Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-10 00:00:00

Позивач вказує на те, що між ним та відповідачкою [PERSON] 04 квітня 2016 року було укладено кредитний договір № 160404-135804, згідно якого відповідачка отримала кредит у розмірі 800 грн. 00 коп. зі сплатою процентів за його користування у розмірі 171 грн. 68 коп. з кінцевим терміном повернення до 19 квітня 2016 року. 16 квітня 2016 року відповідачка сплатила відсотки за користування кредитом у розмірі 128,00 грн., частково сплатила суму кредиту у розмірі 72,00 грн. та пролонгувала договір строком до 02 травня 2016 року. 29 квітня 2016 року відповідачкою було сплачено відсотки за користування кредитом у розмірі 120,00 грн. 07 травня 2016 року [PERSON] сплатила відсотки за користування кредитом у розмірі 185,76 грн., частково сплатила суму кредиту у розмірі 214,24 грн. та пролонгувала договір строком до 23 травня 2016 року. 23 травня 2016 року відповідачкою було сплачено відсотки за користування кредитом у розмірі 193,60 грн., частково погашено суму кредиту у розмірі 6,40 грн. та пролонговано договір строком до 08 червня 2016 року. 09 червня 2016 року відповідачка [PERSON] сплатила відсотки за користування кредитом у розмірі 203,49 грн., частково погасила суму кредиту у розмірі 6,51 грн. та пролонгувала кредитний договір строком до 25 червня 2016 року, зобов'язавшись повернути кредит разом із відсотками у розмірі 786,70 грн. Посилаючись на те, що відповідачка отримала кошти по вказаному кредитному договору, однак в порушення чинного законодавства та умов цього договору своїх зобов'язань належним чином не виконала, внаслідок чого станом на 01 серпня 2017 року утворилась заборгованість по кредиту на загальну суму 5 483 грн. 41 коп., позивач звернувся з позовом до суду і просить стягнути з відповідачки на його користь вказану суму заборгованості та судові витрати по справі. Представник позивача ТОВ "Служба миттєвого кредитування" в судове засідання не з'явився, а надіслав суду письмову заяву, в якій просив позов задоволити в повному обсязі та розглянути справу без його участі. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, а надіслала суду письмову заяву, в якій вказала, що позов визнає, однак просить суд застосувати положення ч. 3 ст. 551 ЦК України та зменшити розмір пені, так як вона має другу групу інвалідності, отримує невелику пенсію, живе сама, часто хворіє та потребує лікування, на яке витрачає майже всю пенсію. Просила розглянути справу без її участі. Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази по справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що між ТОВ "Служба миттєвого кредитування" та відповідачкою [PERSON] 04 квітня 2016 року було укладено кредитний договір № 160404-135804, згідно якого відповідачка отримала кредит у розмірі 800 грн. 00 коп. зі сплатою процентів за його користування у розмірі 171 грн. 68 коп. з кінцевим терміном повернення до 19 квітня 2016 року. Як вбачається із наданого позивачем розрахунку заборгованості відповідачка періодично пролонговувала строк дії договору, вносила певні грошові кошти для погашення кредиту та відсотків за його користування, однак після останньої дати внесення таких сум 09 червня 2016 року, [PERSON] свої зобов'язання за укладеним кредитним договором належним чином не виконувала і більше жодного разу не внесла коштів для погашення кредиту. У зв'язку з невиконанням умов кредитного договору та непогашенням вказаного кредиту у відповідачки станом на 01 серпня 2017 року утворилась заборгованість по цьому кредиту на загальну суму 5 483 грн. 41 коп., яка складається із: заборгованості за тілом кредиту в розмірі 500,85 грн., відсотків за користування кредитом у розмірі 190,72 грн. та заборгованості за пенею у розмірі 4791,84 грн., що вбачається з наявного у матеріалах справи розрахунку і який не заперечувався відповідачкою. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. ст. 526, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та у встановлений договором строк. Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати відсотки. Згідно ч. 3 ст. 549 ЦК пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Частиною 3 ст. 551 ЦК передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Згідно п. 27 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року № 5 "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" положення частини третьої ст. 551 ЦК України про зменшення розміру неустойки може бути застосовано судом лише за заявою відповідача до відсотків, які нараховуються як неустойка, і не може бути застосовано до сум, які нараховуються згідно з частиною другою статті 625 ЦК України, які мають іншу правову природу. Істотними обставинами в розумінні частини третьої ст. 551 ЦК України можна вважати, зокрема, ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу (наприклад, відсутність негативних наслідків для позивача через прострочення виконання зобов'язання). Виходячи з аналізу вищевказаних правових норм, суд дійшов висновку, що частина 3 статті 551 ЦК України з урахуванням положень ст. 3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та ч. 4 ст. 10 ЦПК України щодо обов'язку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що він значно, а саме майже у 7 разів перевищує розмір збитків. Такий висновок суду взаємоузгоджуються з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду України від 03 вересня 2014 року (справа № 6-100цс14), яка згідно ст. 360-7 ч. 1 ЦПК України має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Як вбачається з матеріалів справи, сума заборгованості за тілом кредиту та відсотками за його користування становить у загальному розмірі 691,57 грн., в той час як пеня, нарахована на цю суму складає 4 791,84 грн. Враховуючи те, що розмір пені значно більший від розміру заборгованості за кредитним договором, відповідачка частково сплачувала кошти за договором, є пенсіонером, отримує невелику пенсію, часто хворіє та потребує лікування, що підтверджується наявними у матеріалах справи документами,

Outcome: partial