Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-28 00:00:00

У квітні 2014 року ПАТ "Укрсоцбанк" (надалі також - позивач) звернувся до суду з позовом до [PERSON] (надалі також - відповідач), у якому зазначив, що 05.06.2008 р. між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку "Укрсоцбанк" та відповідачем укладено договір № 281/20-327, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 45 000 дол. США зі сплатою відсотків за користування кредитом з 05.06.2008 р в розмірі 13,5% та з 21.10.2008 р. в розмірі 14% на рік на суму фактичної заборгованості за кредитом та комісій з кінцевою датою повернення до 04.06.2033 року. Посилаючись на те, що відповідач умов договору належним чином не виконав, у зв'язку з чим станом на 25.03.2014 утворилася заборгованість в сумі 79 754,40 дол. США, що згідно з курсом НБУ становить 827 547,64 грн. та складається із заборгованості за кредитом в сумі 43 800 дол. США, заборгованість за відсотками за користування кредитом в сумі 31 085,46 дол. США, пені за порушення терміну погашення кредиту в сумі 11582,65 грн, що еквівалентно 1 116,27 дол. США та пені за порушення терміну погашення відсотків в сумі 38938,50 грн, що еквівалентно 3 752,67 дол. США. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала, надала пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві та просила позов задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнала та посилаючись на пропущення позивачем строків звернення до суду щодо стягнення заборгованості за тілом кредиту та відсотками за користування кредитом просила застосувати строки позовної давності, а також посилаючись на скрутний матеріальний стан просила суд зменшити суму неустойки. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення частково. Судом встановлено, що 05.06.2008 р. між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку "Укрсоцбанк" (правонаступником якого є позивач) та [PERSON] було укладено договір кредиту № 281/20-327, відповідно до умов якого, відповідач отримав кредит у розмірі 45 000 дол. США зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 13,5% на рік на суму фактичної заборгованості за кредитом та комісій з кінцевою датою повернення до 04.06.2033 року (а.с. 5-9). 20.10.2008 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку "Укрсоцбанк" та відповідачем було укладено додаткову угоду №1 про внесення змін до договору кредиту № 281/20-327, згідно якого з 21.10.2008 року встановлено процентну ставку за користування кредитом на рівні 14% процентів річних (а.с. 11). Згідно із ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно із ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у ст. 1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу (ч. 2 ст. 1050 ЦК України). У зв'язку з порушенням виконання умов кредитного договору відповідачем, станом на 25.03.2014 утворилася заборгованість в сумі 79 754,40 дол. США, що складається із заборгованості за кредитом в сумі 43 800 дол. США, заборгованість за відсотками в сумі 31 085,46 дол. США. Водночас, представником відповідача в судовому засіданні подано суду письмову заяву про застосування строку позовної давності (а.с. 47). Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до приписів ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Останній платіж за тілом кредиту за спірним кредитним договором відповідач здійснив 10.03.2009 р., а за процентами за користування кредитом - 08.07.2010 р. (а.с. 15, 19). Судом враховується правова позиція Верховного Суду України з питань обчислення строків позовної давності та встановлення різних видів цивільно-правової відповідальності викладена у справі № 6-116цс13, що відповідно до вимог ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для всіх судів України. У вказаній справі Верховний Суд України зробив висновок, що перебіг позовної давності за вимогами кредитора, які випливають з порушення боржником умов договору (графіка погашення кредиту) про погашення боргу частинами (щомісячними платежами) починається стосовно кожної окремої частини, від дня, коли відбулося це порушення. Позовна давність у таких випадках обчислюється окремо по кожному простроченому платежу. З наявного в матеріалах справи кредитного договору № 281/20-327 від 05.06.2008 р. вбачається, що погашення кредиту здійснюється до 10 числа (включно) кожного місяця, починаючи з липня 2008 року по червень 2033 року по 150,00 дол. США щомісячно (п. 1.1.1); сплата процентів здійснюється щомісячно у валюті наданого кредиту не пізніше 10 числа місяця наступного за звітним місяцем, в якому нараховані проценти, а також в день повернення заборгованості за кредитом в повній сумі (п. 2.4.5). Судом встановлено, що умовами договору встановлені окремі самостійні зобов'язання, які деталізують обов'язок боржника повернути весь борг частинами, тому право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного чергового платежу, а відтак і початок перебігу позовної давності за кожний черговий платіж починається з моменту порушення строку його погашення. Як вбачається з матеріалів справи позивач ПАТ "Укрсоцбанк" звернувся до суду з позовною заявою, направивши поштовим відправленням 16.04.2014 р. (а.с. 31), а тому встановлений законом трирічний строк позовної давності, протягом якого позивач має можливість реалізувати своє право на стягнення заборгованості окремо за кожним простроченим платежем по тілу кредиту та процентам за його кредитом відповідно починається з 16.04.2011 р. Щодо стягненню заборгованості по чергових платежах (по тілу кредиту та процентам), яка утворилася за відповідачем у період з липня 2008 р. по 15.04.2011 року, то строк позовної давності по них є пропущеним і доказів щодо поважності причин його пропуску банком не надано та при розгляді справи судом не встановлено. Таким чином, заборгованість по чергових платежах, які повинні були здійснюватися відповідачем у період з 16.04.2011 р. по 25.03.2014 р. (кінцева дата розрахунку заборгованості) та підлягає стягненню у межах строків позовної давності складається з: - заборгованості за тілом кредиту в сумі 40 050 дол. США [45 000 дол. США (загальна заборгованість за тілом кредиту) - 4 950 дол. США (заборгованість за тілом кредиту, що утворилась за межами строків позовної давності (з липня 2008 р. по квітень 2011 р.)]; - заборгованості за процентами за користування кредитом в сумі 15 412,55 дол. США [32 784,92 дол. США (загальна заборгованість за процентами станом на 25.03.2014 р.) - 17 372,37 дол. США (заборгованість за процентами, що утворилась за межами строків позовної давності (з липня 2008 р. по квітень 2011 р.)]. Відповідно до ч.1 ст. 546, ст. 549 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою. Неустойка визначається, як пеня та штраф і є грошовою сумою або іншим майном, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобов'язання. Сплата неустойки є правовим наслідком у разі порушення зобов'язання (ст. 549, п.3 ч.1 ст. 611 ЦК України). Згідно із п. 4.1 кредитного договору у разі прострочення позичальником строків сплати процентів, визначених п.2.4, 2.10 цього договору, комісій, передбачених умовами цього договору, а також прострочення строків повернення кредиту, визначених п. 1.1, 3.2.3, 3.3.14 цього договору, позичальник сплачує кредиторові пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє у період прострочення, від несвоєчасно сплаченої суми за кожний день прострочення. Відповідно до розрахунку позивача за порушенням виконання умов кредитного договору відповідачем станом на 25.03.2014 р. нарахована неустойка у межах річного строку, визначеного ст.258 ЦК України, на загальну суму 50 521,15 грн, а саме: - пеня за порушення терміну погашення кредиту в сумі 11582,65 грн, що еквівалентно 1 116,27 дол. США (за курсом НБУ - 10,3762 грн за 1 дол. США), - пеня за порушення терміну погашення відсотків в сумі 38938,50 грн, що еквівалентно 3 752,67 дол. США (за курсом НБУ - 10,3762 грн за 1 дол. США). Відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. З аналізу правової позиції Верховного Суду України, викладеній у справі № 6-100цс14 вбачається, що передбачені ч. 3 ст. 551 ЦК України підстави для зменшення розміру неустойки мають самостійний характер та визначаються у кожному випадку окремо в залежності від обставин справи. В пункті 27 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» роз'яснено, що істотними обставинами в розумінні ч. 3 ст. 551 ЦК України можна вважати, зокрема, ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Судом береться до уваги, письмова заява відповідача про зменшення розміру неустойки, наявність дружини [PERSON], яка заходиться на обліку по безробіттю та перебування на утриманні відповідача малолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], який часто хворіє, що стверджується матеріалами справи, з огляду на що, суд вважає за можливе зменшити загальний розмір пені за порушення терміну погашення кредиту та відсотків з 50 521,15 грн до розміру 10 000 грн. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України, на користь позивача з відповідача підлягають стягненню сплачені та документально підтверджені судові витрати у сумі 3654 грн. 00 коп.

Outcome: partial