Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-13 00:00:00

Публічне акціонерне товариство "Дельта-Банк" звернулось до Деснянського районного суду міста Києва з зазначеною позовною заявою, в якій просить стягнути на свою користь з [PERSON] заборгованість по кредитному договору № 49.28/227/С-П-06 від 01.09.2006 року на загальну суму 640269,98 грн., у тому числі: заборгованість за кредитом - 552019,59 грн., заборгованість за відсотками за користування кредитом - 453787,71 грн., обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 01.09.2006 року між Публічним акціонерним товариством "Дельта-Банк" та [PERSON] було укладено Кредитний договір №49.28/227/С-П-06, Банк належним чином виконав свої зобов'язання за кредитним договором, видав позичальнику кредит в сумі 44000,00 доларів США, з розрахунку 12,83% річних за користування кредитом на строк з 01.09.2006 року до 01.09.2031 року, проте відповідачем зі свого боку не виконано зобов'язання за Кредитним договором щодо сплати заборгованості за кредитом та процентами за користування кредитом у строки, визначені цим Договором, станом на 10.10.2014 року заборгованість відповідача складає 1005807,31 грн. Представник позивача звернувся до суду з заявою, в якій просить розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином, що підтверджується розпискою, поважні причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності або відкладення розгляду справи до суду не надійшло. Згідно ч. 3 ст. 76 ЦПК України якщо особу, якій адресовано судову повістку, не виявлено в місці проживання, повістку під розписку вручають будь-кому з повнолітніх членів сім'ї, які проживають разом з нею, а за їх відсутності - відповідній житлово-експлуатаційній організації або виконавчому органу місцевого самоврядування. На підставі ст. 224 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи з ухваленням заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, вивчивши пояснення позивача, перевіривши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, враховуючи їх належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. 01.09.2006 року між Відкритим акціонерним товариством "Кредитпромбанк", правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство "Дельта-Банк", та [PERSON] було укладено Кредитний договір № 49.28/227/С-П-06, за умовами п. 2 якого Банк надає Позичальнику Кредит, а Позичальник приймає його на наступних умовах: сума кредиту, валюта кредиту - 44000,00 доларів США; цільове використання кредиту - кредит на споживчі цілі; дата надання кредиту - 01 вересня 2006р.; термін остаточного погашення кредиту - 01 вересня 2031 грн.; термін сплати щомісячного платежу - кожного 01 числа місяця. Відкрите акціонерне товариство "Кредитпромбанк" та [PERSON] також узгодили плату за кредит та інші суттєві умови надання кредиту, та інші істотні умови цього Договору викладені в Частині №2, яка є невід'ємною частиною цього Договору (а.с. 5-10). Відповідно до Довідки вих.: від 10.10.2014 у відповідача перед позивачем за Кредитним договором №49.28/227/С-П-06 від 01.09.2006 року утворилася заборгованість у розмірі 77668,38 доларів США, що складає 1005807,31 грн., в тому числі: прострочена заборгованість за кредитом - 42626,92 доларів США, що складає 552019,59 грн., заборгованість за відсотками за користування кредитом - 35041,46 доларів США, що складає 453787,71 грн. Рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 02 червня 2009 року на користь Відкритого акціонерного товариства "Кредитпромбанк" з [PERSON] було стягнуто заборгованість за Кредитним договором №49.28/227/С-П-06 від 01.09.2006 року в сумі 47472,38 доларів США, що станом на 05.02.2009 року становить 365537,33 грн. (а.с. 28-29). Відповідно Договору купівлі - продажу прав вимоги від 26.06.2013 року між Відкритим акціонерним товариством "Кредитпромбанк" та Публічним акціонерним товариством "ДЕЛЬТА БАНК" продавець погоджується продати (відступити) Права вимоги та передати їх, а Покупець погоджується купити Права вимоги, прийняти їх і сплатити відповідну ціну (а.с. 17-23). Відповідно витягу з Додатку №1 до Договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитами між Відкритим акціонерним товариством "Кредитпромбанк" та Публічним акціонерним товариством "ДЕЛЬТА БАНК" від 26 червня 2013 року Публічне акціонерне товариство "Дельта-Банк" набуло право вимоги по Кредитному договору №49.28/227/С-П-06 від 01.09.2006 року (а.с. 23). Судом об'єктивно встановлено, що між сторонами у справі на підставі укладених договорів виникли зобов'язання, за якими позивач надав відповідачеві послуги, а відповідач зобов'язався їх оплатити на визначених умовах та у відповідний строк. Проте, всупереч взятим на себе зобов'язанням по виплаті кредитних коштів у визначені договором строки, відповідачі їх належним чином не виконали. Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Статтями 1049, 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог-відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Договір є обов'язковим для виконання сторонами, згідно ст. 629 ЦК України. Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 610 ЦК України під порушенням зобов'язання передбачено його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). За змістом ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання. Згідно з ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Разом з тим, відповідачем суду не надано жодних належних та допустимих доказів в заперечення позовних вимог, не здобуто таких доказів і в ході судових засідань. За таких обставин, на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, суд приходить до висновку про задоволення позовної заяви. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved