Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-20 00:00:00

Позивач [PERSON], звернувшись до суду з позовом та уточнивши свої позовні вимоги, просить стягнути на його користь з відповідача [PERSON], а у разі відсутності в нього прибутку або майна, достатнього для відшкодування завданої шкоди, - з його матері [PERSON] матеріальну шкоду в розмірі 9641 грн., а також витрати за оцінку пошкоджень автомобіля в розмірі 1000 грн., витрати по сплаті судового збору в розмірі 230 грн. та вартість послуг адвоката в розмірі 700 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 20 травня 2013 року о 19-00 годині на перехресті вул. Інтернаціональній - Мініна і Пожарського у м. Горлівка відбулося зіткнення з належним йому автомобілем “Chevrolet Lacetti ” номерний знак [NUMBER] скутера "VIPER ACTIV" під керуванням [PERSON], відносно якого був складений протокол про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП. Постановою Центрально-Міського районного суду міста Горлівки від 25.07.2013 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та передано на поруки матері [PERSON] Відповідно до довідки ДАІ внаслідок дорожньо-транспортної пригоди його автомобіль отримав механічні пошкодження переднього бамперу, правої фари, правої протитуманної фари. Згідно звіту № 58/08/13 "Про визначення вартості збитку транспортного засобу, пошкодженого в результаті ДТП" вартість завданого йому майнового збитку складає 9641 грн. Крім того, вартість експертного дослідження складає 1000 грн. також при зверненні до суду ним був сплачений судовий збір у розмірі 230 грн. та послуги адвоката в сумі 700 грн. Відповідно до ст. 1179 ЦК України, п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27.03.1992 року шкода, заподіяна неповнолітнім у віці від 14 до 18 років, відшкодовується самим заподіювачем. Якщо в останнього немає майна або заробітку, достатнього для відшкодування заподіяної ним шкоди, відповідний обов'язок покладається на його батьків, якщо вони не доведуть, що шкода була спричинена не за їхньої вини. За цих підстав вважає, що відповідач [PERSON] повинен відшкодувати завдану йому дорожньо-транспортною пригодою матеріальну шкоду, а у разі відсутності в нього майна, достатнього для відшкодування заподіяної шкоди, - його мати [PERSON] У судовому засіданні позивач [PERSON] свій позов підтримав та просив його задовольнити. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнали частково, пояснивши суду, що не мають матеріальної можливості відшкодувати завдану матеріальну шкоду позивачу. Суд, дослідивши всі обставини по справі та перевіривши їх доказами, вважає встановленим наступне: Позивачу [PERSON] на праві власності належить автомобіль “Chevrolet Lacetti ” номерний знак [NUMBER], що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу. 20 травня 2013 року о 19 годині 00 хвилин в м. Горлівка по вул. Інтернаціональній - Мініна і Пожарського [PERSON], керуючи скутером "VIPER ACTIV ", повертаючи ліворуч на зелений сигнал світлофору, не надав перевагу в русі автомобілю “Chevrolet Lacetti” номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON], який рухався у зустрічному напрямку та скоїв зіткнення, завдавши транспортному засобу механічні пошкодження, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП. Ці обставини, а також вина [PERSON] у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, встановлені постановою Центрально-Міського районного суду міста Горлівки від 25 липня 2013 року по справі № 253/7206/13-п, якою відносно нього застосовані заходи впливу у вигляді передачі під нагляд матері - [PERSON] Дана постанова суду набрала законної сили і згідно діючого цивільного процесуального законодавства (ч. 3 ст. 61 ЦПК України) є преюдиціальним фактом. Згідно довідки відділу ДАІ ГМУ УМВС України в Донецькій області автомобіль “Chevrolet Lacetti” номерний знак [NUMBER] має механічні пошкодження переднього бамперу, капоту, правої фари, правої протитуманної фари. Згідно висновку автотоварознавчого дослідження спеціаліста № 58/08/13 від 2 серпня 2013 року вартість майнового збитку, заподіяного власникові автомобіль “Chevrolet Lacetti ” номерний знак [NUMBER], складає 9 641 грн. 01 коп. На час вчинення адміністративного правопорушення, внаслідок якого позивачу завдана матеріальна шкода, відповідачу [PERSON] виповнилося 16 років. Відповідно до ч. 1, 2 статті 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо доведе, що шкоди завдано не з її вини. Згідно із положеннями ч. 1, 2 статті 1179 ЦК України неповнолітня особа (у віці від 14 до 18 років) відповідає за завдану нею шкоду самостійно на загальних підставах. У разі відсутності у неповнолітньої особи майна, достатнього для відшкодування завданої нею шкоди, ця шкода відшкодовується в частці, якої не вистачає, або в повному обсязі її батьками, або піклувальником, якщо вони не доведуть, що шкоди було завдано не з їхньої вини. Як роз'яснено у п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27.03.1992 року зі змінами «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» шкода, заподіяна неповнолітнім віком від 15 до 18 років, відшкодовується самим заподіювачем. Якщо в останнього немає майна або заробітку, достатнього для відшкодування заподіяної ним шкоди, відповідний обов'язок покладається на його батьків (усиновителів) або піклувальників за умови їх винної поведінки, що сприяла виникненню шкоди. Цей їх обов'язок припиняється при досягненні заподіювачем повноліття або появи в нього майна чи заробітку, достатніх для відшкодування шкоди. Судом встановлено, що відповідач [PERSON], [INFO], є неповнолітнім, на даний час навчається у навчальному закладі та не має самостійного заробітку, знаходиться на утриманні своєї матері [PERSON], яка є його законним представником, та якою у суді не доведено, що шкоду заподіяно не з її вини, оскільки її неповнолітній син [PERSON] керував транспортним засобом - скутером "VIPER ACTIV", який є джерелом підвищеної небезпеки, без права керування таким транспортним засобом, що призвело до дорожньо-транспортної пригоди внаслідок порушення ним Правил дорожнього руху та завдання шкоди майну позивача. За таких обставин, суд вважає, що є достатні підстави для стягнення з відповідача, а у разі відсутності у нього майна, достатнього для відшкодування завданої ним шкоди,- з його матері [PERSON] на користь позивача в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою, 9641 грн. У відповідності до вимог ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи; до таких витрат, в тому числі, належать витрати на правову допомогу. Згідно з положеннями ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. З матеріалів справи вбачається, що позивачем понесені витрати по оплаті вартості автотоварознавчого дослідження спеціаліста в розмірі 1000 грн., що підтверджується квитанцією суб'єкта оціночної діяльності СПД-ФО [PERSON] Тому суд визнає ці витрати по проведенню автотоварознавчого дослідження витратами, пов'язаними з розглядом справи. Крім того, при зверненні до суду позивачем був сплачений судовий збір у сумі 230 грн. Оскільки позов задоволено, суд вважає необхідним стягнути з відповідача, а у разі відсутності у нього майна, достатнього для відшкодування, - з його матері [PERSON] на користь позивача, за проведення автотоварознавчого дослідження 1000 грн. та судовий збір у розмірі, передбаченому ст. 4 Закону України "Про судовий збір", в сумі 229 грн. 40 коп. В частині стягнення витрат на правову допомогу адвоката в сумі 700 грн., суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають за наступних підстав: Відповідно до ч. 1 ст. 84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом (ч. 2 ст. 84 ЦПК). Законом України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» затверджено граничні розміри компенсації витрат, пов'язаних з розглядом цивільних справ, зокрема, встановлено, що розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала праву допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Виходячи з аналізу ст. ст. 84, 88 ЦПК України та ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» судові витрати на правову допомогу - це фактично понесені стороною і документально підтверджені витрати, пов'язані з наданням цій стороні правової допомоги адвокатом або іншим спеціалістом в галузі права при вирішенні цивільної справи в розумному розмірі з урахуванням витраченого адвокатом часу. На підтвердження понесених витрат на правову допомогу в сумі 700 грн. позивачем представлений суду лише екземпляр договору про надання правової допомоги від 2 серпня 2013 року, укладеного між адвокатом [PERSON] та [PERSON], згідно якого предметом даного договору є комплекс юридичних послуг, які включають надання консультації по правовим питанням, підготовка адвокатських запитів, складання позовної заяви. Розмір оплати визначений за домовленістю між сторонами і складає 700 грн. Проте позивачем суду не надано розрахунків витрат на правову допомогу з урахуванням граничного розміру компенсації витрат на правову допомогу, встановленого Законом України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах», в матеріалах справи відсутні дані про кількість часу, затраченого адвокатом для надання правової допомоги. Крім того, в матеріалах справи відсутні документи, які б підтверджували оплату позивачем гонорару адвоката та інших витрат, пов'язаних з наданням правової допомоги, оформлені у встановленому порядку (квитанції до прибуткового касового ордеру, платіжного доручення з відміткою банку або іншого банківського документу, касового чеку, копія або витяг з книги доходів адвоката за 2013 рік тощо). На підставі наведеного, у задоволенні позовних вимог у частині стягнення витрат на правову допомогу слід відмовити. Таким чином, позов підлягає частковому задоволенню.

Outcome: partial