Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-14 00:00:00

Позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» 19.06.2013 року звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість у розмірі 21 551 грн. 54 коп. за кредитним договором № PLC0RX10600334 від 18.01.2007 року, а також судові витрати в розмірі 229 грн. 40 коп. В обґрунтування позову позивачем зазначено, що 18.01.2007 року між Банком та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № PLC0RX10600334. Згідно з умовами кредитного договору [PERSON] отримав кредит у розмірі 2 374 грн. 90 коп. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач [PERSON] взятих на себе зобов'язань не виконує належним чином згідно з умовами договору щодо сплати щомісячних платежів, а тому станом на 21.05.2013 рік має заборгованість на загальну суму - 21 551 грн. 54 коп. Заборгованість, яка виникла, станом на момент звернення позивача до суду боржником [PERSON] добровільно не погашена, що і стало підставою звернення до суду з вказаним позовом. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, заяв про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно з ст. 169 ЦПК України суд розглядає справу по суті у відсутність відповідача на підставі наявних по справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи встановив наступне. Позивач звернувся до суду про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість у розмірі 21 551 грн. 54 коп. за кредитним договором № PLC0RX10600334 від 18.01.2007 року. Згідно з наявним в матеріалах справи запереченням відповідача на позов (а.с. 17-18) останній вказував, що кредитних документів не підписував, в тому числі і кредитний договір (заяви позичальника). Також вказує, що можливо вказаний кредит отримала шахрайським чином інша особа на підставі отриманих від нього копії паспорту та ідентифікаційного коду. За вказаним фактом порушено кримінальну справу № 07160058, по якій, постановою слідчого від 10.03.2009 року, [PERSON] визнано потерпілим. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Однак, всупереч вимогам закону, на підтвердження своїх заперечень відповідач [PERSON] жодного доказу не надав. В запереченні на позов зазначив, що не зобов'язаний доводити свою непричетність до звинувачень Банку, а тому не зобов'язаний замовляти та оплачувати експертизу. Згідно з запитом суду про рух кримінальної справи № 07160058 слідчим СВ Миргородського МВ повідомлено (а.с. 52), що кримінальна справа № 07160058, яка внесена до ЄРДС за № 12012180260000117, - зупинена 25.03.2013 року на підставі ст. 280 ч. 1 п. 2 КПК України в зв'язку з переховуванням від слідства підозрюваного [PERSON], якого оголошено в розшук. Натомість, в підтвердження своїх позовних вимог Банк надав: копію кредитного договору (заяви позичальника та Умов надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка»)(«Стандарт»)); розрахунок заборгованості за кредитом; висновок службової перевірки, проведеної напрямком «Служба Безпеки» ГО ПАТ КБ «ПриватБанк»; копію пояснювальної записки [PERSON] (кредитний експерт, що видавала кредит); пояснення [PERSON] від 22.01.2011 року. Згідно з висновком службової перевірки, проведеної напрямком «Служба Безпеки» ГО ПАТ КБ «ПриватБанк» (а.с. 58-60), встановлено, що 18.01.2007 року у торговій точці магазину «Побутова техніка» (Полтавська обл., м. Миргород, вул. Гоголя, 4) був оформлений та виданий працівником ПАТ КБ «ПриватБанк» [PERSON] споживчий кредит на ім'я гр. [PERSON] (згідно з наданими копіями паспорту та ідентифікаційного коду та підписаної заяви позичальника) в сумі 2 374,90 грн. для придбання мобільного телефону. Погашення по кредитному договору не проводилися. Позичальник особисто оформлював та підписував усі документи по кредиту. В матеріалах кредитної справи фотокартка Позичальника з особою [PERSON] ідентифікується. Згідно з письмовими поясненнями [PERSON] (а.с. 61), що перебуваючи на посаді кредитного експерта ПАТ КБ «ПриватБанк» та оформлювала кредит, остання вказувала, що даному клієнту кредит видавався під особистий підпис, іншим особам кредит не видавався. Згідно з письмовими поясненнями [PERSON] (а.с. 62), останній вказував, що 17.01.2007 року гр. [PERSON] запропонував йому працевлаштуватися продавцем-консультантом в магазині "Техно Світ". Він передав [PERSON] свій паспорт та ідентифікаційний код та надав на підпис Анкету, яку він підписав, не підозрюючи, що оформив кредит. Гроші за кредитом та товар не отримував. Відповідно до ч. 2 ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Таким чином, факт того, що підписи на заяві позичальника, копії паспорту та ідентифікаційного коду клієнта, наданих для оформлення кредиту, не належать гр. [PERSON], може бути підтверджений лише шляхом проведення почеркознавчої експертизи. Жодних екпертиз по справі на підтвердження заперечень відповідача не проводилося. Вирок у кримінальній справі № 07160058 за фактом шахрайства не проголошувався (який би міг підтвердити факт непідписання [PERSON] кредитних документів). Обвинувачення по вказаній кримінальній справі не пред'являлося. Таким чином, оцінивши надані сторонами докази в їх сукупності, суд встановив наступне. Згідно з заявою позичальника № PLC0RX10600334 від 18.01.2007 року ПАТ КБ "Приватбанк" (Кредитодавець, далі Банк) надав [PERSON] (Позичальник, далі Боржник) строковий кредит у сумі 2 374,90 грн. на строк 24 місяці з 18.01.2007 р. по 18.01.2009 р. включно, з умовами сплати за користування Кредитом відсотків у розмірі 1,0% на місяць, на суму залишку заборгованості по кредиту, щомісячної винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 52,25 грн. та одноразової винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 215,90 грн., в обмін на зобов'язання Позичальника з повернення Кредиту, сплати відсотків, винагороди, комісії. Позичальник взяв на себе обов'язок здійснювати погашення Кредиту шляхом внесення щомісячних платежів в розмірі 164,23 грн. з "18" по "25" число кожного місяця. Позичальник особистим підписом у заяві позичальника № PLC0RX10600334 від 18.01.2007 року підтвердив свою згоду на те, що ця заява разом з Умовами надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка»)(«Стандарт»), Тарифами Банку складає між ним та Банком кредитно-заставний договір. При укладаннi Договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України. Згiдно з цiєю статтею договором приєднання є договiр, умови якого встановленi однiєю iз сторiн у формулярах або iнших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цiлому. Сторони домовилися, що при порушенні Позичальником свого зобов'язання щодо повернення Кредиту, відсотків, винагороди, останній зобов'язується сплатити Банку пеню в розмірі 0,5% від суми простроченого платежу, але не менше 1 гривні за кожний день прострочки платежу (п. 5.1 Умов). Відповідач [PERSON] взятих на себе зобов'язань не виконав належним чином згідно з умовами договору, а тому станом на 21.05.2013 року має заборгованість в розмірі 21 551,54 грн., яка складається з наступного (згідно з розрахунком заборгованості): - 1 365,62 грн. - заборгованість за кредитом; - 7 094,72 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 1 254,00 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом; - 10 334,75 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; а також штрафи (відповідно до п. 5.3 Умов): - 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); - 1 002,45 грн. - штраф (процентна складова). Відповідно до вимог ст. 1054 ч. 1 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ч. 2 ст. 1054, ч. 2 ст. 1050 ЦК України наслідками порушення боржником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Згідно з ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно з ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є законними, обгрунтованими, а отже підлягають повному задоволенню.

Outcome: approved