Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-28 00:00:00

\~ ПАТ "Енергопостачальна компанія "Житомиробленерго" звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості згідно угоди реструктуризації в розмірі 19588.48 грн.. Позовні вимоги мотивує тим, що 15.01.2008 року відповідачкою було придбано магазин, що знаходиться в с. Кустин по вул. Лісовій, 28. На час купівлі магазину постачання електричної енергії до нього здійснювалося на підставі договору № 672 уклаеного між позивачем та ПП Фіногеєвою. Внаслідок неналежного виконання виконання ПП Фіногеєвою договору на постачання електричної енергії, а саме: в частині вчасної оплати спожитої електричної енергії постачання електричної енергії було припиненно в липні 2008 року. Відповідачка як новий власник магазину до Бердичівського РЕМ для відновлення постачання електричної енергії та укладення договору на постачання електричної енергії не зверталася. 31.10.2013 року уповноваженими працівниками Бердичівського РЕМ за вищевказаною адресою було виявлене самовільне підключення електроустановок споживача до мережі енергопостачальника. Дане порушення було зафіксоване актом порушення ПКЕЕ № 011027. 19.11.2013 року проводилося засідання комісії з розгляду даного акту порушення ПКЕЕ та прийняте рішення про нарахування збитків, завданих енергопостачальнику в розмірі 19588.48 грн.. Відповідачка заборгованість визнала, так як рішення комісії у встановлені законом строки не оскаржувала, та 13.01.2014 року уклала Додаткову угоду про реструктуризацію заборгованості. Згідно умов Угоди відповідачка визнала заборгованість перед кредитором в сумі 19588.48 грн., та зобов"язалася погасити заборгованості на протязі 12 місяців. Добровільно погасити дану заборгованість відповідачка відмовляється. 28.03.2014 року на її адресу була направленна притензія з вимогою погасити дану заборгованість в строк до 15.04.2014 року, але вона залишена без реагування. У відкритому судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала посилаючись на наведені в позові обставини, просить їх задоволити. У відкритому судовому засіданні представник відповідачки [PERSON] позовні вимоги не визнав. Суду пояснив, що його довіритель [PERSON] позовні вимоги не визнає. Категорично заперечує проти вчинення крадіжки електроенергії, жодних актів про порушення ПКЕЕ вона не підписувала, про його складання їй нічого не відомо. Вона також не отримувала і не підписувала постанову засідання комісії з розгляду даного акту порушення ПКЕЕ, та додаткову угоду про реструктуризацію та порядок погашення заборгованості від 13.01.2014 року. Заслухавши пояснення свідка, зясувавши обставини справи, на засадах змагальності, як того вимагає ст. 10 ЦПК України, та у відповідності з ч. 1 ст. 60 ЦПК України, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, виходячи з наступного. Відповідно до положень ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно з вимогами ст.ст. 57-60 ЦПК України, засобами доказування у цивільній справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Слід також зазначити, що однією із засад судочинства, регламентованих п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України, є змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Судом встановлено, що 15.01.2008 року [PERSON] було придбано магазин, що знаходиться за адресою: с. Кустин, вул. Лісова, 28 Бердичівського району Житомирської області, що підтверджується договором купівлі-продажу нежитлової будівлі від 15.01.2008 року, та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно( а.с.12 -14). На час купівлі даного магазину постачання електричної енергії до нього здійснювалося на підставі договору № 672 укладеного між позивачем та ПП Фіногеєвою, даний факт сторони не оспорюють. Внаслідок неналежного виконання ПП Фіногеєвою договору на постачання електричної енергії, а саме: в частині вчасної оплати спожитої електричної енергії постачання електричної енергії було припиненно в липні 2008 року, що підтверджується нарядом від 23.08.2008 року(а.с.9) [PERSON]М, як новий власник магазину за вищезазначеною адресою, до Бердичівського РЕМ для відновлення постачання електричної енергії та укладення договору на постачання електричної енергії не зверталася, даний факт визнано представниками сторін, а тому не підлягає доказуванню. 31.10.2013 року уповноваженими працівниками Бердичівського РЕМ за адресою: с. Кустин вул. Лісова, 28 Бердичівського району було виявлене самовільне підключення електроустановок споживача до мережі енергопостачальника. Дане порушення було зафіксоване актом порушення ПКЕЕ № 011027(а.с.6). 19.11.2013 року проводилося засідання комісії з розгляду даного акту порушення ПКЕЕ та прийняте рішення про нарахування збитків, завданих енергопостачальнику згідно Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженого постановою НКРЕ України від 04.05.2006 року № 562, в розмірі 19588.48 грн., що підтверджується протоколом № 240 від 19.11.2013 року, та розрахунком(а.с. 7, 8). 13.01.2014 року між сторонами укладено Додаткову угоди про реструктуризацію та порядок погашення заборгованості(а.с. 5). Положеннями статті 11 ЦК України встановлено, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори. Відповідно до ст. 714 ЦК України, за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов'язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов'язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. Відповідно до ст. 26 Закону, споживання енергії можливе лише на підставі договору з енергопостачальником. Як вказано у Постанові Верховного Суду України від 06.06.2011 (справа № 6-4ц11) правовідносини з постачання фізичним особам електричної енергії регулюються ст. 714 ЦК України, ст.ст. 24 - 27 Закону України "Про електроенергетику", Правилами і Методикою визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженою постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 4 травня 2006 року N 562 (далі - Методика). Закон України «Про електроенергетику»(ст. 1), визначає поняття «СПОЖИВАЧІ ЕНЕРГІЇ» - це суб'єкти господарської діяльності та фізичні особи, що використовують енергію для власних потреб на підставі договору про її продаж та купівлю. Згідно ч. 2 ст. 26 цього Закону споживач енергії зобов'язаний додержуватися вимог нормативно-технічних документів та договору про постачання енергії. В даному випадку в спірних правовідносинах слід керуватись Правилами користування електричною енергією. Відповідно до п. 1.1 Даних правил, ці Правила регулюють взаємовідносини, які виникають в процесі продажу і купівлі електричної енергії між виробниками або постачальниками електричної енергії та споживачами(на роздрібному ринку електричної енергії). Дія цих Правил поширюється на всіх юридичних осіб та фізичних осіб (крім населення). У відповідності до п. 1.2. правил, споживач електричної енергії - юридична або фізична особа, що використовує електричну енергію для забезпечення потреб власних електроустановок на підставі договору; Пунктом 5.1.правил передбачено, що Договір про постачання електричної енергії є основним документом, який регулює відносини між постачальником електричної енергії за регульованим тарифом, що здійснює свою діяльність на закріпленій території, і споживачем та визначає зміст правових відносин, прав та обов'язків сторін. Пунктом 6.1 правил визначено, що у разі виявлення під час контрольного огляду або технічної перевірки уповноваженим представником постачальника електричної енергії, від якого споживач одержує електричну енергію, або електропередавальної організації порушень цих Правил або умов договору на місці виявлення порушення у присутності представника споживача оформляється акт порушень. Споживач має право внести до акта свої зауваження. А тому суд вважає, що відповідачка не являється «споживачем електроенергії» виходячи з змісту поняття «споживачі енергії» (ст. 1 Закону України «Про електроенергетику»), так як з нею не укладався договір про поставку електроенергії, а від так, вона не несе будь-яких зобов'язань перед енергопостачальником, а отже, і не несе відповідальність за порушення ПКЕЕ. Також суд прийшов до висновку, що представниками енергозбуту порушено вимоги п. 6 ПКЕЕ, який передбачає підпис в Акті лише представника споживача. Доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін (ст. 57 ЦПК України). Складений акт про порушення є лише фіксацією порушення, яке було виявлено під час проведення постачальником енергії перевірки дотримання ПКЕЕ. Згідно зі ст. 57 ЦПК України такий акт є лише доказом, який у разі виникнення спору повинен оцінюватися судом відповідно до вимог ст. 212 ЦПК України. Акт, складений працівниками Бердичівського РЕМ, в даному випадку є недопустимим доказом, оскільки в силу ст. 59 ЦПК України, одержаний з порушенням порядку, встановленого законом, а саме п. 6.1, оскільки він не підписаний ні представником споживача, ні споживачем. Оскільки як зазначено в позовній заяві споживачем електроенергії є ПП Фінагеєва, а не [PERSON]. Крім того згідно висновку експертів за результатами проведення судово-почеркознавчої експертизи від 29.04.2015 року № 11301/11302/14-32 підписи від імені [PERSON], нижче реквізитів боржника в розділі: «Юридичні адреси та банківські реквізити сторін» в додатковій угоді № 01/14 (про реструктуризацію та порядок погашення заборгованості) від 13.01.2014 року; в графі: «З актом про порушення ознайомлений споживач, представник або уповноважена ним особа:» в акті про порушення (ПКЕЕ або ПКЕЕН) № 011027 від 31.10.2013 року; «підпис», проти рукописного запису «[PERSON]М.» в графі: «3. З протоколом ознайомлений:» в протоколі засідання комісії з розгляду актів порушення ПКЕЕ (ПКЕЕН) Бердичівського РЕМ № 240 від 19.11.2013 року, виконані рукописним способом, без попередньої технічної підготовки та технічних засобів. Підпис від імені [PERSON], нижче реквізитів боржника в розділі: «Юридичні адреси та банківські реквізити сторін» в додатковій угоді № 01/14 (про реструктуризацію та порядок погашення заборгованості) від 13.01.2014 року, виконано не [PERSON], а іншою особою, з деяким наслідуванням якомусь справжньому підпису [PERSON]. Підписи від імені [PERSON], що містяться в графах: «З актом про порушення ознайомлений споживач, представник або уповноважена ним особа:» в акті про порушення (ПКЕЕ або ПКЕЕН) № 011027 від 31.10.2013 року; «підпис», проти рукописного запису «[PERSON]М.» в графі: «3. З протоколом ознайомлений:» в протоколі засідання комісії з розгляду актів порушення ПКЕЕ (ПКЕЕН) Бердичівського РЕМ № 240 від 19.11.2013 року, виконані не [PERSON], а іншою особою(а.с. 57-108). Покази свідка [PERSON], суд оцінює критично, оскільки він зазначив, що ним та іншими працівниками РЕМ: [PERSON], [PERSON] 31.10.2013 року за адресою: с. Кустин вул. Лісова, 28 Бердичівського району було виявлене самовільне підключення електроустановок споживача до мережі енергопостачальника. Про що ним було складено акт. Хто отримував і підписував даний акт як споживач він зазначити не може. Також не може вказати, які документи були надані особами, що на той момент перебували в приміщенні магазину, для складання акту. З огляду на принципи, встановлені у ст.ст. 3, 10, 57 - 60 ЦПК України, судовому захисту підлягає лише порушене, невизнане або ж оспорюване право, свобода чи інтерес. При цьому, позивач, з огляду на принцип змагальності сторін, зобов'язаний довести належними та допустимими доказами факт порушення, невизнання або оспорювання свого права, свободи чи інтересу. Не доведення даного факту є підставою для відмови у задоволенні позову. Зважаючи на викладене вище, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв"язок доказів в їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач, як на підставу для задоволення позову, не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні, оскільки не ґрунтуються на достатніх, належних та допустимих доказах, та враховуючи, що [PERSON] не є споживачем, з даним актом ПКЕЕ ознайомленна не була, як і не була ознайомленна з рішенням комісії з розгляду даного акту порушення ПКЕЕ, додаткову угоду не укладала, а отже не може відповідати за даним позовом, а позивач не довів належними та допустимими доказами порушення відповідачкою його права, свободи чи інтересу, а тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають. У відповідності до частини 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. А тому суд вважає, що підлягає стягненню з ПАТ "Енергопостачальна компанія "Житомиробленерго" на користь [PERSON] витрати в розмірі 2220 грн. за проведення судово - почеркознавчої експертизи, понесення яких підтверджено документально( а.с.145).

Outcome: approved