Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-09 00:00:00

У січні 2015 року [PERSON] звернулась з позовом до ПАТ „Банк Фінанси та Кредит", Деснянського відділу ДВС Чернігівського МУЮ, в якому просила визнати недійсними прилюдні торги з реалізації арештованого нерухомого майна нежитлової будівлі приміщення кафе «[INFO]», визнати недійсним акт про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу, затвердженого Деснянським відділом Державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції 03 червня 2014 року, нежитлової будівлі приміщення кафе „[INFO]", що розташована за адресою : [ADDRESS], визнати недійсним постанову про передачу арештованого нерухомого майна від 03.06.2014 року, за якою нежитлова будівля - приміщення кафе „[INFO]", загальною площею 252, 0 кв.м., що розташована в м. Чернігові була передана відповідачу (стягувачу за виконавчим провадженням). Позивачка просила визнати недійсним свідоцтво про право власності на нежитлову будівлю приміщення кафе „[INFO]" та скасувати державну реєстрацію в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, щодо реєстрації за ПАТ „Банк"Фінанси та Кредит" права власності на нежитлову будівлю - приміщення кафе „[INFO]", загальною площею 252, 0 кв.м., що розташована в [ADDRESS], яка була проведена 27 червня 2014 року, номер запису про право власності №6160040. Свої позовні вимоги [PERSON] мотивувала тим, що 19.05.2014 року відбулися прилюдні торги з реалізації іпотечного нерухомого майна, а саме нежитлової будівлі приміщення кафе «[INFO]», розташованою за адресою: [ADDRESS], яке належить позивачу на праві приватної власності, які вона вважає були проведені з порушенням вимог діючого законодавства та її особистих прав. [PERSON] зазначила, що звіт про оцінку майна від 14.11.2014 року був чинним до 14.05.2014 року. 14 квітня 2014 року спеціалізованою організацією були призначені перші прилюдні торги, які не відбулися, наступні торги були призначені на 19.05.2014 року, які теж не відбулися. Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 11 серпня 2015 року в задоволенні позову відмовлено. В апеляційній скарзі [PERSON] просила скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про задоволення позову в повному обсязі. Незаконність рішень суду [PERSON] обґрунтовує порушенням судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Апелянт зазначає, що відповідно до п. 3.2 Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 27 жовтня 1999 року № 68/5, спеціалізована організація проводить прилюдні торги за заявкою державного виконавця, в якій зазначається початкова вартість майна, що виставляється на торги за експертною оцінкою та інші відомості, передбачені Інструкцією про проведення виконавчих дій, затвердженого наказом МЮУ від 15.11.1999 № 74/5, зареєстрованим в Мінюсті України 15.12.1999 року за № 865/4158. Апелянт зазначає, що суд неповно дослідив обставини справи, які були встановлені в судовому засіданні, але не відображені в рішенні суду, оскільки фактично призначені прилюдні торги на 19.05.2014 року проводились з недійсною оцінкою майна, чим порушено ч. 5 ст. 58 ЗУ «Про виконавче провадження» та п. 3.2, 3.4 зазначеного Положення, що призвело до порушення законних прав та інтересів апелянта, оскільки в зв'язку з тим, що оцінка була недійсною, повинна була бути оголошена перерва згідно п. 4.13 зазначеного положення для усунення обставин, що перешкоджали проведенню торгів, чого зроблено не було. В силу ч. 9 ст. 62 ЗУ «Про виконавче провадження», державний виконавець не мав права передавати майно стягувачу за ціною, що дорівнює початковій вартості майна, оскільки прилюдні торги 19.05.2014 року фактично не могли бути проведені. Вислухавши суддю-доповідача, доводи та заперечення сторін, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, рішення суду скасуванню виходячи з наступного. Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що майно не було на стадії реалізації, а було передано стягувачу в рахунок погашення заборгованості, тому вимоги позивача стосовно визнання прилюдних торгів недійсними є необґрунтованими. Дії державного виконавця у виконавчому провадженні, які не стосуються правил проведення прилюдних торгів, мають самостійний спосіб оскарження і не можуть бути підставою для визнання прилюдних торгів недійсними. Проте з таким висновком суду не може погодитись апеляційний суд, оскільки він не відповідає вимогам закону та матеріалам справи. По справі встановлено, що на виконанні у Деснянському відділі ДВС Чернігівського МУЮ знаходиться виконавче провадження за виконавчим листом № 2-1033/10 від 22.05.2012 року за яким стягнуто солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ „Банк Фінанси та Кредит" 1470611 грн. 24 коп. В рахунок погашення боргу державним виконавцем Деснянського відділу державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції було описано майно боржника нежитлову будівлю - приміщення кафе «[INFO]», загальною площею 252,0 кв.м., яке розташовано за адресою: [ADDRESS]. На прилюдні торги державний виконавець передав майно, за ціною, відповідно до звіту Приватного підприємства „Експертна фірма „Експерт -Плюс" про оцінку майна від 14 листопада 2013 року, зазначеного в заяві про реалізацію нерухомого майна. 11 березня 2014 року описане майно відповідно до укладеного в цей день договору було передано на реалізацію ПП „Нива В.Ш.". 04.04.2014 року, 14.04.2014 року та 19.04.2014 року торги щодо реалізації спірного майна не відбулися у зв"язку з відсутністю купівельного попиту, а тому відповідно до ст. 62 Закону України „Про виконавче провадження" стягувач виявив бажання залишити за собою непродане майно, що належить [PERSON] Примусова реалізація заставленого майна як стадія виконавчого провадження є сукупністю правовідносин (урегульованих ЦК України, Законом України «Про виконавче провадження» та іншими нормативно-правовими актами), що в процесі примусового виконання виникають і реалізуються між органами й посадовими особами, які здійснюють примусову реалізацію судових рішень, та особами, які беруть участь у виконавчому провадженні чи залучаються до проведення виконавчих дій відповідно до Закону. 03 червня 2014 року старшим державним виконавцем Деснянського відділу державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції було винесено постанову та складений акт, затверджений начальником Деснянського відділу Державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції про передачу майна - нежитлової будівлі приміщення кафе „[INFO]", що розташована за адресою : [ADDRESS] стягувачу - ПАТ „Банк Фінанси та Кредит" в рахунок погашення боргу за стартовою ціною. 27 червня 2014 року приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Сенюк А.В. стягувачу - ПАТ „Банк"Фінанси та Кредит" було видано свідоцтво про право власності на нежитлову будівлю приміщення кафе „[INFO]", загальною площею 252, 0 кв.м., що розташована в [ADDRESS], та було здійснено державну реєстрацію в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно права власності на нежитлову будівлю - приміщення кафе „[INFO]", загальною площею 252, 0 кв.м., що розташована в [ADDRESS], номер запису про право власності №6160040, реєстраційний номер об"єкта нерухомого майна 395115374101. Загальний перелік способів захисту цивільних прав; інтересів (закріплених законом матеріально-правових заходів примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника) визначений у статті 16 ЦК України, згідно з пунктом 2 частини другої якої одним із таких способів є визнання правочину недійсним. Частиною третьою статті 62 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що майно передається на реалізацію за ціною та в порядку, визначеними статтею 58 цього Закону. Частинами другою - четвертою статті 58 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено право сторін виконавчого провадження оскаржити результати оцінки майна та порядок їх оскарження до передачі майна на реалізацію. У разі, коли сторона виконавчого провадження не реалізувала своє право оскарження звіту суб"єкта оціночної діяльності в передбачений законом строк, цей звіт про оцінку майна набуває чинності і є підставою для реалізації майна з прилюдних торгів за початковою ціною, визначеною у звіті (частина п"ята статті 58, частина третя статті 62 Закону України «Про виконавче провадження»). Частинами першою та п"ятою статті 58 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що визначення вартості майна боржника проводиться державним виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна. Для проведення оцінки нерухомого майна та майна, вартість якого перевищує сто неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, державний виконавець залучає суб"єкта оціночної діяльності суб"єкта господарювання, який здійснює свою діяльність відповідно до Закону України від 12 липня 2001 року № 2658-III «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні». Відповідно до зазначених нормативних актів звіт про оцінку майна у виконавчому провадженні вважається чинним протягом шести місяців з дня його підписання суб'єктом оціночної діяльності суб'єктом господарювання. Після закінчення цього строку оцінка майна проводиться повторно. Оцінка нерухомого майна, на яке звернуто стягнення, здійснюється з метою визначення стартової ціни для здійснення подальшої реалізації арештованого нерухомого майна на прилюдних торгах. Ураховуючи предмет стягнення, яким є нерухоме майно, проведення оцінки здійснює незалежний суб'єкт оціночної діяльності на замовлення державного виконавця, який після складення акта опису та арешту майна, його вилучення, проведення оцінки й отримання звіту про оцінку майна передає його на реалізацію на прилюдних торгах у порядку і на умовах, визначених законодавством. 14 травня 2014 року закінчився шестимісячний строк оцінки майна, проведений Приватним підприємством „Експертна фірма „Експерт -Плюс" однак державним виконавцем повторна оцінка майна не була проведена, навпаки, майно було 03.06.2014 року передано стягувачу за недійсною оцінкою. Таким чином, оскільки оцінка майна є дійсною впродовж шести місяців з моменту її проведення незалежно від строків передання та реалізації майна, на яке звернуто стягнення, вимоги [PERSON] про визнання недійсними постанови та акту державного виконавця про передачу майна стягувачу є обґрунтованими, що узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, висловленою у постановах від 28 січня 2015 року та від 22 квітня 2015 року. Проведення прилюдних торгів із реалізації майна за ціною, визначеною звітом про оцінку майна, який утратив чинність, є порушенням установлених законодавством правил про порядок реалізації майна на прилюдних торгах в т.ч. правил про визначення стартової ціни реалізації майна, а саме: ч. 5 ст. 58 Закону України «Про виконавче провадження» пунктів 3.2, 3.4 Тимчасового положення. Таким чином, оскільки державний виконавець не мав законних прав передавати майно стягувачу за недійсною оцінкою, підлягає визнанню недійсним свідоцтво про право власності на нерухоме майно та відповідно підлягає скасуванню державна реєстрація права власності за ПАТ „Банк" Фінанси та Кредит" на нежитлову будівлю - приміщення кафе „[INFO]", загальною площею 252, 0 кв.м., що розташована в [ADDRESS], які порушують право власності позивачки [PERSON]. Ураховуючи те, що відчуження майна з прилюдних торгів відноситься до угод купівлі-продажу, така угода може визнаватись недійсною в судовому порядку з підстав недодержання в момент її вчинення вимог, які встановлені частинами першою - третьою та шостою статті 203 ЦК України (частина перша статті 215 цього Кодексу). Проте як вбачається з матеріалів справи, прилюдні торги не відбулися, а тому вимоги [PERSON] про визнання їх недійсними не підлягають задоволенню. Відповідно до положень ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення відшкодовуються понесені нею і документально підтверджені судові витрати пропорційно до задоволених вимог. Апелянтом було сплачено при зверненні до суду та при подачі апеляційної скарги 365 грн. 40 коп.. Оскільки апеляційна скарга [PERSON] підлягає задоволенню, то з ПАТ „Банк"Фінанси та Кредит" та Державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції на користь [PERSON] підлягає стягненню у відшкодування судових витрат пропорційно до задоволених вимог по 146 грн. 16 коп..

Outcome: partial