Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-09 00:00:00

[PERSON] через свого представника звернувся до Кам`янського райсуду з позовом до Лузанівської сільської ради Кам`янського района Черкаської області про визнання права власності в порядку спадкування на земельну ділянку. Свої позовні вимоги мотивував тим, що [INFO] померла прабаба позивача [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина на земельну частку(пай), розміром 3.07 умовних кадастрових гектарах, розташовану на території Лузанівської сільської ради Кам`янського району Черкаської області. Рішенням Смілянського міськрайонного суду від 22 серпня 2018 року по справі №703/3133/17 встановлено родинні відносини між [PERSON] та померлою [PERSON] , та визнано родичем четвертого ступеня спорідненості. Позивач є єдиним спадкоємцем, по закону п`ятої черги. Інші спадкоємці які б претендували на спадщину відсутні. Постановою приватного нотаріуса Кам`янського районного нотаріального округу Бойко Л.В. 04.08.2017 року [PERSON] діючому від імені малолітнього сина, [PERSON] , у видачі на ім`я [PERSON] свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Лузанівської сільської ради Кам`янського району Черкаської області, після померлої [INFO] , [PERSON] відмовлено в зв`язку з відсутністю документу, що посвідчує право власності на земельну ділянку, що залишилася після її смерті. Просить суд визнати за [PERSON] право власності на спадкове майно, а саме на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва яка знаходиться на території Лузанівської сільської ради, Кам`янського району, Черкаської області, яка належала [PERSON] . Сторона позивача в судове засідання не з`явились. Представник позивача попередньо подав до суду заяву, в якій просив розгляд справи провести без участі сторони позивача, також зазначив що позовні вимоги підтримує у повному обсязі . Представник відповідача в судове засідання не з`явився, від Лебедівського сільського голови Бражник В.А. до суду надійшов лист в якому повідомляє, що право власності гр. [PERSON] визнає повністю та просить розглянути справу без участі представника сільської ради. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. В силу ч.3 ст.211 ЦПК України, суд вважає за можливе розгляд справи провести за відсутності осіб, які беруть участь у справі на підставі письмових документів. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України справа розглядається за відсутності сторін, без здійснення технічної фіксації. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов до висновку, що цивільний позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Згідно з ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частиною першою статті 15 та частиною першою статті 16 ЦК України передбачено - кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права інтересу. Статтею 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати (відсутності) документа який засвідчує його право власності. Так, матеріалами справи встановлено, що [INFO] в с. Косарі Кам`янського району Черкаської області померла [PERSON] . Дане підтверджено свідоцтвом про смерть(виданим повторно), серія [NUMBER] від 27.05.2017 року, актовий запис № 24(а.с.36). Відповідно до Розпорядження Кам`янської РДА від 8 грудня 2003 року, № 410 [PERSON] набула права власності на земельну ділянку площею 2,5 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розташованої на території Лузанівської сільської ради Кам`янського району Черкаської області (а.с. 38-39). З архівної довідки, архівного сектору Кам`янської РДА від 16.12.2019 № 04-02/114 виданої на заяву [PERSON] вбачається, що в ахівному фонді відділу Держгеокадастру у Кам`янському районі Черкаської області у книзі реєстрації та їх переоформлення на право власності на земельну ділянку (пай) по Лузанівській сільській раді зареєстровано 21.01.1997 за реєстраційним № 62 сертифікат серія ЧР № 0244980 на ім`я [PERSON] , за місцем проживання власника сертифікату - с. Лузанівка, розмір земельної частки (паю) в умовних кадастрових гектарах - 3,07; вартість земельної частки (паю) в карбованцях - 15294. Підпис власника сертифікату та земельну ділянку в книзі реєстрації сертифікатів отримувача - зазначено (а.с. 40). За життя [PERSON] свого речового права на земельну частку(пай) не реєструвала до нотаріуса не зверталася. Позивач є спадкоємцем по закону п`ятої черги. Рішенням Смілянського міськрайонного суду від 22 серпня 2018 року по справі №703/3133/17 встановлено родинні відносини між позивачем [PERSON] та померлою [PERSON] , та визнано родичем четвертого ступеня спорідненості. Відповідно до ч.1 ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Водночас при розгляді питання стосовно визначення документів, якими посвідчується речові права на земельні ділянки, поряд із законодавством з питань державної реєстрації речових прав на нерухоме майно слід керуватися положеннями спеціального законодавства у сфері земельних відносин. Так, частиною першою статті 3 Земельного кодексу України від 25.10.2001 №2768-ІІІ (далі-ЗК) визначено, що земельні відносини регулюються Конституцією України, цим кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами. Статтею 14 Конституції України встановлено, що земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. Підставами виникнення і припинення прав на земельні ділянки, як і прав на інші, об`єкти нерухомого майна, розташовані на них, є передбачені законом юридичні факти, що підтверджуються відповідними документами. Відповідно до ч.1 ст.79 ЗК України земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами. Єдиним документом, який посвідчував право власності в Україні на землю, який діяв в період виникнення відповідних правовідносин (відкриття складу спадщини) відповідно до ст. ст.125, 126 Земельного кодексу України від 25.10.2001 року № 2768-ІІІ, який набрав чинності з 01.01.2002 року був державний акт на право власності або на право користування земельною ділянкою. Тобто право власності на землю на час відкриття спадщини після померлої [INFO] [PERSON] посвідчувалось відповідно до діючого на той час законодавства України державним актом на право власності на землю. Таким чином, з урахуванням вищезазначених норм закону можна зробити висновок, що [PERSON] на час своєї смерті набула майнового права на отримання земельної ділянки. Відповідно до п.16 п.17 розділу Х Перехідних Положень Земельного кодексу України, громадянам - власникам земельних часток (паїв) за їх бажанням виділяються в натурі (на місцевості) земельні ділянки з видачою державних актів на право власності на землю. Сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки(паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікат на право на земельну частку (пай) є дійсним до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Отже, земельна частка (пай) - це оцінена в грошовому виразі та визначена в умовних кадастрових гектарах частина переданих у колективну власність земель колективного сільськогосподарського підприємства (кооперативу, товариства яка визначає рівновелику долю участі члена підприємства в земельному пайовому фонді господарства і може бути в установленому чинним законодавством порядку витребувана в натурі( на місцевості) у самостійну земельну ділянку. Така частка, є об`єктом цивільних правовідносин, так як відповідно до ст.177 ЦК України об`єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші та цінні папери, інше майно, майнові права, результати робіт, послуги, результати інтелектуальної, творчої діяльності, інформація, а також інші матеріальні і нематеріальні блага. А згідно із ст. 179 ЦК України річчю є предмет матеріального світу, щодо якого можуть виникати цивільні права та обов`язки. Стаття 181 ЦК України до нерухомих речей (нерухомого майна, нерухомості) відносить земельні ділянки. Спадкування - це перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної, яка померла(спадкодавець), до інших осіб (спадкоємців). Так статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини(день смерті або день оголошення померли). Дане зазначене, також знайшло своє підтвердження у листі Вищого спеціалізованого суду України від 16.05.2013 №24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування", в якому зазначено- "що умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на житловий будинок, земельну ділянку, то спадкоємець також не набуває права власності у порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно". Відповідно до ч.3 Указу Президента України від 10.11.1994 року №666/94 "Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва" право на земельну частку(пай) може бути об`єктом купівлі-продажу, дарування міни, успадкування, застави. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину. Нормою ч.5 ст.1268 ЦК України передбачено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч.3 ст.1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно з п.1 ч.2 ст.16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права . Відповідно до листа відділу у Кам`янському районі Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області № 11-4170-0.260-43/134-19 від 17.12.2019 згідно технічної документації попередачі земель у власність власникам земельних часток (паїв) в адмінмежах Лузанівської сільської ради Кам`янського району Черкаської області за громадянкою [PERSON] рахується земельна ділянка площею 2,50 га № 141. Правовстановлюючий документ на дану земельну ділянку гр. [PERSON] не отримувала. Отже оскільки позивач є спадкоємцем по закону, від спадщини не відмовляється, та є таким який прийняв спадщину, тому суд зважаючи на вмотивовану законність даного рішення, вважає за можливе визнати за позивачем право на земельну ділянку. На підставі ст. ст.16,316, 328, 392, 1234-1236, 1261, 1268-1270 ЦК України,

Outcome: approved