Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-07 00:00:00

в Острозький районний суд з позовом до Мощаницької сільської ради Острозького району Рівненської області про визнання права власності на нерухоме майно звернулася [PERSON] Свою заяву мотивує тим, що її чоловікові - [PERSON], належав садибний житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований в [ADDRESS], який був побудований у 1967 році та відносився до типу суспільної групи - робітничий двір. Вказаний житловий будинок розташований на земельній ділянці площею 0,15 га., призначеній для будівництва та обслуговування житлового будинку, яка належала на праві власності чоловіку на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER]. Зазначає, що [INFO] [PERSON], помер і на день своєї смерті був зареєстрований та проживав в [ADDRESS]. Заповітів за життя не залишав. У відповідності до ст. 1261 ЦК України спадкоємцем за законом першої черги після смерті батька є вона та її син - [PERSON] Інших спадкоємців за законом після смерті чоловіка немає. Вказує, що [PERSON] не було виготовлено технічний паспорт та свідоцтво про право власності на належний йому житловий будинок з надвірними будівлями та не було зареєстровано право власності на дане будинковолодіння, у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на належний чоловікові садибний житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться в [ADDRESS], приватним нотаріусом їй було відмовлено у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на дане будинковолодіння. Оскільки Межиріцькою сільською радою їй було відмовлено на тій підставі, що у відповідності до чинного законодавства свідоцтва про право власності на померлих не видаються та роз'яснено, що в даному випадку має місце цивільно-правовий спір, то просить визнати за нею, як спадкоємцем за законом, після смерті чоловіка - [PERSON], померлого [INFO], право власності на садибний житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований в [ADDRESS]. Позивач та його представник в судове засідання не з'явились, подали заяву, якій вказали, що позовні вимоги підтримують у повному обсязі, просять справу розглядати без їх участі, а позов задовольнити. Представник Мощаницької сільської ради Острозького району Рівненської області в судове засідання не з'явився, подав суду відзив, у якому вказав, що позов визнає в повному обсязі, просить справу розглядати без його участі. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов про права власності на нерухоме майно доведений і підлягає задоволенню з таких підстав. З свідоцтва про одруження серії [NUMBER] встановлено, що 15.07.1962 був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON], якій після реєстрації шлюбу було присвоєно прізвище "[PERSON]". (а.с.9) З копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] встановлено, що [PERSON] помер [INFO]. (а.с.10) З виписки №119 від 02.02.2017 встановлено, що згідно погосподарської книги 31, особовий рахунок [NUMBER], будинок [ADDRESS] рахується [PERSON] (а.с.11) Відповідно до довідки Мощаницької сільської ради Острозького району Рівненської області № 120 від 07.02.2017, в будинку [ADDRESS] на даний час проживають: [PERSON], [PERSON] (а.с.12) Згідно довідки Мощаницької сільської ради Острозького району Рівненської області № 121 від 07.02.2017, на день своєї смерті [PERSON] проживав і був зареєстрований в [ADDRESS], з ним зареєстровані та проживали: дружина - [PERSON], син - [PERSON] (а.с.13) Відповідно до довідок Мощаницької сільської ради Острозького району Рівненської області № 122 та №123 від 02.02.2017, будинок [ADDRESS] відноситься до робітничого двору головою якого був [PERSON] (а.с.14,15) Згідно технічного паспорта від 12.12.2013 та повідомлення Рівненського ОБТІ №12840 від 12.12.2013, садибний житловий будинок 1967 року забудови, всього загальною площею 81,1 кв.м., житловою площею - 42,4 кв.м., допоміжною площею - 38,7 кв.м. Станом на 12.12.2013 вартість будинку становить 111355 грн. (а.с.16-18,19) Згідно довідки виданої Острозькою РДНК Рівненської області № 96/01-16 від 26.02.2013, довідки виданої приватним нотаріусом Тишкун Ж.Я. 26.03.2018 №357/02-14, та копії спадкової справи встановлено, що після смерті [PERSON] заведено спадкову справу № 338/2012. Спадкоємцем за законом є [PERSON], дружина спадкодавця. Від [PERSON] подано заяву про відмову від спадщини. Відомості про інших спадкоємців в Острозькій ДНК відсутні. 26.02.2013 Острозькою РДНК були видані Свідоцтва про право на спадщину за законом на земельні ділянки за реєстром №91,92. (а.с.20,21,23,24,25) Згідно із постановою приватного нотаріуса Острозького РНО Тишкун Ж.Я. №358/02-14 від 26.03.2018 про відмову у вчиненні нотаріальної дії, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, що знаходиться в с. Кургани, вул. Лугова, 5, Острозького району Рівненської області. (а.с.22) Докази по справі повністю узгоджуються з позовною заявою позивача та наданою копією спадкової справи №338 за 2012 рік. У відповідності до ч. 4 cт. 25 ЦК України, цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті. У відповідності до ч. 1 cт. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття справа власності не встановлена судом. Як визначено в Інформаційному листі Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" від 16 травня 2013 року, відповідно до ч. 3 cт. 3 Закону України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до ч. 4 cт. 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав. Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української PCP, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української PCP 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в Мін'юсті 18 лютого 2002 року за №157/6445 (з подальшими змінами). Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". У разі відсутності державної реєстрації права власності на нерухоме майно, створене та оформлене в передбаченому законом порядку до набрання чинності Законом України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", спадкоємці, які прийняли спадщину, мають право на оформлення спадкових прав шляхом звернення до нотаріальної контори за видачою свідоцтва про право на спадщину. При вирішенні спорів про визнання права власності на спадкове майно судам слід керуватися законодавством, яке регулювало виникнення права власності у самих спадкодавців на момент закінчення будівництва будинків, зокрема положеннями ЦК У PCP 1963 року, Законом України "Про власність", Законом України від 7 грудня 1990 року № 533-ХІІ "Про місцеві Ради народних депутатів та місцеве і регіональне самоврядування", Законом України від 25 грудня 1974 року "Про державний нотаріат", постановою Ради Міністрів Української PCP від 11 березня 1985 року №105 "Про порядок обліку житлового фонду в Українській PCP", Вказівками по веденню негосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 13 квітня 1979 року за № 112/5, Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 12 травня 1985 року № 5-24-26, Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української PCP від 31 січня 1966 року, Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української PCP, затвердженою наказом Міністра юстиції Української PCP від 31 жовтня 1975 року № 45/5, Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих, затвердженою наказом Міністра юстиції УРСР від 19 січня 1976року № 1/5, та іншими нормативними актами. За змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української PCP підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах. Додатками № 32 та № 33 до Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих було затверджено зразки довідок про право власності колгоспного (селянського) двору на жилий будинок та про право власності робітника чи службовця на жилий будинок. За змістом зазначених нормативних актів виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права. До компетенції виконкомів місцевих Рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у негосподарські книги місцевих Рад. Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української PCP, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української PCP 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обов'язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції). Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. У відповідності до cт. 392 ЦК України, власник може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно cт. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). У відповідності до cт. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 4 ст. 25 ЦК України, цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті, а відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 346 ЦК України право власності припиняється зі смертю власника. Враховуючи, що згідно норм ст.1258, 1261 ЦК України позивач прийняла спадщину за законом, після смерті чоловіка - [PERSON], померлого [INFO], тому за нею слід визнати право власності на садибний житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований в [ADDRESS]. Враховуючи викладене, на підставі ст. 25 п. 4, 328, 346 ч.1 п. 11, 1216, 1217, 1218, ч.2 ст.1223, 1233, 1258, 1261, 1268, 1269 ЦК України,

Outcome: approved