Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-03 00:00:00

06.11.2020 [PERSON] звернувся до суду із позовом до Ромоданівської ОТГ Миргородського району Полтавської області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що [INFO] померла [PERSON] - бабуся позивача. Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді права на отримання земельної частки (паю) КСП «ім. Чапаєва», розташованої на території Кибинської сільської ради Миргородського району Полтавської області, площею 3,55 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж в натурі згідно сертифікату серії ПЛ № 0047710. Згідно книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) колишнього КСП «ім. Чапаєва» на ім`я [PERSON] виписаний сертифікат серії ПЛ № 0047710, але їй не видавався. Оригінал сертифікату знаходиться в відділі у Миргородському районі Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області. Після [PERSON] фактично прийняла спадщину її дочка [PERSON] шляхом вступу в управління та володіння належним спадкодавцю майном. [INFO] [PERSON] померла, спадщину прийняв її син [PERSON] . При зверненні до органів нотаріату для оформлення спадщини, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва на право власності в зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа. В зв`язку з вказаними обставинами у позивача відсутні умови для одержання в органах нотаріату свідоцтва про право на спадщину у вигляді права на земельну частку (пай), тому позивач з метою захисту своїх прав звернувся до суду з цим позовом. Ухвалою судді від 10.11.2020 провадження в зазначеній справі відкрито та призначено до підготовчого засідання (а.с.18). Ухвалою суду від 17.12.2020 справу призначено до судового розгляду (а.с.25). В судове засідання позивач не з`явився. Направ заяву в якій позовні вимоги підтримав, просив задовольнити позов в повному обсязі та провести розгляд справи у його відсутність (а.с.50). Представник відповідача Ромоданівської ОТГ Миргородського району Полтавської області в судове засідання не з`явився, направив заяву про розгляд справи у його відсутність, проти задоволення позовних вимог не заперечує. У встановлений судом строк відзив на позовну заяву не подав (а.с. 43). Згідно з ч. 2 ст. 191 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню з таких підстав. Положеннями ст.ст.12, 81 ЦПК України передбачено, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, наступне. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.7). За життя [PERSON] мала право на отримання земельної частки (паю) як член КСП «Ім. Чапаєва», площею 3,55 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) згідно сертифікату серії ПЛ № 0047710. Цей факт підтверджується повідомленням в.о. начальника відділу у Миргородському районі Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області, копією сертифікату (а.с. 14,15). Після смерті [PERSON] , фактично прийняла спадщину її дочка [PERSON] , яка вступила в управління та володіння належним майном спадкодавцю: господарством, речами домашнього вжитку, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Ромоданівської селищної ради Миргородського району Полтавської області, свідоцтвом про народження, свідоцтвом про одруження (а.с. 10,11,13). [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.8). На день смерті була зареєстрована за адресою [ADDRESS] , що підтверджується довідкою відповідача (а.с.13). Після її смерті прийняв спадщину [PERSON] , який є її сином. [PERSON] видано два свідоцтва про право на спадщину за законом на майно [PERSON] , а саме: на житловий будинок за адресою [ADDRESS] ; земельну ділянку площею 0,088 га та земельну ділянку площею 0,093 га, що підтверджується повідомленням Другої миргородської державної нотаріальної контори (а.с. 44). На даний час отримати правовстановлюючі документи на право на земельну частку (пай) із земель колишнього КСП «ім. Чапаєва» не можливо через смерть спадкодавця, оскільки її цивільна правоздатність, як, фізичної особи, припинена у момент смерті (ч. 4 ст. 25 ЦК України). З роз`яснень п. 1 Постанови Пленуму Верховного суду Україні № 7 від 30 травня 2008 року "Про судову практику справах про спадкування" слідує, що у разі відкриття спадщини до 01 січня 2004 року, застосовується чинне на той час законодавство, зокрема відповідні правила Цивільного кодексу Української PCP. Згідно ст. ст. 524, 525, 526, 529 Цивільного кодексу Української PCP (1963 року), який діяв на той час спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом мас місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 нього Кодексу. Місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця (стаття 17 цього Кодексу), а якщо воно невідоме, місцезнаходження майна або його основної частини. Спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті. Відповідно до ч 2 ст. 548 Цивільного кодексу Української РСР (1963 року) прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Статтею 549 Цивільного кодексу Української РСР (1963 року) визнавалось, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. За викладених обставин, суд приходить до переконання, що за життя [PERSON] набула право на земельну частку (пай) розміром 3,55 в умовних кадастрових гектарах, після смерті [PERSON] , яке також може успадковуватися. Відтак, з метою оформлення спадщини позивачем, необхідно встановити факт прийняття спадщини [PERSON] , яка померла [INFO] після [PERSON] , померлої [INFO] , шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном. Згідно з нормами ст. 25 Закону України "Про сільськогосподарську кооперацію" та ст. 3 Указу Президента України "Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва" право на земельну частку (пай) може бути об`єктом спадкування. Згідно п.1 ч. 2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Статтею 17 Загальної декларації прав людини, передбачено - ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна. Згідно ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику суду як джерело права. Відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Поняття власності чи «майна» за ст. 1 Першого протоколу Конвенції тлумачиться дуже широко, охоплює цілу низку інтересів економічного характеру. За рішеннями Європейського суду з прав людини «майном» в розумінні статті і Протоколу 1 до Конвенції вважається законне і обґрунтоване очікування набуття майна або майнового права. За таких обставин позовні вимоги позивача ґрунтуються на законі, і тому підлягають до задоволення. Спадкоємець має право на спадщину за законом, що складається з права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом. Згідно з положенням ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи та інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Виходячи з положень ст. 13 ЦПК України, позивач не заявляє вимогу про відшкодування судових витрат, тому судові витрати понесені позивачем при зверненні до суду не підлягають стягненню з відповідачів на його користь.

Outcome: approved