Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-03 00:00:00

[PERSON] 20.11.2019 року звернулася до Жмеринського міськрайонного суду з цим позовом, вказавши, що із відповідачем у справі [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого сторони мають двох неповнолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] , та доньку [PERSON] , [INFO] . За станом здоров`я діти та відповідач здорові. Хоча проживають з відповідачем однією сім`єю, але останній матеріально не допомагає їй утримувати дітей. Кошти, які б мала витрачати на утримання дітей, вона вимушена погашати в рахунок погашення кредитів відповідача, які він отримував на власні потреби. Дітям потрібно купувати продукти харчування та гігієни, одяг, канцелярію, сплачувати за перебування дитини в садочку та інші необхідні речі. Відповідач працює оглядачем вагонів у ВЧДЕ-4 ст.Жмеринка та щомісяця отримує заробітну плату, тому вважає, що аліменти на утримання двох дітей повинні нараховуватись в частині від його доходів. Інших утриманців у відповідача немає, стягнень по виконавчим документам не проводиться. Посилаючись на недосягнення домовленості про сплату аліментів, просила стягнути на її користь з відповідача [PERSON] аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/2 частини від усіх його доходів щомісяця, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на кожну дитину, до досягнення дітьми повноліття (а.с.1,21-22). Ухвалою судді Жмеринського міськрайонного суду від 05.12.2019 року відкрито провадження у цій справі із призначенням її розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням сторін за наявними у справі матеріалами. Сторонами не подано заперечень щодо вказаного порядку розгляду справи. Відповідачу [PERSON] судом було надіслано ухвалу про відкриття за зареєстрованим у встановленому порядку місцем його проживання у відповідності до положень ч.7,8 ст.128 ЦПК України, за наслідком чого відзиву на позов ним суду не представлено. З огляду на вказане вище суд на підставі ч.5 ст.279 ЦПК України розглянув справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, оскільки розгляд справи відповідно до положень цього Кодексу здійснювався судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі. Вивчивши доводи позивача, викладені у позовній заяві, дослідивши надані письмові докази, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до копії свідоцтва про шлюб позивач 15.05.2005 року зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] (а.с.6). Згідно копій свідоцтв про народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER] (а.с.7,8) вбачається, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . З довідки Квартального комітету "Південно-Західний" м.Жмеринка від 11.11.2019 року №9 встановлено, що до складу сім`ї позивача [PERSON] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] , входять чоловік [PERSON] , [INFO] , та неповнолітні діти: син [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с.9). Згідно довідки ЗОШ І-ІІІ ступенів №4 м.Жмеринка від 11.11.2019 №175 (а.с.10) неповнолітній син сторін [PERSON] навчається в 8-Б класі вказаної школи. Згідно довідки дошкільного навчального закладу №1 "Дзвіночок" м.Жмеринка від 08.11.2019 №118 (а.с.11) неповнолітня донька сторін [PERSON] відвідує І-шу молодшу групу з 17.07.2019 року, за відвідування якого позивач у вересні 2019 року сплатила 292 грн. (а.с.12). Згідно копії довідки Управління праці та соціального захисту населення Жмеринської міської ради від 11.11.2019 року №2743 позивач отримала державну соціальну допомогу при народженні однієї дитини в період з травня по жовтень 2019 року загалом в розмірі 5160 грн. (а.с.13). Вказані докази суд приймає до уваги, так як вони зібрані та представлені із дотриманням вимог закону, не суперечать один одному та ніким не оспорюються. Відповідно до вимог ст.180, 181 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до її повноліття; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно положень ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини; мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до вимог ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. У відповідності до положень ч.1,2 ст.3 Конвенції про права дитини, що ратифікована постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. За змістом ч.1 ст.27 Конвенції визнано право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Відповідно до ст.12,13,81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до положень ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Суд визнає аргументовано доведеним позивачем існування обов`язку щодо надання утримання своїм неповнолітнім дітям [PERSON] та [PERSON] , [INFO] до досягнення ними повноліття відповідачем [PERSON] , який є їх батьком та власне батьківство щодо них останнім наразі не заперечено. З огляду на досліджені докази у суду немає сумнівів щодо справжності обставин, викладених у заяві позивачем, які свідчать про те, що відповідач ухиляється від свого обов`язку добровільно утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Відтак з урахуванням повідомлених позивачем обставин стосовно задовільного стану здоров`я неповнолітніх дітей та відповідача, та відсутність у нього інших утриманців із достатністю отримуваного ним власного доходу, обставини чого відповідачем не заперечені та не спростовані ні в який спосіб, водночас враховуючи встановлений законом пріоритет першочергового забезпечення батьками інтересів неповнолітньої дитини, суд в межах заявлених вимог визначає необхідним та достатнім надання відповідачем аліментного утримання у розмірі 2/5 частин його заробітку щомісячно на обох дітей. Визначаючи такий розмір оспорюваних аліментів, суд приймає до уваги, що позивачем повідомлено про задовільний стан здоров`я неповнолітніх дітей, що згідно вимог закону серед іншого підлягає врахуванню при визначенні розміру аліментів. Також суд визнає безпідставними доводи позивача стосовно вимушеності її власних дій щодо самостійного повернення кредитних зобов`язань за правочинами відповідача, оскільки вона не позбавлена права оскарження недійсності цих кредитних договорів у разі їх укладення без її згоди, як другого з подружжя, якщо договір виходить за межі дрібного побутового. Тому визначений судом розмір аліментів забезпечуватиме достатнє утримання дітей у сукупності із наданням їм утримання позивачем за рівності відповідного обов`язку батьків та не порушуватиме заздалегідь прав відповідача, перебуваючи в межах встановленого законом обмеження утримання аліментів із заробітної плати боржника, у зв`язку з чим суд доходить висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Відповідно до положень ст.430 ЦПК України суд допускає рішення до негайного виконання в межах суми аліментів за один місяць. При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що відповідно до положень п.14 ч.2 ст.3 Закону України "Про судовий збір" позивач звільнена від сплати судового збору за цим предметом цивільного спору. Відтак, за правилами ст.141 ЦПК України при задоволенні позову з відповідача на користь держави належить стягнути судові витрати із сплати судового збору в розмірі 1536,80 грн. за сукупністю ставок вимог майнового характеру щодо стягнення аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей. Враховуючи викладене,

Outcome: approved