухнею літ. "Б" площею 21,30 кв.м., сараєм літ. "Д" площею 15,0 кв.м, сараєм літ "Е" площею 6,0 кв.м., убиральнею літ. "Ж", літнім душем літ. "З" загальною вартістю 55062 гривні. За [PERSON] просить визнати право власності в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] на 3/16 частин житлового будинку. Також за собою просить визнати у порядку спадкування за заповітом на 9/16 частин, а за відповідачкою на 3/16 частин присадибної земельної ділянки від загальної площі 0,25 га, кадастровий номер 1225488000:02:001:0690, після смерті [PERSON], що належала йому на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ДП Тм №003043 виданого 08.02.1996 року, 9/16 частин за собою та за відповідачкою на 3/16 частин земельної ділянки для ведення підсобного господарства від загальної площі 0,37 га, кадастровий номер 1225488000:02:001:0691 після смерті [PERSON], що належала йому на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ДП Тм №003043 виданого 08.02.1996 року. В судовому засіданні позивачка та її представник, що діє на підставі договору про надання правової допомоги та здійснення представництва від 28.04.2015 року та свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю №381 від 17.08.2012 року, підтримали позовні вимоги і просили суд задовольнити їх повністю. Відповідачка, будучи у встановленому законом порядку повідомленою про час, дату та місце розгляду справи в судове засідання не з'явилася. Представник відповідачки, що діє на підставі договору про надання правової допомоги і здійснення представництва від 29.09.2015 року та свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю №2492 від 16.04.2012 року в судове засідання не з'явився. Натомість подав 05.07.2016 року письмову заяву у якій просив суд перенести розгляд справи на інший строк по причині захворювання [PERSON] та неможливості нею брати участь у справі в період хвороби. Довідку про захворювання [PERSON] було надано раніше, яка долучена до матеріалів справи. Однак, суд вважає необхідним розглянути справу за відсутності у судовому засіданні відповідачки та її представника з урахуванням вимог ст. 157 ЦПК України та п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950) в контексті, що кожен має право на судовий розгляд своєї справи упродовж розумного строку. Попередньо 22.06.2016 року в судовому засіданні представник відповідачки просив суд також відкласти розгляд справи посилаючись на хворобу [PERSON], про що додав відповідну медичну довідку від 21.06.2016 року видану КЗ "Преображенська амбулаторія загальної практики сімейної медицини". Надані представником позивачки медичні довідки КЗ "Преображенська амбулаторія загальної практики сімейної медицини" від 22.06.2016 року та 06.07.2016 року спростовують факт звернення [PERSON] за медичною допомогою за місцем свого проживання в період з 21.06.2016 року по 06.07.2016 року. Допитана у якості свідка [PERSON] пояснила суду, що вона працює сімейним лікарем Преображенської амбулаторії загальної практики-сімейної медицини. Довідку від 21.06.2016 року про те, що [PERSON] отримує амбулаторне лікування вона не видавала, таку довідку видала медична сестра і її підпису на ній не мітиться, тому не розуміє, чому за її прізвищем медична сестра видала таку довідку. Така довідка є незаконною. Підтверджує той факт, що [PERSON] до неї, як до лікаря за медичною допомогою не зверталася і лікування їй не призначала. Вона працює єдиним лікарем Преображенської амбулаторії. Якщо особа захворіла, то вона може надати первинну медичну допомогу, але лікування обов'язково призначає лікар. 21.06.2016 року вона знаходилася на робочому місці в амбулаторії з 8.00 години до 17.30 години і [PERSON] до неї не зверталася за медичною допомогою. Отже, суд не вважає поважними причини неявки в судове засідання 22.06.2016 року та 06.07.2016 року, а тому перешкоди у розгляді справи за відсутності у судовому засіданні відповідачки та її представника відсутні, так як є достатньо доказів у матеріалах справи для вирішення її по суті позовних вимог. В судовому засіданні 10.06.2016 року представник відповідачки заперечував проти позовних вимог. Допитана у якості свідка [PERSON] пояснила, що вона проживає [INFO] з 1982 року. Також знала [PERSON] та [PERSON], так як її мати була хрещеною меншого брата. Підтверджує, що житловий будинок по вул. Леніна 253, с. Преображенка Томаківського району Дніпропетровської області будували спільно подружжя [PERSON] та [PERSON], яким також допомагали у тому мешканці села. У вказаному будинку подружжя проживали до моменту своєї смерті. На період смерті [PERSON] її дочка, [PERSON] проживала разом з нею. Потім [PERSON] одружився на відповідачці і його дочка, [PERSON] переїхала проживати до іншого помешкання. [PERSON] перед смертю хворіла і поряд з нею була її дочка, [PERSON] Допитана у якості свідка [PERSON] пояснила суду, що вона проживає [INFO]. З 1993 року по 1999 рік вона проживала по сусідству з [PERSON] та [PERSON] Її дитина та дитина [PERSON] є однолітками, навчалися в одному класі. Коли у 1993 році вона переїхала проживати до будинку по вул. Ленна в с. Преображенка Томаківського району по сусідству з нею по вул. Леніна 253, с. Преображенка проживали [PERSON], який працював трактористом, [PERSON], [PERSON], її чоловік та двоє дітей. [PERSON] як раз вийшла на пенсію, в неї був депресивний стан. До того. як [PERSON] померла у дворі їхнього будинку сталася пожежа і вона також тяжко переносила той випадок. Фактично за [PERSON] здійснювала догляд її дочка, [PERSON] Після смерті [PERSON] [PERSON] фактично проживала ще з батьком протягом року. Потім після поминального обіду, коли [PERSON] одружився з [PERSON], [PERSON] переїхала до іншого помешкання разом зі своїм чоловіком та дітьми. Допитана у якості свідка [PERSON] пояснила суду, що проживає у м. Запоріжжі. З 1998 року вона проживала в [INFO]. Проживали поряд з [PERSON] та [PERSON] Вона допомагала по господарству своїй бабі [PERSON] та [PERSON], які проживали разом. Її батьки розлучились в той період і вона майже весь час проживала у своєї баби [PERSON] Допитаний у якості свідка [PERSON] пояснив суду, що проживає в [INFO]. [PERSON] йому доводиться рідною бабою, з якою проживав у шлюбі [PERSON] Спорів щодо спільного майна у них були відсутні. [PERSON] він не знав. За період спільного проживання його баби з [PERSON] він не бачив жодного разу [PERSON] Допитана у якості свідка [PERSON] пояснила, що вона раніше працювала сільським головою Преображенської сільської ради Томаківського району Дніпропетровської області. [PERSON] була зареєстрована [INFO] на період 1995 року. У 1992 році, коли у [PERSON] народилася друга дитина, то вони переїхали проживати до батьків [PERSON] та [PERSON], постійно вели спільне господарство. Перевіривши матеріали справи, заслухавши позивачку та її представника, суд дійшов висновку. Доведено, що 20.09.1995 року в с. Преображенка Томаківського району Дніпропетровської області померла [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина. 25.09.2014 року в с. Преображенка Томаківського району Дніпропетровської області помер [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина. За час спільного проживання у шлюбі [PERSON] та [PERSON], у порядку ст. 22 КпШС України (1969 року), що діяв на час виникнення майнових прав та обов'язків подружжя, набули у спільну сумісну власність житловий будинок по вул. Леніна 253, с. Преображенка Томаківського району Дніпропетровської області. Правовстановлюючим документом, що підтверджує право власності на вказане нерухоме майно є відповідне свідоцтво від 12.05.1997 року, виданого на підставі рішення виконкому Томаківської районної ради №262 від 09.04.1997 року, з якого вбачається, що житловий будинок було збудовано у 1967 року. Згідно висновку ТОВ «Експерт-Груп» підтверджує, що станом на 29.07.2015 року вартість житлового будинку становить 55062 гривні. Відповідно до Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу від 31.01.1966 року, що діяла на той час, було передбачено реєстрацію житлових будинків органами бюро технічної інвентаризації виконкомів місцевих Рад депутатів трудящих лише у містах та селищах міського типу. Тому не підлягали реєстрації будинки, що розташовані в сільських населених пунктах, а від того повинні були обліковуватися відповідними виконкомами місцевих Рад депутатів трудящих шляхом внесення відомостей у погосподарські книги на підставі заяви власника майна. Сільські ради відповідно до Інструкції з ведення погосподарського обліку, що затверджувались Міністерством статистики України, один раз в пять років провадили закладку погосподарських книг станом на 1 січня. Закладка в погосподарських книгах проводилася шляхом суцільного обходу дворів та опитування населення в період з 1 до 15 січня. В наступні чотири роки проводиться суцільна перевірки та уточнення записів в погосподарських книгах станом на 1 січня поточного року. Довідка Преображенської сільської ради Томаківського району Дніпропетровської області від 26.08.2015 року №695 вказує на те, що житловий будинок по вул. Леніна 253, в с. Преображенка Томаківського району Дніпропетровської області побудований та введений в експлуатацію в 1967 році. Головою домогосподарства був [PERSON]. Витяг з погосподарської книги Преображенської сільської ради за 1967 та 1995 років підтверджує, що у житловому будинку по вул. Леніна 253, с. Преображенка Томаківського району Дніпропетровської області проживали на той період часу [PERSON], як голова, його дружина - [PERSON], дочка [PERSON] та син [PERSON]. Видана 23.07.2015 року за №548 на підставі записів по господарської книги №5 за 1967-1969 роки Преображенською сільською радою довідка підтверджує, що в будинку по вул. Леніна 253, с. Преображенка Томаківського району зареєстровані [PERSON], його дружина [PERSON], їх діти [PERSON] та [PERSON] та інші члени сім'ї. Після смерті [PERSON] спадкоємцями належної її частки житлового будинку виявилися її чоловік [PERSON] та дочка [PERSON], оскільки вони у визначений ст. 549 ЦК України (1960 року) строк фактично вступили в управління та володіння спадковим майном. Довідки Преображенської сільської ради Томаківського району від 14.09.2015 року №756 та від 09.09.2015 року №734 підтверджують той факт, що [PERSON] на момент смерті [PERSON] 20.09.1995 року фактично проживала без реєстрації за адресою місця відкриття спадщини, разом зі своєю сім'єю. Допитані у якості свідків [PERSON] та [PERSON] також підтвердили суду, що позивачка фактично проживала зі своїм чоловіком та малолітніми дітьми у домоволодінні своїх батьків [PERSON] та [PERSON], та після смерті своєї матері на протязі більше ніж шести місяців продовжувала проживати у будинку та вести підсобне господарство. З наданої Марганецькою державною нотаріальною конторою копії спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] вбачається, що спадкоємцем після її смерті явився її чоловік, [PERSON], який у встановлений законодавством строк подав заяву про прийняття спадщини і на ім'я якого було видано свідоцтво про право на спадщину за законом від 22.07.1997 року. Відповідно змісту даного свідоцтва про право на спадщину за законом спадщина складається з грошових заощаджень, вкладених у філіал ощадбанку №3014/04 с. Преображенка Томаківського району Дніпропетровської області по рахункам №675, з призначеними процентами та грошовими компенсаційними сертифікатами, що належали померлій на підставі ощадних книжок. Згідно положення ст. 548 ЦК УРСР (1960 року) спадкоємцем, який прийняв спадщину визнавався, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. З цього слідує, що позивачка та її батько [PERSON] прийняли спадщину після смерті [PERSON] у виді права на 1/2 частину житлового будинку оскільки спільно вступили в управління та володіння таким майном. Зі сторони сина спадкодавців, [PERSON], не підтверджено дій, що спонукали його прийняти спадщину після смерті своєї матері [PERSON] Після смерті [PERSON], який помер 25.09.2014 року, відкрилася спадщина на 3/4 частини житлового будинку, земельну ділянку площею 0,62 га, яка складається з 0,25 га присадибної земельної ділянки та 0,37 га підсобного господарства, згідно Державного акту на право приватної власності на землю серія ДПТ м №003043 від 08.02.1996 року, по вул. Леніна 253, с. Преображенка Томаківського району Дніпропетровської області. Спадкоємцями його майна після смерті явилися: його дочка [PERSON], на ім'я якої було складено 15.08.2014 року заповіт посвідчений секретарем Преображенської сільської ради Томаківського району Дніпропетровської області за № 17; його дружина [PERSON] з якою 26.10.1996 року було укладено шлюб, про що свідчить відповідний актовий запис; та його син [PERSON], який у шестимісячний строк подав нотаріусу письмову заяву про прийняття спадщини. За правилами ч. 1 ст. 1241 ЦК України\~\~непрацездатна вдова спадкує, незалежно від змісту\~заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі\~спадкування за законом\~(обов'язкова частка). Розмір обов'язкової частки у спадщині може бути зменшений судом з урахуванням відносин між цими спадкоємцями та спадкодавцем, а також інших обставин, які мають істотне значення. Як зазначалося вище [PERSON] мав право на 3/4 частини житлового будинку, інша 1/4 частина належала позивачці, яку вона успадкувала після смерті своєї матері [PERSON] В загальному підсумку житловий будинок слід розподілити на вісім рівних частин, з яких 2/8 частини належить позивачці у порядку спадкування після смерті матері, на 5/8 частин вона має право у порядку спадкування після смерті батька, а на іншу 1/8 частину має право відповідачка, як на обов'язкову частину у спадщині. У даному випадку суд вважає справедливим визнати за відповідачкою і по 1/8 частин земельних ділянок, як присадибної, так і для підсобного господарства, враховуючи відносини між самими спадкоємцями, які не дійшли порозуміння між собою у спорі, земельна ділянка раніше перебувала у користуванні подружжя [PERSON] та [PERSON] з початку забудови ними домоволодіння. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України якщо\~позов\~задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено, з моменту отримання правовстановлюючого документу. Позивачкою сплачено судовий збір в сумі 550,62 гривні та 898 гривень, що в сумі становить 1448,62 гривні. Враховуючи, що за відповідачкою визначено 1/8 частину спадкового майна, то стягненню з нею підлягає: 1448,62 гривні/8=181,07 гривень на користь позивачки. На підставі викладеного та

Outcome: partial