Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-26 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Страхова компанія» (далі ПАТ СК) «Країна» звернулося в суд з позовом до [PERSON] про відшкодування завданої майнової шкоди. Свій позов мотивує тим, що між ПАТ СК «Країна» та [PERSON] було укладено договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії АЕ №6363309, за яким страховик зобовязався відшкодувати шкоду заподіяну страхувальником життю здоровю та майну потерпілих при експлуатації забезпеченого транспортного засобу, а саме: автомобіля «BMW», д.н.з. 65090ВО. 10.10.2016 року у м. Луцьку сталася дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП), за участю автомобіля «BMW», д.н.з. 65090ВО, під керуванням [PERSON] та автомобіля [NUMBER], під керуванням [PERSON], а також за участю автомобіля [NUMBER], [NUMBER] отримав механічні пошкодження. Постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 09.11.2016 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.ст. 124, 122-4 КУпАП. Посилається на те, що позивач сплатив потерпілій стороні страхове відшкодування в розмірі 6909,61 грн., на підставі заяви на виплату страхового відшкодування від 01.12.2016 року та страхового акту №08-80/419114/3.2.29 від 19.01.2017 року. Враховуючи той факт, що відповідач після ДТП за його участі самовільно залишив місце пригоди, то після виплати страхового відшкодування на користь потерпілої особи у позивача в силу вимог ст.1191\~Цивільного кодексу України виникло право зворотної вимоги до відповідача про відшкодування завданої шкоди в порядку регресу на суму, що становить 6909,61 грн. Позивач звернувся до відповідача із вимогою від 19.04.2018 року про повернення вказаних коштів, однак, вона повернулась за закінченням терміну зберігання. На підставі наведеного, просить суд стягнути з [PERSON] на його користь 6909,61 грн. майнової шкоди та судові витрати по справі. Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 23.01.2019 року розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження. В установлений в ухвалі суду строк відповідач відзиву на позовну заяву не подав. Представник позивача в судове засідання не зявився, подала суду заяву про слухання справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить суд позов задовольнити. Проти постановлення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявився хоча належним чином повідомлявся про день, час та місце розгляду справи. Будь-яких заяв про розгляд справи без його участі на адресу суду не надходило. Суд вважає за можливе слухати справу у відсутності сторін по наявним матеріалам справи. За погодженням представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно п.1 ч.1 ст.1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Судом встановлено, що [PERSON], 10 жовтня 2016 року о 16 год. 07 хв., в м. Луцьк по вул. Дубнівська у напрямку вул. Глушець, керуючи автомобілем [NUMBER], не вибравши безпечної швидкості та безпечного бокового інтервалу при зустрічному розїзді, здійснив зіткнення з автомобілем [NUMBER] та "ВАЗ 21093" д.н.з. [NUMBER], внаслідок чого автомобілі отримали механічні ушкодження, після чого самовільно залишив місце дорожньо-транспортної пригоди, до якого був причетний, чим порушив вимоги п.п. 2.3 "в", 12.1, 13.3, 2.10"а" Правил дорожнього руху. (а.с. 6). Постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 09.11.2016 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.ст. 124, 122-4 КУпАП (а.с. 6). Зазначена обставина, згідно вимог ч.4 ст. 82 ЦПК України, доказуваню не підлягає. Згідно\~ст. 1191 ЦК України\~особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до п.п. "в" п. 38.1.1\~ст.\~38\~Закону України\~"Про\~обов'язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів" (далі\~ Закон) страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди. Судом встановлено що, на час скоєння ДТП транспортний засіб «BMW»,\~д.н.з.\~65090ВО, що належить [PERSON], був застрахований у ПАТ «Страхова компанія «Країна» на підставі полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АЕ/63633098 (далі - поліс) (а.с. 5). На виконання умов полісу, ПАТ «Страхова компанія «Країна» на підставі заяви від 01.12.2016 року, акту огляду транспортного засобу від 24.10.2016 року та розрахунку по справі № 41914 від 10.10.2016 року, було складено страховий акт № 08-80/41914/3.2.29 від 19.01.2017 року, згідно якого позивачем було здійснено виплату страхового відшкодування потерпілій стороні в сумі 6909,61 грн. (а.с.7-13). Зазначена сума, була виплачена позивачем без проведення експертизи в силу вимог п. 36.2 ст. ст.\~32\~Закону за погодженням із потерпілим. (а.с.9). Із матеріалів справи вбачається, що вимога позивача про відшкодування шкоди в порядку регресу була залишена відповідачем без задоволення (а.с. 14-16). Таким чином, сума виплачена потерпілій стороні підлягає стягненню з відповідача. Відповідно до ч. 1 ст. 81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Оскільки, стороною відповідача не надано будь-яких доказів на підтвердження заперечень проти позову, суд бере до уваги лише письмові докази надані позивачем. Таким чином, оцінивши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення, а тому слід стягнути з відповідача [PERSON] в користь позивача суму в розмірі 6909,61грн. за завдану майнову шкоду та 1 762,00 грн. понесених позивачем судових витрат.

Outcome: approved