Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-15 00:00:00

Позивач Обслуговуючий кооператив Житловий кооператив «ЕНЕРГІЯ» в квітні 2019 звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги станом на 01.04.2019 з урахуванням індексу інфляції та 3% річних в розмірі 111 645,34 грн. та витрати, понесені у зв`язку із розглядом справи. Обгрунтовуючи підстави звернення до суду позивач Обслуговуючий кооператив Житловий кооператив «ЕНЕРГІЯ» посилається на наступне. Обслуговуючий Кооператив «Житловий Кооператив «Енергія», (попередня назва - Обслуговуючий Кооператив "Житлово-будівельний Кооператив "Енергетик-9"), є обслуговуючим кооперативом, що здійснює обслуговування будинку за адресою: [ADDRESS] та уповноважений отримувати грошові кошти на оплату житлово-комунальних послуг та відповідно перераховувати їх організаціям, які ці послуги надають, за відсутності прямих договорів між власниками (наймачами) квартир та виробниками послуг. Відповідач [PERSON] є власником квартири за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується Інформаційною довідкою КП «Київське міське бюро технічної інвентаризації» ББ-2018 №95 від 06.12.2018, право власності на квартиру в ЄДРПНМ не зареєстроване. Як власник та мешканець зазначеної квартири, відповідач споживав комунальні послуги. Між позивачем та відповідачем склалися зобов`язальні правовідносини з приводу надання та оплати житлово-комунальних послуг. При цьому, до моменту укладання прямого договору відповідача із організацією, що надає комунальні послуги, здійснення оплати за спожиті комунальні послуги здійснюється через позивача, який отримує кошти від споживачів та перераховує їх організаціям, що надають комунальні послуги. Позивач посилається на те, що відповідно до умов Договору № 1517-16 від 14.01.2016, укладеного між позивачем та Комунальним підприємством «Головний інформаційно-обчислювальний центр» (КП «ГІОЦ»), щомісячне формування та друк рахунків по кожному особовому рахунку споживачів, оброблення та розподіл платежів від споживачів, а також інформаційно-технологічне супроводження програмно-апаратного комплексу в частині нарахування сплати за житлово-комунальні послуги та інші послуги і платежі на забезпечення статутної діяльності позивача здійснюється КП «ГІОЦ». Згідно відомостей, наданих КП «ГІОЦ», за квартирою [ADDRESS] обліковується значна та тривала заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги. Так, згідно довідки про нарахування та сплату по особовому рахунку № [NUMBER] ( [NUMBER] ) за період з 01/11/2014 по 31/03/2019, станом на 01.04.2019 має місце заборгованість в розмірі 111 645,34 грн. Як вбачається з наданої довідки, боржник не оплачує житлово-комунальні послуги з листопада 2018 року. Останньою датою оплати послуг та підтвердження своїх зобов`язань боржника є 05.10.2018 (сплачено 1000,00 грн., 2784,27 грн., 215,73 грн., 91,80 грн., 1000 грн.). Наявність заборгованості та динаміка її несплати свідчить про неналежне виконання відповідачем зобов`язань, а тому порушує право позивача на одержання плати та надання послуг за утримання будинку та прибудинкової території в установлений законодавством строк. Також, відповідач має заборгованість за споживання послуг з горячого та холодного водопостачання. Заяв з приводу неналежного надання житлово-комунальних послуг та про недоотримання квитанцій на оплату житлово-комунальних послуг від відповідача не надходило. Таким чином, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за житлово-комунальні послуги які станом на 01.04.2019 становить 111 645,34 грн., яка розрахована наступним чином: 1. За спожиті житлово-комунальні послуги, суми яких нараховані КП «ГIОЦ» у виставлених платіжних рахунках, що підтверджусться довідкою про нарахування та сплату по особовому рахунку - сума боргу складає 15 656,62 грн. Крім того, позивач вважае за доцільне стягнути розмір інфляційних втрат в сумі 38 996,25 грн., та розмір 3% річних за користування коштами- 3 347,18 грн. Загальна сума заборгованості з урахуванням штрафних санкцій становить 58 000,05 грн. 2. За холодне водопостачання та водовідведення, суми яких нараховані відповідно до розпорядження про норми споживання, сума боргу за вказаний період становить 7 815,48 грн. Крім того, позивач вважає за доцільне стягнути розмір інфляційних втрат - 3 384,72 грн., та розмір 3% pічних 290,52 грн. Загальна сума заборгованості з урахуванням штрафних санкцій становить - 11 490,72 грн. 3. За гаряче водопостачання та водовідведення, суми яких нараховані відповідно до розпорядження про норми споживання, сума боргу за вказаний період становить 31 004,77 грн. Крім того, позивач вважає за доцільне стягнути розмір інфляційних втрат 10 266,79 грн., та розмір 3% pічних 883,01 грн. Разом з тим, відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків з оплати комунальних послуг. При цьому, позивач неодноразово звертався до відповідача з вимогами про сплату боргу, а також було розміщено оголошення про необхідність погашення заборгованості в під`їзді будинку. Враховуючи наведене, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги. Ухвалою судді від 26.04.2019 у справі відкрито спрощене позовне провадження та надано відповідачу 15-денний строк на подання відзиву на позов з дня вручення ухвали про відкриття провадження. Ухвалою судді від 25.07.2019 призначено цивільну справу до розгляду у судовому засіданні з повідомленням сторін. 20.01.2020 від відповідача надійшла заява про надання часу для підготовки мирової угоди. Відповідач у судове засідання, не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином у порядку, визначеному ст. 128, 130 ЦПК України. Про причину неявки суд до відома не поставила. Враховуючи вказане, суд вважає повідомлення відповідача про час розгляду справи належним. Згідно ч.1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Виходячи з цього, враховуючи думку позивача, який не заперечував проти винесення заочного рішення, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з вимогами п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Судом встановлено, що Обслуговуючий Кооператив "Житловий Кооператив" Енергія" (попередня назва - Обслуговуючий Кооператив "Житлово-будівельний Кооператив "Енергетик-9"), є обслуговуючим кооперативом, що здійснює обслуговування будинку за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до статуту позивача, Закону України «Про житлово-комунальні послуги», Житлового кодексу та Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинкових територій, що затверджені Постановою Кабінету Міністрів України № 572 від 08 жовтня 1992 року, позивач уповноважений отримувати грошові кошти на оплату житлово-комунальних послуг та відповідно перераховувати їх організаціям, які ці послуги надають. Нарахування та сплата коштів відповідно до Розпорядження КМДА від 03.02.2011 р. №140 «Про впорядкування нарахування плати за житлово-комунальні послуги в м. Києві» здійснюється через застосування інформаційних потужностей КП «Головний інформаційно-обчислювальний центр». Встановлено, що [PERSON] є власником квартири за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується Інформаційною довідкою КП «Київське міське бюро технічної інвентаризації» ББ-2018 №95 від 06.12.2018. Таким чином, між позивачем та відповідачем, як власником квартири, виникли відносини, що породжують цивільні права та обов`язки, оскільки позивач надає житлово-комунальні послуги та уповноважений на отримання плати за послуги, надані іншими організаціями відповідно до статуту та чинного законодавства, а боржник користується послугами та споживає їх. Відповідно до умов Договору № 1517-16 від 14.01.2016, укладеного між позивачем та Комунальним підприємством «Головний інформаційно-обчислювальний центр» (КП «ГІОЦ»), щомісячне формування та друк рахунків по кожному особовому рахунку споживачів, оброблення та розподіл платежів від споживачів, а також інформаційно-технологічне супроводження програмно-апаратного комплексу в частині нарахування сплати за житлово-комунальні послуги та інші послуги і платежі на забезпечення статутної діяльності позивача здійснюється КП «ГІОЦ». Відповідно до зазначеного договору, всі функції з формування надсилання повідомлень про сплату за спожиті житлово-комунальні послуги, а також адміністрування та облік отриманих від мешканців платежів покладається на КП «ГІОЦ», що є спеціалізованим комунальним підприємством м. Києва з цього питання. Згідно відомостей, наданих КП «ГІОЦ», за квартирою [ADDRESS] обліковується заборгованість за спожиті житлово- комунальні послуги, що підтверджусться довідкою про нарахування та сплату по особовому рахунку - сума боргу складає 15 656,62 грн., розмір інфляційних втрат в сумі 38 996,25 грн., та розмір 3% річних за користування коштами- 3 347,18 грн. Загальна сума заборгованості з урахуванням штрафних санкцій становить 58 000,05 грн. За холодне водопостачання та водовідведення, суми яких нараховані відповідно до розпорядження про норми споживання, сума боргу становить 7 815,48 грн., розмір інфляційних втрат - 3 384,72 грн., та розмір 3% pічних 290,52 грн. Загальна сума заборгованості з урахуванням штрафних санкцій становить - 11 490,72 грн. За гаряче водопостачання та водовідведення, суми яких нараховані відповідно до розпорядження про норми споживання, сума боргу за вказаний період становить 31 004,77 грн., розмір інфляційних втрат 10 266,79 грн., та розмір 3% pічних 883,01 грн. Так, як вбачається з копії службової записки, відповідач не надає інформацію про показання лічильників з водопостачання у його квартирі. Також відповідач не допустив сантехніка для зняття показань. За таких обставин, позивачем нараховано суму спожитих послуг з гарячого та холодного водопостачання відповідно до Розпорядження № 579 від 16.06.2015 року «Про затвердження нормативів питного водопостачання та норм споживання послуг з централізованого постачання холодної води, централізованого постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) у місті Києві, що зареєстроване у ГУ юстиції у м. Києві 07.07.2015 року. Використання зазначеного розпорядження встановлено Протоколом засідання правління від 26.04.2017 року та Протоколом засідання правління від 30.04.2017 року. Також вбачається, що 13.04.2017 будинок № 9 був відключений від гарячого водопостачання, що підтверджується нарядом № 10 від 12.04.2017 р. про відключення, а знову гаряче водопостачання було відновлене лише 26.10.2017 року, що підтверджується Нарядом № 107 від 26.10.2017 року. Причиною відключення було зазначено наявність значного боргу. Відповідно до положень ст. 12 ЦПК України, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 16 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (в редакції станом на 01.01.2016 р., чинній на момент укладення Договору про надання житлово-комунальних послуг) передбачено, що порядок надання житлово-комунальних послуг, їх якісні та кількісні показники мають відповідати умовам договору та вимогам законодавства. Відповідно до положень ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (в редакції станом на 01.01.2016 р., чинній на момент укладення Договору про надання житлово-комунальних послуг) залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньо будинкових систем), газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньо будинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньо будинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо). Згідно п. 1 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил. Відповідно до ч. 2-4 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Виробник послуг може бути їх виконавцем. Відповідно до п. п. 4, 17 Правил користування приміщеннями житлових будинків та прибудинковими територіями, затверджених постановою КМУ від 08 жовтня 1992 року № 572, власник житла та наймач квартири зобов`язаний за рахунок власних коштів оплачувати всі витрати, пов`язані з утриманням житлового будинку і закріпленої прибудинкової території. Власники та наймачі квартир зобов`язані вносити на відповідний рахунок власника будинку плату за обслуговування і ремонт будинку. Відповідно до п. 1 ст. 32 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" (в редакції станом на 01.01.2016 р., чинній на момент укладення Договору про надання житлово-комунальних послуг), плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. 19 Закону, відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Статтями 20, 21 Закону визначені права та обов`язки споживача й виконавця житлово-комунальних послуг. Зокрема, правом споживача є одержання вчасно та відповідної якості житлово-комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договору, а обов`язком - оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом. Обов`язком виконавця є надання послуг вчасно та відповідної якості. Згідно зі ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач має обов`язок сплачувати за житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог-відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 ЦК України, відповідно до якої цивільні права та обов`язки виникають з дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також з дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією продовжують цивільні права та обов`язки. Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З матеріалів справи вбачається, що від відповідача не надходило жодного звернення на адресу позивача з приводу неналежного надання житлово - комунальних послуг та про неотримання квитанцій на оплату житлово-комунальних послуг. Згідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. У відповідності до положень ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. З наданого до суду розрахунку заборгованості вбачається, що відповідач має заборгованість за житлово - комунальні послуги, в розмірі 111 645,34 грн., яка виникла станом на 01.04.2019. Доказів неотримання чи несвоєчасного (або не в повному обсязі) отримання відповідачем житлово-комунальних послуг в спірний період, порядку нарахування вказаної вище заборгованості, відповідачем до суду надано не було. Згідно зі ст. 179 ЖК України користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов`язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями жилих будинків і при будинковими територіями, які затверджуються Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 572 від 08 жовтня 1992 року зі змінами внесеними Постановою Кабінету Міністрів України від 24 січня 2006 року № 45 власники квартир зобов`язані оплачувати надані житлово-комунальні послуги. Враховуючи викладене, на основі повно та всебічно з`ясованих обставин, на які посилаються сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень підтверджених доказами, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, враховуючи також неналежне виконання відповідачем своїх обов`язків щодо сплати житлово-комунальних послуг, оцінивши наданий позивачем розрахунок боргу, суд вважає вимоги позивача доведеними, а тому позов в частині стягнення з відповідача заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги є обґрунтованим та підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір у розмірі 1921,00 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved