Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-19 00:00:00

\~\~\~\~\~ \~ [PERSON] звернувся в суд з позовом до Олієво-Королівської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, в якому просить визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими будівлями, спорудами, що знаходиться по вул. Галицька, буд. 37 в с. Олієво-Королівка Городенківського району Івано-Франківської області в порядку спадкування за заповітом. Позовні вимоги мотивовані тим, що згідно Свідоцтва на право особистої власності на житловий будинок від 19.08.1988, головою колгоспного двору за адресою: вул. Леніна, буд. 37 (теперішня вул. Галицька, буд. 37), с. Олієво-Королівка Городенківський район Івано-Франківська область, був [PERSON], батько позивача. Вказане, також підтверджується довідками Олієво-Королівської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області. [PERSON], помер 07.05.2015. Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, а саме: житловий будинок, що знаходиться за адресою: вул. Галицька, буд. 37, с. Олієво-Королівка Городенківський район Івано-Франківська область. Інших правовстановлюючих документів на право власності на житловий будинок у позивача немає. Згідно довідки Олієво-Королівської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області від 12.09.2017 № 641, за вказаним домогосподарством закріплено земельну ділянку площею 0,25 га. Згідно Заповіту, [PERSON] усе своє майно заповідає своєму сину [PERSON]. Після смерті [PERSON], позивач звернувся до приватного нотаріуса, із заявою про прийняття спадщини. Проте, згідно із постанови приватного нотаріуса від 31.10.2017, позивачу було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій у звязку з тим, що не визначені частки в господарстві між членами бувшого колгоспного двору. Технічним паспортом на житлове приміщення та Свідоцтва на право особистої власності на житловий будинок стверджено, що житловий будинок, який належав [PERSON] знаходиться за адресою: вул. Галицька, буд. 37, с. Олієво-Королівка Городенківський район Івано-Франківська область. Звітом про оцінку житлового будинку, що знаходиться за адресою: вул. Галицька, буд. 37, с. Олієво-Королівка Городенківського району, Івано-Франківської області, визначено, що ринкова вартість будинку становить 125824,00 грн. (сто двадцять пять тисяч вісімсот двадцять чотири грн. 00 коп.). В судове засідання сторони та їхні представники не зявилися. Подали до суду заяви про розгляд справи в їхній відсутності. Представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримує, позов просить задовільнити. Олієво-Королівська сільська рада Городенківського району Івано-Франківської області позовні вимоги визнає. За таких обставин судом прийнято рішення про розгляд справи у відсутності сторін. Згідно вимог ч.2\~ст.197 ЦПК України\~\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного. Із копії свідоцтва на право особистої власності на домоволодіння від 19.08.1988 року, виданого на підставі рішення виконкому Городенківської районної [PERSON] народних депутатів № 134 від 13.07.1988 року слідує, що в цілому домоволодіння, що складається із житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташованого в с. Олієво-Королівка по вул. Леніна за № 37 дійсно належить колгоспному двору, головою якого є [PERSON]. Довідками № 645, 646 від 12.09.2017 року, виданими виконавчим комітетом Олієво-Королівської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області стверджено, що головою колгоспного двору, що в селі Олієво-Королівка вул. Галицька, 37 (колишня назва вулиці Леніна, 37) являвся [PERSON], який помер 07.05.2015 року Згідно з технічною документацією житлове господарство, розташоване в с. Олієво-Королівка по вул. Галицька, 37 Городенківського району Івано-Франківської області, складається з житлового будинку, позначеного на схемі в технічному паспорті літерою «А»,\~\~побудованого 1959:1990 р., загальною площею 89,1 кв.м., житловою площею 40,4 кв.м., літньої кухні, стайні, 2 гаражів, 3 сараїв, вбиральні, колодязя, 2 огорож, воріт. Відповідно до звіту про оцінку житлового будинку, складеного ФОП [PERSON], ринкова вартість житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами станом на 13.10.2017 року становить 125824 грн. Ч.3\~ст.5 Цивільного кодексу України\~(2004 р.) визначено: якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювались актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав і обовязків, що виникли з моменту набрання ним чинності. Відповідно до ч. 6 п. а\~Постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22.12.1995 року "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності", право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба). Згідно довідки № 644 від 12.09.2017 року, виданої виконавчим комітетом Олієво-Королівської сільської ради встановлено, що станом на 15.04.1991 р. у господарстві, що в селі Олієво-Королівка вул. Галицька, 37 були зареєстровані за місцем проживання слідуючі особи: [PERSON], [INFO] - власник житлового будинку; [PERSON], [INFO] - дружина. [PERSON] померла 03.05.2012 року, про що свідчить копія свідоцтва про смерть серія І-НМ № 150474. За заповітом від 15.03.2012 року, посвідченим секретарем Олієво-Королівської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, зареєстрованим в реєстрі за № 8, [PERSON] на випадок своєї смерті зробив таке розпорядження, яким все належне йому майно, яке належить йому і буде належати на день його смерті і на що він за законом матиме право (житловий будинок, господарські будівлі, державний акт на право на земельну частку (пай) ЯД № 828449 та ЯД № 898101, державні акти на право власності на земельну ділянку: ЯЛ № 277780 для ведення особистого селянського господарства; ЯЛ № 277779 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд; ЯЛ №277781 для ведення особистого селянського господарства; ощадні книжки) заповів своєму сину [PERSON], [INFO], що проживає в м. Івано-Франківську. Даний заповіт зареєстрований в Спадковому реєстрі за № 52556909, що стверджено копією інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 41972529 від 31.10.2015 року. [PERSON] помер 07.05.2015 року, про що свідчить копія свідоцтва про смерть серія І-НМ № 209803. Внаслідок його смерті відкрилась\~\~спадщина. Відповідно до\~ст. 1216 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Згідно з\~ст. 1223 ЦК України\~- право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у\~статтях 1261 - 1265 цього Кодексу.\~\~ Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.\~\~Спадкоємцями можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини, вказано в ч. 1\~ст. 1222 ЦК України. Копією свідоцтва про народження серії ЯЭ № 846139 стверджено, що [PERSON], [INFO] є сином [PERSON] та [PERSON]. Судом встановлено, що спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] є його син [PERSON] (позивач). За ст.ст. 1268-1269 Цивільного кодексу України\~прийняття спадщини - це: постійне проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подання спадкоємцем, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Ч. 1 ст. 1270 згаданого кодексу визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Копією спадкової справи № 145/2015 щодо майна [PERSON], який помер 07 травня 2015 року та витягу про реєстрацію спадкової справи в спадковому реєстрі № 41972541 від 31.10.2015 року стверджено, що [PERSON] (позивач) прийняв спадщину після смерті батька [PERSON], оскільки у передбачений ч. 1 ст. 1270 ЦК України строк звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно з вимогами ч.1 ст. 1297 згаданого кодексу - спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. З постанови приватного нотаріуса Городенківського районного нотаріального округу [PERSON] про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 31.10.2017 року слідує, що позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок по вул. Галицька, буд. 37 с. Олієво-Королівка Городенківського району Івано-Франківської області, після смерті батька [PERSON], оскільки частки у цьому господарстві між членами колгоспного двору не визначені. Позивач фактично успадкував житловий будинок з господарськими будівлями, спорудами, що розташований по вул. Галицька, буд. 37 в с. Олієво-Королівка Городенківського району Івано-Франківської області, однак оформити документи не має можливості через реєстрацію господарства як колгоспного двору. Відповідно до роз'яснень, викладених у п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.91 р. № 7 "Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок", право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради. З довідки № 641 від 12.09.2017 року, виданої виконавчим комітетом Олієво-Королівської сільської ради слідує, що згідно погосподарської книги Олієво-Королівської сільської ради за домогосподарством, що в селі Олієво-Королівка вул. Галицька, 37 числиться земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,2500 га, та для ведення особистого селянського господарства в селі Олієво-Королівка вул. Галицька площею 0,1748 га та в урочищі "Квиківка" площею 0,2938 га. Відповідно до\~\~ст. 11 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь в справі. Статтею\~\~317 Цивільного кодексу\~\~України\~\~\~\~визначено, що власникові\~\~належать права володіння, користування та розпорядження майном. Згідно\~ст. 328\~\~цього ж кодексу\~\~право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Способами захисту цивільних прав та інтересів є, зокрема, визнання права (п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України). Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку (лист Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.03.2013 № 24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування"). В силу вимог\~ст. 392 ЦК України\~- власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до п. 24\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції»\~у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи та інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином суд, належно оцінивши зібрані у справі докази, вважає, що факти, викладені позивачем в позовній заяві в обґрунтування своїх позовних вимог є достовірними, і сумніву не викликають, також не встановлено неправомірності набуття позивачем права власності на житловий будинок з господарськими будівлями, спорудами, що знаходиться по вул. Галицька, буд. 37 в с. Олієво-Королівка Городенківського району Івано-Франківської області, визнання права власності не порушує прав чи інтересів будь-яких інших осіб, у зв'язку з чим, позовні вимоги підлягають повному задоволенню при визнанні їх відповідачем. \~\~\~\~ На підставі ст.ст.\~317,\~328,\~1216 ЦК України,

Outcome: approved