Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-15 00:00:00

У лютому 2021 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 26 березня 2018 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А. вчинено виконавчий напис № 4816 про звернення стягнення на належний йому (позивачу) транспортний засіб марки SUBARU, модель OUТBACK, державний номерний знак [NUMBER] , що знаходиться в заставі відповідно до договору застави від 10 липня 2013 року в забезпечення зобов`язань по кредитному договору № 395АІ10130710001 від 10 липня 2013 року, кредитором за яким є ПАТ «Укрсоцбанк». На підставі вказаного виконавчого напису Бородянським РВ ДВС ЦМУ МЮ (м.Київ) відносно нього (позивача) відкрито виконавче провадження № 6431871, стягувачем в якому є АТ «Альфа Банк». Вважає зазначений виконавчий напис нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, оскільки жодних кредитних договорів з АТ «Альфа Банк» він не укладав, подані нотаріусу для вчинення виконавчого напису документи не свідчать про безспірність заборгованості за вказаним кредитним договором, рішенням Бородянського районного суду від 3 жовтня 2017 року з нього (позивача) на користь ПАТ «Укрсоцбанк» стягнуто заборгованість за цим же кредитним договором, зазначена у виконавчому написі сума заборгованості не відповідає дійсній сумі боргу, письмової вимоги про усунення порушень він не отримував, тому просив визнати вказаний виконавчий напис нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. В судовому засіданні представник позивача Коляда А.М. позов підтримав та викладене підтвердив. Відповідач свого представника в судове засідання не направив, просив справу розглядати без його участі, надав відзив на позов, в якому вимоги позивача вважав безпідставними та в позові просив відмовити. Третя особа - приватний нотаріус Чуловський В.А. в судове засідання не з`явився, просив справу розглядати без його участі. Бородянським РВ ДВС ЦМУ МЮ (м.Київ) свого представника в судове засідання не направив, просив справу розглядати без його участі. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 10 липня 2013 року між ПАТ «Укрсоцбанк», як кредитором, та [PERSON] , як позичальником, було укладено договір кредиту № 395АІ10130710001, за умовами якого позивач отримав від банку грошові кошти в сумі 327456,38 грн. зі сплатою 16% річних, зі строком кредитування до 9 липня 2018 року, для оплати придбаного автомобіля «Subaru Outback» (а.с.111-118). В забезпечення виконання зобов`язань боржника [PERSON] за вказаним кредитним договором 10 липня 2013 року між ПАТ «Укрсоцбанк», як заставодержателем, та позивачем, як заставодавцем, був укладений договір застави рухомого майна згідно з яким заставодавець передає заставодержателю у заставу транспортний засіб марки SUBARU, модель OUТBACK, тип-універсал-В, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , кольору білого, рік випуску 2013, державний номерний знак [NUMBER] (а.с.103-104). Пунктом 4.4 даного договору визначено, що у випадках, передбачених цим договором або чинним законодавством України, заставодержатель, за своїм вибором, звертає стягнення на предмет застави, в тому числі і на підставі виконавчого напису нотаріуса. Рішенням Бородянського районного суду від 3 жовтня 2017 року була стягнута з [PERSON] на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованість за зазначеним кредитним договором станом на 1 лютого 2016 року в сумі 609\~874,58 грн., що складалась з заборгованості за кредитом в розмірі 316\~541,16 грн., заборгованості за відсотками в розмірі 136\~891,26 грн., пені за несвоєчасне повернення кредиту в розмірі 63\~366,34 грн., пені за несвоєчасну сплату відсотків в розмірі 30\~673,44 грн., інфляційні втрати за кредитом в розмірі 40073,27 грн., інфляційні втрати за відсотками в розмірі 22\~329,10 грн. (а.с.153-155). 26 березня 2018 року на підставі заяви ПАТ «Укрсоцбанк» приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чуловський В.А. вчинив виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 4816, яким пропонує звернути стягнення на транспортний засіб марки SUBARU, модель OUТBACK, рік випуску 2013, кольору білого, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , тип-універсал-В, державний номерний знак [NUMBER] , власником якого є [PERSON] та який було передано у заставу в забезпечення зобов`язань за вищезазначеним кредитним договором. За рахунок коштів, отриманих від реалізації предмету застави пропонував задовольнити вимоги стягувача у розмірі заборгованості, що виникла внаслідок невиконання боржником умов кредитного договору за період з 10 квітня 2015 року по 15 грудня 2017 року, а саме: заборгованість за кредитом 316\~541,16 грн., заборгованість за відсотками за користування кредитом 235\~964,62 грн., загальна сума заборгованості становить 552\~505,78 грн. (а.с.101). Ухвалою Бородянського районного суду від 28 вересня 2020 року замінено стягувача у виконавчому провадженні за вказаним виконавчим написом з ПАТ "Укрсоцбанк" на АТ "Альфа-Банк" у зв`язку з переходом до АТ "Альфа-Банк" прав кредитора за кредитним договором №395АІ10130710001 від 10 липня 2013 року, укладеним між ПАТ "Укрсоцбанк" та [PERSON] (а.с.48). За постановою державного виконавця Бородянського РВ ДВС ЦМУ МЮ (м.Київ) від 28 січня 2021 року було відкрито виконавче провадження щодо примусового виконання вказаного виконавчого напису нотаріуса, де стягувачем вказано АТ «Альфа-Банк» (а.с.13). Згідно з положеннями ст.\~526\~ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Відповідно до ч.1 ст. 589 ЦК України у разі невиконання зобов`язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. Відповідно до ч.1 ст. 590 ЦК України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. За змістом ст.\~20\~Закону України\~"Про\~заставу" звернення стягнення на заставлене майно здійснюється за рішенням суду або третейського суду, на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо інше не передбачено законом або договором застави. Відповідно до ст. 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з ч. 1 ст. 39 Закону України «Про нотаріат», порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом та іншими актами законодавства України. Виходячи з положень ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до\~ст.\~88\~Закону України\~«Про нотаріат»\~(у\~редакції,\~чинній на\~час виникнення\~спірних правовідносин),\~нотаріус \~вчиняє \~виконавчі \~написи,\~ якщо\~ подані\~ документи\~підтверджують безспірність\~заборгованості або\~іншої відповідальності\~боржника перед\~стягувачем та\~за умови,\~що \~з \~дня виникнення\~ права\~ вимоги\~ минуло\~ не\~ більше\~ трьох\~ років,\~ а\~ у\~відносинах між\~підприємствами,\~установами та\~ організаціями\~ -\~ не\~більше одного\~року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Підпунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі - Перелік), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Відповідно до пункту 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. У ч. 1 ст. 23 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень", у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, передбачено, що відповідно до забезпечувального обтяження обтяжувач має право в разі порушення боржником забезпеченого обтяженням зобов`язання або договору, на підставі якого виникло забезпечувальне обтяження, якщо інше не передбачено законом чи договором, одержати задоволення своєї вимоги за рахунок предмета обтяження в черговості згідно із встановленим пріоритетом. Звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса в порядку, встановленому законом, або в позасудовому порядку згідно із цим Законом. Обтяжувач, який ініціює звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, зобов`язаний до початку процедури звернення стягнення зареєструвати в Державному реєстрі відомості про звернення стягнення на предмет обтяження (стаття 24 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень", у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин). Обтяжувач, який має намір звернути стягнення на предмет забезпечувального обтяження в позасудовому порядку, зобов`язаний надіслати боржнику та іншим обтяжувачам, на користь яких встановлено зареєстроване обтяження, письмове повідомлення про порушення забезпеченого обтяженням зобов`язання. Повідомлення надсилається одночасно з реєстрацією в Державному реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження (стаття 27 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень", у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин). Тобто, законодавець визначив, що для звернення стягнення на предмет застави необхідно письмово повідомити боржника та зареєструвати в Державному реєстрі відомості про звернення стягнення на предмет обтяження. Вказані вимоги є імперативними і не виконуються на розсуд стягувача. Таку правову позицію наведено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 24.04.2018 у справі № 202/29241/13-ц та від 16.05.2018 у справі №\~\~320/8269/15-ц, а також у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 26.11.2018 у справі № 755/11989/16-ц, від 12.12.2018 у справі №\~\~755/11816-ц та від 16.12.2019 у справі № 759/4658/17, постанові Касаційного Господарського суду у складі Верховного Суду від 02 вересня 2020 року у справі №\~\~910/11051/19. Відповідно до ч. 2 ст.\~28\~Закону України\~"Про\~забезпечення вимог\~кредиторів та\~реєстрацію обтяжень" (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) якщо протягом 30 днів з моменту реєстрації в Державному реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження зобов`язання боржника, виконання якого забезпечене обтяженням, залишається невиконаним і в разі якщо предмет забезпечувального обтяження знаходиться у володінні боржника, останній зобов`язаний на вимогу обтяжувача негайно передати предмет обтяження у володіння обтяжувача. До закінчення процедури звернення стягнення обтяжувач зобов`язаний вживати заходи щодо збереження відповідного рухомого майна згідно з вимогами, встановленими статтею 8 цього Закону. Отже, Закон України\~"Про\~забезпечення вимог\~кредиторів та\~реєстрацію обтяжень" пов`язує подальші дії стягувача не лише з виконанням чи невиконанням боржником вимоги усунути порушення зобов`язання або передати предмет забезпечувального обтяження у володіння обтяжувачу, але й установлює відповідний строк для такого виконання - протягом 30 днів, та пов`язує початок спливу цього строку з моментом реєстрації в Державному реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет обтяження. Обтяжувач, який ініціює звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, зобов`язаний до початку процедури звернення стягнення зареєструвати в Державному реєстрі відомості про звернення стягнення на предмет обтяження. Тобто, ухилення від надіслання боржнику повідомлення про порушення забезпеченого обтяженням зобов`язання, реєстрації в Державному реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет обтяження, а також недотримання 30-денного строку з моменту реєстрації в Державному реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет обтяження, вважаються порушеннями, які унеможливлюють подальше вчинення банком дій, спрямованих на звернення стягнення на предмет застави. Матеріали даної справи не містять доказів того, що заставодержатель (на час вчинення виконавчого напису ПАТ «Укрсоцбанк») дотримався вказаних імперативних вимог Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень". При цьому суд не приймає до уваги подані ПАТ «Укрсоцбанк» нотаріусу при вчиненні ним оспорюваного виконавчого напису копію адресованого позивачу листа від 15 грудня 2016 року № 192/18 з вимогою сплати боргу та копію списку згрупованих поштових відправлень від 9 січня 2018 року щодо направлення цього листа [PERSON] (а.с.108-110), оскільки дані документи носять суперечливий характер та не можуть підтвердити направлення вказаної вимоги банком, отримання якої позивачем заперечується, лист датований 15 грудня 2016 року, в той час, як мова в ньому йде про борг позивача станом на 15 грудня 2017 року, список поштових відправлень складено відправником ТОВ «Агенція комплексного захисту бізнесу «Дельта М», який не є учасником спірних правовідносин, на даному списку відсутня відмітка про прийняття відправлення до пересилання, відбиток штемпеля місця приймання нечіткий, визначити дату відправки неможливо, хоча вона явно не відповідає даті складення списку 9 січня 2018 року. Крім того, як вбачається з оспорюваного виконавчого напису, за рахунок коштів, отриманих від реалізації предмету застави, нотаріус пропонував задовольнити вимоги стягувача у розмірі заборгованості, що виникла внаслідок невиконання боржником умов кредитного договору за період з 10 квітня 2015 року по 15 грудня 2017 року, в загальному розмірі 552\~505,78 грн. Однак, дану заборгованість не можна вважати безспірною, оскільки, як вбачається з наданого стягувачем для підтвердження даного боргу розрахунку (а.с.119-124), ця заборгованість нарахована за період з 11 серпня 2013 року, поза межами строку позовної давності, та сам розрахунок не є належним доказом наявності заборгованості у позивача перед банком. Також суд вважає, що вчинення вказаного виконавчого напису при наявності рішення Бородянського районного суду від 3 жовтня 2017 року, яким з [PERSON] стягнута заборгованість за кредитним договором, не може вважатись подвійним стягненням, на що посилається позивач, оскільки звернення стягнення на предмет застави не призводить до заміни основного зобов`язання на забезпечувальне, таке звернення стягнення відбувається в рахунок стягнення заборгованості за основним договором, а отже, не є додатковим стягненням, яке могло б розумітися як подвійне. За таких обставин, приймаючи до уваги вищевикладене, так як при вчиненні вказаного виконавчого напису не було дотримано вищезазначених вимог законодавства, то суд вважає за необхідне, задовольняючи позовні вимоги, визнати виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А. 26 березня 2018 року та зареєстрований в реєстрі за № 4816, про звернення стягнення на транспортний засіб марки SUBARU, модель OUТBACK, державний номерний знак [NUMBER] , власником якого є [PERSON] , таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача необхідно стягнути на користь позивача на відшкодування його витрат по наданню правничої допомоги 15\~000 грн. та витрат по сплаті судового збору - 908 грн.

Outcome: approved