Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-22 00:00:00

12 січня 2015 року позивач звернувся в суд з позовом, в якому просить стягнути з відповідача в свою користь заборгованість за кредитним договором та судові витрати. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 21.04.2008 року між ЗАТ КБ „ПриватБанк", правонаступником якого є ПАТ КБ „ПриватБанк", та [PERSON] було укладено договір № VOXRRC05960221. Відповідно до вказаного договору відповідач отримав кредит у розмірі 3 905,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач не дотримується умов договору і станом на 24.11.2014 року має загальну заборгованість у розмірі 22142,37 грн., яка складається з наступного: 2906,13 грн.- заборгованості за кредитом; 317,68 грн.- заборгованості по процентам за користуванням кредитом; 902,71 грн.- заборгованості по комісії за користуванням кредитом; 18015,85 грн.- пеня за несвоєчасність виконання зобов"язань за договором. З цієї суми виключається заборгованість у розмірі 8782,26 грн., яка була стягнута з відповідача рішенням Любешівського районного суду від 24.04.2012 року, а також штрафи в розмірі 500 грн. (фіксована частина) та 668,01 грн. (процентна складова). Таким чином, узагальнена сума заборгованості за кредитним договором № VOXRRC05960221 від 21.08.2008 року складає 14528,12 грн., яку разом із судовими витратами просить стягнути з відповідача. Представник позивача Кузін Є.В. в судовому засіданні уточнив позовні вимоги, просить стягнути з [PERSON] заборгованість у розмірі 1521,94 грн. за кредитним договором № VOXRRC05960221 від 21.08.2008 року, з яких: 973,28 грн.- пеня за несвоєчасність виконання зобов"язань за договором; 500,00 грн.- штраф (фіксована частина); 48,66 грн.- штраф (процентна складова) та судові витрати. Вказав на відсутність підстав для застосування строків позовної давності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з"явилась, згідно поданої заяви позовні вимоги не визнала, просила застосувати строки позовної давності, оскільки з моменту укладення вказаного договору минуло більше трьох років. Суд, взявши до уваги доводи сторін та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. В судовому засіданні встановлено, що 21.04.2008 року між ЗАТ КБ „ПриватБанк", правонаступником якого є ПАТ КБ „ПриватБанк", та [PERSON] було укладено договір № VOXRRC05960221. Відповідно до вказаного договору відповідач отримав кредит у розмірі 3 905,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Проте, відповідач [PERSON] взятих на себе зобов'язань щодо погашення кредиту належним чином не виконує, внаслідок чого має заборгованість у розмірі 1521,94 грн., а саме: 973,28 грн.- пеня за несвоєчасність виконання зобов"язань за договором; 500,00 грн.- штраф (фіксована частина); 48,66 грн.- штраф (процентна складова). Вимоги статей 526, 546 Цивільного кодексу України (далі по тексту- ЦК) передбачають, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Виконання зобов'язання може забезпечуватись неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, а також договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов'язань. Як вбачається зі змісту статті 527 ЦК, боржник зобов"язаний виконати свій обов"язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає з суті зобов"язання чи звичаїв ділового обороту. Згідно статті 1054 ЦК, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до положень статті 1049 ЦК, позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором № VOXRRC05960221 від 21.08.2008 року, її розмір складає 1521,94 грн. Отже, цю суму слід стягнути з відповідача на користь позивача в задоволення позовних вимог. Що стосується заяви відповідача про застосування позовної давності, то вона до задоволення не підлягає. Статтею 257 ЦК встановлено загальну позовну давність тривалістю у три роки. Відповідно до частини 1 статті 259 ЦК, позовна давність встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі. Пунктом 5.5. умов договору передбачено, що терміни позовної давності до вимог про стягнення кредиту, процентів за користування ним, пені, штрафу сторонами встановлені тривалістю в п"ять років, що відповідає вимогам частини 1 статті 259 ЦК і свідчить про дотримання Банком строків позовної давності. Таким чином, наведені докази повно і об'єктивно стверджують, що остаточно заявлені вимоги щодо розміру заборгованості за кредитним договором обґрунтовані і доведені. Згідно зі статтею 88 Цивільного процесуального кодексу України (ЦПК) судові витрати по справі слід покласти на відповідача.

Outcome: approved