Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про усунення припинення порушень правил добросусідства та усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, а саме згідно предявлених вимог просила визнати незаконним знаходження пасіки відповідача [PERSON] за адресою: с. Миколаївка, вул. Щорса, 13 Старосинявського району Хмельницької області та зобовязати відповідача [PERSON] негайно, але не пізніше 7 календарних днів ліквідувати порушення, а саме дану пасіку. В обґрунтування вимог вказує, що вона проживає за адресою: [INFO]. Починаючи з 2008 року відповідач [PERSON] утримує пасіку величиною в 60 вуликів на присадибній земельній ділянці за адресою: с. Миколаївка, вул. Щорса, 13 Старосинявського району Хмельницької області, котра знаходиться по сусідству із її будинком. За період сусідства із пасікою відповідача [PERSON] вона та члени сімї зазнали збитків, спричинених масовими укусами бджіл. Своєю діяльністю [PERSON] здійснює їй та членам її сімї перешкоди у користуванні будинком та земельною ділянкою, наслідком якої є неприємні контакти із бджолами. Все це принесло їй та членам сімї моральних страждань, спричинених непоправними розладами здоровя та неможливістю знаходитись на вулиці. З приводу діяльності [PERSON] у 2013 році вона зверталась до Старосинявської РДА, яка передала вирішення питання до [PERSON] ветеринарної медицини, в ході якого проводилась перевірки та були виявлені порушення. 17.06.2015 року повторно зверталась до [PERSON] ветеринарної медицини, якою проводилась перевірка та знову були виявлені порушення. Такі дії [PERSON] слід трактувати, як порушення добросусідства, тому просила визнати незаконним знаходження пасіки відповідача [PERSON] за адресою: с. Миколаївка, вул. Щорса, 13 Старосинявського району Хмельницької області та зобовязати відповідача [PERSON] негайно, але не пізніше 7 календарних днів ліквідувати порушення, а саме дану пасіку. В ході судового розгляду до участі у даній справі в якості третьої особи протокольною ухвалою суду залучено [PERSON] Держпродспоживслужби у Старосинявському районі. За клопотанням позивача [PERSON] ухвалою суду від 21.07.2016 року до участі в справі залучено співвідповідача [PERSON] Згідно уточнених позовних вимог позивач [PERSON] просила суд визнати незаконним знаходження пасіки відповідача [PERSON] за адресою: с. Миколаївка, вул. Щорса, 13 Старосинявського району Хмельницької області та зобовязати відповідача [PERSON] негайно, але не пізніше 7 календарних днів ліквідувати порушення, а саме дану пасіку шляхом перенесення за межа населеного пункту. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала з мотивів, що викладені у позовній заяві, та просила його задовольнити з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та пояснив, що пасіка, яка розміщена у с. Миколаївка Староснявського району по вул. Щорса, 13, дісталась йому у спадщину від батька та знаходиться за вказаною адресою із 2006 року за усною згодою власника будинковолодіння [PERSON] З 2006 по 2012 роки пасіка була не огороджена та знаходилась біля межі з Антонюками, однак жодних претензій з їх сторони не було, а навпаки були добросусідські відносини, чоловік [PERSON] допомагав батьку на пасіці, а його батьки у свою чергу також допомагали всіляко сімї [PERSON]. Однак, у 2013 році між ними виник конфлікт, причиною якого стало те, що чоловік позивачки зрізав живці молодих саджанців дерев із їхньої садиби, на що вони зробили зауваження, після чого [PERSON] почала писати скарг у різні інстанції, в результаті чого проводились перевірки, виносились приписи. Однак на даний час його пасіка відповідає усім ветеринарно-санітарним нормам, зареєстрована у встановленому порядку, на пасіку в нього наявний ветеринарний паспорт, постійно проводиться дослідження бджіл, він виконав припис [PERSON] ветеринарної медицини та огородив пасіку з усіх сторін парканом висотою 2,5 2,6 м., територія пасіки віднесена від сусідської межі на 15 метрів та обсаджена плодовими деревами. Щодо укусів бджіл, то у с.Миколаївка, окрім його пасіки, находяться іншф пасіки, а також у с.Теліженці, що розташоване поряд, а бджоли летять на відстань 3-4 км. Знаходження його пасіки не порушує вимог закону, відповідає санітарним нормам, а ліквідація пасіки, як про це просить позивач, не передбачено жодним нормативним документом, тому просив відмовити у задоволенні позову. Представник співвідповідача [PERSON] [PERSON] у судовому засіданні позов не визнала, вважала його необґрунтованим та безпідставним. Згідно поданих заперечень [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину володіє домоволодінням по вул. Щорса,13 у с.Миколаївка Старосинявського району та надала згоду батьку відповідача [PERSON] [PERSON] на використання земельної ділянки для розміщення пасіки, а також садіння городу, сусіди [PERSON], що проживають по Щорса, 11 також не заперечували. Між Антонюками та [PERSON] були дружні та добросусідські відносини, жодних скарг чи претензій щодо пасіки до неї від [PERSON] не було. Однак, навесні 2013 року між цими сімями виник конфлікт, не пов'язаний із утриманням пасіки, а після цього позивачка почала перешкоджати в утриманні сімєю [PERSON] пасіки, тому вважає даний позов безпідставним та поданим із неприязних відносин, просить відмовити у його задоволенні. Представник третьої особи - [PERSON] Держпродспоживслужби у Старосинявському районі [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що раніше пасіка туркота Г.А. не відповідала ветеринарно-санітарним нормам, за що вносився припис від 17.05.2015 року, який був виконаний повністю. Окрім того, 03 червня 2016 року за заявою [PERSON] проведена позапланова перевірка пасіки останнього та встановлено, що пасіка паспортизована, на час проведенні перевірки налічується 48 бджолосімей, проведено дослідження підмору бджіл, територія пасіки огороджена суцільним парканом 2,5 2,6 м. та засаджена плодовими деревами. Пасіка відповідає ветеринарно-санітарним нормам та порушень ЗУ «Про бджільництво», Інструкції щодо попередження та ліквідації хвороб та отруєння бджіл, затвердженої наказом №9 від 30.01.2001 року не виявлено. На даний час пасіка розміщена у відповідності з вимогами чинного законодавства. Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, суд прийшов до переконання, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] зареєстрована та проживає [INFO], до складу її сімї входять зареєстровані: [PERSON] чоловік, [PERSON] дочка, [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. внуки, [PERSON] мати, що стверджується довідками Старосинявської селищної ради № 143 та № 144 від 06.06.2016 року. Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 23.01.1990 року та довідки Пилявської сільської ради від 18.02.1987 року №77 [PERSON] належить житловий будинок по вул. Щорса 13 після смерті матері [PERSON], який розташований на земельній ділянці площею 0,25 га., про що свідчить довідка селищної ради №378 від 26.09.2016 року. За усною згодою [PERSON] на земельній ділянці, що знаходиться по вул. Щорса, 13 у с.Миколаївка Старосинявського району Хмельницької області, розміщена пасіка відповідача [PERSON] Пасіка [PERSON] взята на облік у визначеному законодавством порядку, 22.05.2015 року відповідачу [PERSON] видано ветеринарно-санітарний паспорт пасіки № 32, згідно з яким пасіка розміщена у с. Миколаївка Старосинявського району, стан пасіки задовільний, станом на 16.05.2016 року налічує 43 бджолосімї, 17.05.2016 року проведено дослідження підмору бджіл. Згідно довідок Хмельницького обласного центру екстреної допомоги та медицини катастроф 20 травня 2015 року та 22 травня 2015 року бригада швидкої медичної допомоги надавала допомогу [PERSON], [PERSON] за адресою: с.Миколаївка, вул. Щорса, 11 з приводу алергічної реакції на укус бджоли. Згідно довідки Старосинявської ЦРЛ від 03.05.2013 року [PERSON] перебувала на лікуванні з 30.04.2013 року по 2.05.2013 року з приводу алергічної реакції на укус бджоли. Згідно припису № 19 від 17.06.2015 року, внесеного відповідачу [PERSON] в.о. головного державного інспектора ветеринарної медицини у Старосинявському районі [PERSON] за результатами проведення перевірки за заявою [PERSON], зобовязано відповідача доогородити пасіку, яка розташована на присадибній земельній ділянці, огорожа повинна бути заввишки не менше 2,5 м. для підвищення рівня льоту бджіл. Вказані вимоги припису відповідачем виконані, що підтверджується наданими відповідачем фотознімками та актом [PERSON] Держпродспоживслужби у Старосинявському районі від 03 червня 2016 року, згідно з яким встановлено, що пасіка [PERSON] паспортизована, на час проведення перевірки налічується 48 бджолосімей, проведено дослідження підмору бджіл, територія пасіки огороджена суцільним парканом 2,5 2,6 м. та засаджена плодовими деревами, порушень ЗУ «Про бджільництво», Інструкції щодо попередження та ліквідації хвороб та отруєння бджіл, затвердженої наказом №9 від 30.01.2001 року не виявлено. 07.06.2016 року пасіка [PERSON] за його заявою взята на облік Старосинявською селищною радою за № 1. Відповідно до інформації, отриманої від Хмельницького обласного центру екстреної допомоги та медицини катастроф за № 479 від 04.08.2016 року, виїзди бригади швидкої медичної допомоги Старосинявського пункту постійного базування ЕМД мали місце 22.07.2016 року, 05.07.2016 року, 14.07.2016 року, 15.07.2016 року до [PERSON], попередній діагноз: алергічна реакція на укуси бджіл. Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що проживає за 500 метрів від садиби [PERSON], однак на вказаному подвірї постійно літають бджоли, неможливо зайти на подвіря. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що пасіка на земельній ділянці [PERSON] за її згоди була розміщена ще її покійним чоловіком у 2008 році, [PERSON] також надала усну згоду на розміщення пасіки. Пасіка спочатку була взагалі неогороджена та не було жодних претензій від сусідів [PERSON], а навпаки чоловік [PERSON] допомагав її чоловікові на пасіці, ніколи ніхто не нарікав на укуси бджіл та між ними були добросусідські відносини. Однак, у 2013 році весною виник конфлікт з приводу зрізання живців молодих саджанців та з цього часу [PERSON] почала скаржитись у різні інстанції. Після смерті чоловіка пасікою займається син та пасіка огороджена відповідно до ветеринарно-санітарних норм парканом 2,5 м, що підвищує рівень льоту бджіл. Свідок [PERSON] пояснила, що постійно перебуває разом із чоловіком на пасіці у с.Миколаївка, оскільки вона також обробляють за вказаною адресою земельну ділянку, жодного разу бджоли її чи когось іншого не жалили, скарги лише від [PERSON], з якими виник конфлікт. Свідок [PERSON] суду пояснив, що після смерті тещі його дружина успадкувала будинок, однак вони там не проживали, тому дружина надала згоду на розміщення пасіки [PERSON], яка там знаходиться вже близько 8 років. У сусідньому будинку проживала його мати, яка померла 3 роки тому, однак скарг щодо пасіки не було, в нього також немає претензій. Йому відомо та він був свідком конфлікту, який виник через саджанці. Як вбачається із повідомлення в.о. начальника [PERSON] Держпродспоживслужби у Старосинявському районі від 03.08.2016 року № 22/15-13-44, в ході обстеження пасік сіл Миколаївка та Теліженці Старосинявського району встановлено, що у с.Миколаївка пасіки наявні у [PERSON] 5 бджолосімей, [PERSON] 10 бджолосімей, [PERSON] 3 бджолосімї, [PERSON] 50 бджолосімей, [PERSON] 2 бджолосімї, [PERSON] 4 бджолосімї, [PERSON] - 48 бджолосімей. Також встановлено наявність пасік у с.Теліженці. Відповідно до змісту ч. 1 ст.103, ст.104 ЗК України\~власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей. Власники та землекористувачі земельних ділянок можуть вимагати припинення діяльності на сусідній земельній ділянці, здійснення якої може призвести до шкідливого впливу на здоров"я людей, тварин, на повітря, земельні ділянки та інше. Відповідно до ст.ст.\~15,\~16 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого права. За змістом\~ст. 3 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Правила розведення бджіл регулюються\~Законом України «Про бджільництво», Інструкцією щодо попередження та ліквідації хвороб і отруєнь бджіл, затвердженої наказом Головного державного інспектора ветеринарної медицини №9 від 30.01.2001 року, Порядком реєстрації пасік, затвердженого\~наказом міністерства аграрної політики України і Української академії аграрних наук №184/82 від 20.09.2000 року. Відповідно до ст.\~11,\~12 Закону України «Про бджільництво»\~право на утримання бджіл і зайняття бджільництвом мають громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які мають необхідні навики або спеціальну підготовку, а також юридичні особи. Фізична або юридична особа з метою зайняття бджільництвом формує пасіку з бджолиних сімей, яка може мати підсобне приміщення, інвентар і обладнання та розміщується на відповідній земельній ділянці. Кількість бджолиних сімей, що може утримуватися юридичними та фізичними особами, не обмежується. Відповідно до\~ст. 15 цього Закону\~фізичні та юридичні особи розміщують пасіки на земельних ділянках, які належать їм на правах власності або користування, відповідно до ветеринарних-санітарних правил. Розміщення пасік на земельних ділянках інших власників або користувачів здійснюється за їх згодою. З метою обліку пасік та здійснення лікувально-профілактичних заходів на кожну пасіку видається ветеринарно-санітарний паспорт. Пасіка підлягає реєстрації за місцем проживання фізичної особи або за місцем знаходження юридичної особи, яка займається бджільництвом у місцевих державних адміністраціях або сільських, селищних, міських радах у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади з питань аграрної політики. (ст. 13 Закону). Згідно\~Наказу Головного державного інспектора ветеринарної медицини України від 30.01.2001 року № 9 "Про затвердження Інструкції щодо попередження та ліквідації хвороб і отруєнь бджіл", а саме Розділу 1 «ВИМОГИ ЩОДО РОЗМІЩЕННЯ І ОБЛАШТУВАННЯ ПАСІК» визначено, що територію стаціонарної пасіки огороджують, обсаджують плодовими деревами і кущами. Відведення земельних ділянок для розміщення такої пасіки необхідно погоджувати з органами державного управління з питань ветеринарної медицини і місцевими органами влади. При визначенні розміру площі під пасіку розраховують, що на одну гадану бджолину сім'ю потрібно 30 - 35 м2, залежно від способу розміщення бджіл. При розміщенні пасіки на присадибній ділянці (подвір'ї) огорожа повинна бути заввишки не менше 2,5 м для підвищення рівня льоту бджіл. Бджіл утримують у типових, справних, пронумерованих, пофарбованих вуликах. Для фарбування використовують білу, блакитну і жовту фарби. На кожній пасіці мають бути резервні вулики (10 - 15 % від загальної кількості бджолиних сімей) і стільникові рамки (не менше 30 % від загальної кількості рамок). Вулики встановлюють на підставках не нижче 30 см від землі, на відстані не більш 3 м одне від одного і 6 - 10 м між рядами. Перед льотками роблять площадки розмірами 0,5 х 0,5 м. В ході розгляду справи встановлено, що [PERSON] видано 22.05.2015 року ветеринарно-санітарний паспорт пасіки № 32, згідно з яким пасіка розміщена у с. Миколаївка Старосинявського району, стан пасіки задовільний, станом на 16.05.2016 року налічує 43 бджолосімї, 17.05.2016 року проведено дослідження підмору бджіл. 07.06.2016 року пасіка [PERSON] за його заявою взята на облік Старосинявською селищною радою за № 1. [PERSON] Держпродспоживслужби у Старосинявському районі від 03 червня 2016 року встановлено, що пасіка [PERSON] паспортизована, на час проведення перевірки налічується 48 бджолосімей, проведено дослідження підмору бджіл, територія пасіки огороджена суцільним парканом 2,5 2,6 м. та засаджена плодовими деревами, порушень ЗУ «Про бджільництво», Інструкції щодо попередження та ліквідації хвороб та отруєння бджіл, затвердженої наказом №9 від 30.01.2001 року не виявлено. Норми вказаних Закону та Інструкції, а також норми "Порядку видачі ветеринарно-санітарного паспорта пасіки" та "Порядку реєстрації пасік", затверджених спільним наказом Міністерства аграрної політики України та Української академії аграрних наук від 20 вересня 2000 року №184/82, не містять обмежень у відстані розміщення пасіки від жилих будівель та заборони її розташування на присадибних ділянках. Відповідно до п. 2 Додатку № 5 до Державних санітарних правил планування та забудови населених пунктів, затверджених\~наказом Міністерства охорони здоров'я України від 19 червня 1996 року № 173\~розмір санітарно-захисної зони від бджільницьких підприємств до житлової забудови встановлений у 300 метрів, однак такі вимоги на індивідуальну пасіку відповідача не розповсюджуються, так як зазначена пасіка не є\~\~бджільницьким підприємством. Таким чином, судом не встановлено порушень відповідачем чинних норм ЗУ «Про бджільництво» чи ветеринарних-санітарних правил при розміщенні пасіки, тому вимоги позивача [PERSON] про визнання незаконним знаходження пасіки відповідача [PERSON] за адресою: с. Миколаївка, вул. Щорса, 13 Старосинявського району Хмельницької області не підлягають до задоволення. Також, згідно вимог позовної заяви\~\~позивач\~\~просила\~\~суд\~зобовязати відповідача [PERSON] негайно, але не пізніше 7 календарних днів ліквідувати порушення, а саме дану пасіку шляхом перенесення за межа населеного пункту та у судовому засіданні наполягала саме на таких позовних вимогах перенесення пасіки за межі населеного пункту. Встановлено, що відповідач виконав припис № 19 від 17.06.2015 року в.о. головного державного інспектора ветеринарної медицини у Старосинявському районі [PERSON] та пасіка розміщена у відповідності з вимогами чинного законодавства, зокрема, огорожа навколо пасіки для підвищення рівня льоту бджіл є заввишки 2,5 -2,6 м., осаджена плодовими деревами. Відповідно до\~ст. 15 ЗУ «Про бджільництво» фізичні особи розміщують пасіки на земельних ділянках, які належать їм на правах власності або користування, відповідно до ветеринарних-санітарних правил. Розміщення пасік на земельних ділянках інших власників або користувачів здійснюється за їх згодою. Кількість бджолиних сімей, що може утримуватися юридичними та фізичними особами, не обмежується. Норми вказаних ЗУ «Про бджільництво», Інструкції щодо попередження та ліквідації хвороб та отруєння бджіл, затвердженої наказом №9 від 30.01.2001 року, а також норми "Порядку видачі ветеринарно-санітарного паспорта пасіки" та "Порядку реєстрації пасік", затверджених спільним наказом Міністерства аграрної політики України та Української академії аграрних наук від 20 вересня 2000 року №184/82, не містять обмежень у відстані розміщення індивідуальної пасіки фізичної особи від межі суміжної земельної ділянки, жилих будівель та заборони її розташування на присадибних ділянках, а тим більше заборони розташування пасіки в межах населеного пункту. В ході розгляду справи судом встановлено та сторонами не заперечувалось, що пасіка відповідача [PERSON] знаходиться на відстані 11,5 метрів від межі земельних ділянок, від знаходження хліва позивача, як це відображено на поданому відповідачем плані, з яким позивач [PERSON] погодилась, віднесена ближче до межі із господарством № 15, хоча будь-якими нормативними документами не визначено відстань розміщення пасіки від межі між суміжними земельними ділянками. Суд, з врахуванням пояснень допитаних свідків, а також документів, що підтверджують наявність на території села за місцем проживання позивача інших пасік, критично оцінює покликання позивача щодо спричинення укусів бджіл їй та членам сімї, які б стали підставою для задоволення позовних вимог у обраний позивачем спосіб шляхом перенесення за межа населеного пункту. При цьому, судом враховується, що виклики швидкої допомоги до позивача, її матері та лікування дочки мали місце ще до виконання відповідачем припису про усунення виявлених порушень № 19 від 17.06.2015 року (травень 2013 року, травень 2014 року), а інші докази про укуси бджіл вже мали місце після звернення з позовом до суду. Разом з тим, однозначних та переконливих доказів того, що саме з вини відповідача, і що саме бджоли з\~пасіки [PERSON] спричинили укуси членам сімї [PERSON] не надано. Посилання позивача положення\~ст. 33 Закону України «Про бджільництво»\~не заслуговують на увагу, адже зазначене положення не регулює правовідносини з приводу бджолиних сімей, які знаходяться у вуликах на присадибних ділянках, а стосується охорони бджіл у природних умовах життєдіяльності, тобто тих, які оселилися в дуплах дерев, щілинах і штучних спорудах. В силу вимог ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Враховуючи в сукупності вищенаведені обставини, суд вважає, що позивачем не доведено, що її права підлягають захисту в обраний нею спосіб, а саме шляхом зобовязання відповідача [PERSON] ліквідувати пасіку шляхом перенесення її за межі населеного пункту, при цьому ж, суд позбавлений можливості вийти за межі\~\~заявлених позовних вимог, тому у задоволенні вимог слід відмовити. На підставі\~наведеного,

Outcome: dismissed