Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-09 00:00:00

17 листопада 2020 року позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «ВЕНДОР-ФІНАНС» звернулося до Хотинського районного суду Чернівецької області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором про надання фінансового кредиту. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що ТОВ «ВЕНДОР-ФІНАНС» є офіційно зареєстрованою фінансовою установою (фінансовою компанією), яка здійснює діяльність з надання коштів у позику в тому числі і на умовах фінансового кредиту (розпорядження Нацкомфінпослуг від 26.01.2017 №163 "Про переоформлення деяким фінансовим установам діючих ліцензій, у зв`язку зі звуженням виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню"). 17 травня 2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ВЕНДОР-ФІНАНС» та відповідачем [PERSON] укладено Договір про надання фінансового кредиту №КП13-00756 від 17.05.2019, згідно із яким позичальник отримав у кредит 5000,00 гривень, які зобов`язалася повернути кредитору у повному розмірі, здійснювати погашення кредиту та процентів єдиним платежем в розмірі 1084,04 грн., та відповідно до Графіку внесків за кредитним договором, в т.ч. сплачувати проценти за користування кредитом у розмірі 11,667% за період 14 днів від суми наданого кредиту, де кінцевим терміном повернення кредитних коштів є 23.08.2019 року. Однак [PERSON] не виконано умови Договору, проценти не сплачувались, кредит не погашався, по кредиту не було здійснено жодного погашення, таким чином сума неповерненого кредиту складає 5000,00 грн. Позивач зазначив, що відповідач грубо порушив графік погашення кредиту, який передбачав поступове зменшення заборгованості за тілом кредиту та відповідне зменшення сум нарахованих на залишок кредиту процентів, а тому, згідно умов Договору та положень Правил надання коштів у позику ТОВ «Вендор-Фінанс» від 31.01.2018, проценти нараховуються на фактичну суму заборгованості за Кредитом, починаючи з дня надання Кредиту позичальнику (включаючи цей день) до дати повного погашення (не включаючи цей день), отже розмір нарахованих процентів відрізняється від прогнозованого їх розміру який зазначено в графіку на момент укладення Договору. Заборгованість по процентах нарахованих на фактичний залишок заборгованості за кредитом, станом на 01 жовтня 2020 року складає 5333,43 грн., а саме: - заборгованість по процентах нарахованих на фактичний залишок заборгованості за кредитом під час строку визначеного Договором з 17.05.2019 по 22.08.2019 - 2588,25 грн.; - заборгованість по процентах нарахованих за 30 (тридцять) календарних днів на фактичний залишок заборгованості за кредитом після закінчення строку користування кредитом визначеного Договором, у порядку ч.2 ст.625 ЦКУ та п.2.7 Договору, з 23.08.2019 по 21.09.2019 - 2745,18. Відповідно сума інфляційних втрат нарахованих після порушення терміну остаточного погашення заборгованості, а саме з 01.10.2019 по 30.09.2020 становить - 115,64 грн., 3% (три) річних нарахованих на прострочену суму боргу (прострочене тіло кредиту) після порушення терміну остаточного погашення заборгованості, а саме з 01.10.2019 по 30.09.2020 становить - 137,50 грн. Також за порушення зобов`язань, згідно п.4.2 Договору, нараховано штрафні санкції у вигляді 50,00 грн. штрафу за кожен випадок порушення умов договору, тому заборгованість по штрафним санкціям складає 350,00 грн. Всього заборгованість [PERSON] станом на 01.10.2020 складає 10936,57 грн. Вказує, що на попередження про необхідність погашення кредиту, відповідач не реагував. Зокрема, востаннє ними було направлено лист-претензію від 21.10.2020 з вимогою невідкладно погасити заборгованість по кредитом та відсотках, однак позитивного результату не отримано. Просить стягнути з відповідача на користь позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕНДОР-ФІНАНС» заборгованість в сумі 10936,57 грн. та сплачені судові витрати. Ухвалою суду від 15 грудня 2020 року дану справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження та відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України роз`яснено учасникам справи про її розгляд без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, також було надано строк для подання відповідачем відзиву на позов. Вказану ухвалу та копію позовної заяви з додатками було направлено відповідачу, які повернулись на адресу суду «за закінченням терміну зберігання», тому відповідач була повідомлена оголошенням на сайті судової влади. Станом на 10.02.2021р. відзив на позов до суду не подала. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 17.05.2019 року між Товариство з обмеженою відповідальністю "ВЕНДОР-ФІНАНС" та [PERSON] укладено Договір про надання фінансового кредиту №КП13-00426, згідно із яким позичальник отримав у кредит 5 000,00 гривень (а.с.4). Кредитні кошти надаються строком на 7 періодів по 14 днів, а саме з 17.05.2019 по 23.08.2019 (п.1.5 Договору). Відповідно до Договору Банк має право вимагати від Клієнта належного виконання зобов`язань за цим Договором, вимагати повернення наданих коштів та нарахованих процентів. Пунктом 2.7. Договору сторони погодили, що у разі неповернення кредиту (повністю або частково) після закінчення строку користування кредитом, Кредитор має право продовжити нарахування коштами у розмірі встановленому п. 1.6. Договору (11,667%), аж до моменту повного фактичного погашення кредиту. Відповідно до п.4.2. Договору в разі несвоєчасної сплати позичальником «єдиного платежу» більше ніж на 6 днів від дати, визначеної в Графіку внесків за Договором, Позичальник сплачує Кредитору штраф у розмірі 50 гривень за кожен факт порушення. На виконання вищезазначеного договору, позивачем було надано відповідачу грошові кошти в сумі 5000,00 грн., що підтверджується видатковим касовим ордером від 17.05.2019 (а.с.6). Як вбачається із копії повідомлення-претензії Товариство з обмеженою відповідальністю "ВЕНДОР-ФІНАНС" повідомило відповідача, що ним не виконані взяті на себе зобов`язання та недотримані умови, передбачені кредитним договором та необхідність термінового погашення заборгованості (а.с.9). Однак відповідачем жодних заходів щодо погашення заборгованості не було вжито. Таким чином, відповідач скористався кредитом, але станом на 01.10.2020 р. не виконує належним чином зобов`язаннь щодо своєчасності та повноти внесення коштів за користування кредитом, несплати коштів, визначених умовами кредитного договору, в результаті чого виникла прострочена заборгованість на загальну суму 10936,57грн., з них: 5000,00 грн. - кредит; 5333,43 грн. - проценти за період з 17.05.2019 по 21.09.2019 року (з яких 2588,25 грн. за період з 17.05.2019-22.08.2019, 2745,18 грн. за період з 23.08.2019 по 21.09.2019); 115,64 грн. - інфляційних втрат нарахованих з 01.10.2019 по 30.09.2020 року; 137,50 грн. - 3% (три) річних нарахованих з 01.10.2019 по 30.09.2020 року; 350,00 грн. - штраф. Факт несплати відповідачем суми кредиту підтверджується розрахунком по кредиту (а.с.11). Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав. Згідно зі ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, установлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає з суті кредитного договору. Відповідно до вимог ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. У відповідність до ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти і такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. На підставі ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належних йому відповідно дост.1048 ЦК України. Відповідно до положення ч.2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від суми. Відповідно до ст.ст.610-611 ЦК України невиконання зобов`язання або виконання його з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання являється порушенням зобов`язання. В разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Статтею 612 ЦК України визначає, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його в строк, встановлений договором або законом. Враховуючи вищенаведене позов підлягає до задоволення та стягнення з відповідача заборгованості по кредитному договору на загальну суму: 10936,57грн., з них: 5000,00 грн. - кредит; 5333,43 грн. - проценти за період з 17.05.2019 по 21.09.2019 року; 115,64 грн. - інфляційних втрат нарахованих з 01.10.2019 по 30.09.2020 року; 137,50 грн. - 3% (три) річних нарахованих з 01.10.2019 по 30.09.2020 року; 350,00 грн. - штраф. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на відповідача, у зв`язку з задоволенням позову в повному обсязі. На підставі вищенаведеного та

Outcome: approved