Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-17 00:00:00

[PERSON] звернулася до Київського районного суду м. Полтави з позовом до ПАТ по газопостачанню та газифікації "Полтавагаз" про зобов"язання укласти договір, зобов"язання вчинити дії та стягнення моральної шкоди. В поданій до суду позовній заяві посилалася на те, що в 2008 році укладено з [PERSON] договір на газопостачання квартири [ADDRESS]. Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 28 серпня 2009 року на користь ПАТ ""Полтавагаз"" стягнуто заборгованість за послуги з газопостачання в розмірі 3654,04 грн., а 18 липня 2011 року відповідач припинив газопостачання шляхом встановлення глушки, про що складено акт. Однак, відповідачем продовжувала нараховуватись заборгованість. Також позивач вказувала, що протягом 2011-2015 років частинами погашалась встановлену рішенням суду заборгованість, всього з моменту припинення газопостачання сплачено 4443,24 грн. Відповідачу подавались претензії з вимогою звіряння рахунків, однак не було здійснено жодних дій. Крім того, позивач посилається, що зверталися до відповідача з вимогою укласти договір на газопостачання у редакції затвердженій Постановою КМУ від 02.03.2015 року №74. Відповідачем договору не укладено.Вважає, що такими діями відповідача їй завдана моральна шкода. Просила суд зобов"язати відповідача врахувати Акт про припинення газопостачання та ухвалу суду про скасування судового наказу №2н-446/11 та звірити рахунки по особовому рахунку [NUMBER]. Зобов"язати відповідача укласти договір на газопостачання до [ADDRESS]. Стягнути з відповідача моральну шкоду в розмірі 6 090 грн. та судові витрати. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити, надавши пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві. Представник відповідача позовні вимоги не визнав, просив в їх задоволенні відмовити. Представник третіх осіб в судовому засіданні просив позовні вимоги задовольнити. Суд, заслухавши пояснення представника позивача та третіх осіб, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Частиною 3 ст. 61 ЦПК України, визначено, що обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 24.02.2015 року, яке набрало законної сили, встановлено, що 08 вересня 2008 року між позивачем [PERSON] та відповідачем ПАТ ""Полтавагаз"" укладено договір № 543787 про надання населенню послуг з газопостачання в квартиру [ADDRESS]. Під час розгляду справи судом встановлено, що [PERSON] та треті особи є співвланиками квартири [ADDRESS]. Згідно ч.1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ч.1, 3 ст. 10 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною, 1,2 ст. 11 ЦПК України, визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізчиних чи юридичних осіб, поданим відповіднодо цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Позивач як на підставу позовних вимог про зобов"язання укласти договір на газопостачання до [ADDRESS] посилається на те, що вона зверталася до відповідача та направляла примірник договору, який не був підписаний ПАТ по газопостачанню та газифікації "Полтавагаз". Вважає, що її права порушені. Відповідно до п. 32 "Правил надання населенню послуг з газопостачання", затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 09 грудня 1999 року №2246, газопостачальне підприємство зобов'язане укласти договір із споживачем у письмовій формі. Згідно п.4 Правил, послуги з газопостачання надаються споживачеві на підставі договору, що укладається між ним та газопостачальним і газорозподільним підприємствами відповідно до типового договору, затвердженого у встановленому порядку. Договір підписується газопостачальним і газорозподільним підприємствами і споживачем протягом 14 календарних днів з дня отримання відповідної заяви від споживача. Для укладення договору або внесення змін до нього споживач повинен пред'явити: документ, що посвідчує особу споживача (для громадян України - паспорт громадянина України або тимчасове посвідчення громадянина України (для осіб, недавно прийнятих до громадянства України); для іноземців та осіб без громадянства - національний паспорт або документ, що його замінює); технічний паспорт на будівлю або домову книгу; довідку про зареєстрованих осіб у квартирі, приватному будинку; документ, що підтверджує право власності на квартиру, приватний будинок або користування ними. Газопостачальні, газорозподільні підприємства, що здійснюють постачання та розподіл природного газу на закріпленій території, не мають права відмовити споживачеві, об'єкти якого розташовані на цій території, в укладенні договору. За однією поштовою адресою укладається один договір. У разі зміни власника об'єкта споживача укладається новий договір. У разі коли об'єкт споживача перебуває у власності (користуванні) кількох осіб, укладається один договір з одним із співвласників (користувачів) за умови письмової згоди всіх інших співвласників (користувачів), про що робиться відмітка в договорі. Як вбачається із матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, 10.03.2015 року до ПАТ по газопостачанню та газифікації "Полтавагаз" з пропозицією укласти договір на постачання природного газу зветралися [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. При цьому до відповідача для укладення надано договір, стороною якого є [PERSON] [PERSON] до відповідача з пропозицією укласти з нею, безпосередньо як споживачем, договір про надання послуг не зверталася. Крім того, суд бере до уваги, що 08.09.2008 року ПАТ по газопостачанню та газифікації "Полтавагаз" з [PERSON], яка є співвласником квартири, за даною адресою, укладено договір про надання населенню послуг з газопостачання. Даний договір не розривався та діє на даний час. Враховуючи вищевикладені обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про зобов"язання ПАТ по газопостачанню та газифікації "Полтавагаз" укласти договір є безпідставними та задоволенню не підлягають. Крім того, не підлягають задоволенню позовні вимоги [PERSON] про відповідача врахувати Акт про припинення газопостачання та ухвалу суду про скасування судового наказу №2н-446/11 та звірити рахунки по особовому рахунку [NUMBER],оскільки вони не грунтуються на нормах діючого законодавства. Вирішуючи позовні вимоги про стягнення моральної шкоди, суд виходить з наступного. Згідно зі ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. При цьому під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування шкоди, потрібна наявність усіх елементів складу правопорушення, в тому числі наявність протиправної поведінки (незаконних дій, бездіяльності), за відсутності якої відповідальність не настає. Як встановлено судом, відповідач ПАТ ""Полтавагаз"", до якого позивач звернулася з позовом про відшкодування моральної шкоди, прав позивача не порушував. Незаконність дій чи бездіяльність ПАТ ""Полтавагаз"" не знайшла свого підтвердження в судовому засіданні. Тому вимоги [PERSON] про відшкодування мольної шкоди не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed