Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-09 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, яким просить визначити розмір (суму) зобов`язання зі сплати аліментів за рішенням Московського районного суду міста Харкова від 05.10.2016 у справі №643/17178/15-ц, які підлягають сплаті [PERSON] на користь [PERSON] від доходу отриманого [PERSON] від здійснення підприємницької діяльності протягом 2016-2017, яке становить суму заборгованості (боргу) від такого доходу за період 2016-2017 перед позивачем. 27.11.2019 позивач звернулася до суду із заявою про зміну позовних вимог (предмету позову, якою остаточно просить визначити, що заборгованість [PERSON] перед [PERSON] зі сплати аліментів за рішенням Московського районного суду міста Харкова від 05.10.2016 у справі №643/17178/15-ц на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] , від доходу отриманого [PERSON] від здійснення підприємницької діяльності становить: 153 167,44 грн. за період з 01.01.2016 по 31.12.2016, в тому числі: за січень 2016 - 5 144,47 грн., за лютий 2016 - 3 727,80 грн., за березень 2016 - 6 466,28 грн., за квітень 2016 - 5 404,73 грн., за травень 2016 - 7 669,26 грн., за червень 2016 - 28 329,72 грн., за липень 2016 - 28 159,28 грн., за серпень 2016 - 5 940,51 грн., за вересень 2016 - 4 800,79 грн., за жовтень 2016 - 8 213,89 грн., за листопад 2016 - 27 104,55 грн., за грудень 2016 - 22 206,17 грн. ; 63 283,13 грн. за період з 01.01.2017 по 31.12.2017, в тому числі: за січень 2017 - 4 255,66 грн., за лютий 2017 - 5 094,17 грн., за березень 2017 - 5 538,11 грн., за квітень 2017 - 6 515,56 грн., за травень 2017 - 6 387,14 грн., за червень 2017 - 6 291,19 грн., за липень 2017 - 6 079,84 грн., за серпень 2017 - 5 433,82 грн., за вересень 2017 - 5 538,61 грн., за жовтень 2017 - 7 980,69 грн., за листопад 2017 - 4 168,34 грн. Позовні вимоги мотивує тим, що рішенням Московського районного суду міста Харкова від 05.10.2016 з [PERSON] стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання на утримання доньки [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] . На виконання рішення виданий виконавчий лист №643/17178/15-ц, який позивачем переданий для примусового виконання до Валківського РВ ВС ГТУ юстиції у Харківській області. Постановою державного Валківського РВ ВС ГТУ юстиції у Харківській області від 18.11.2016р. відкрито виконавче провадження ВП №52926828. У зв`язку із зміною місця проживання відповідача виконавчий лист переданий на виконання до Київського ВДВС м. Харкова ГТУЮ в Харківській області. На теперішній час виконавчий знаходиться на примусовому виконанні у Київському ВДВС міста Харкова ГТУЮ у Харківській області. Під час здійснення примусового виконання судового рішення стало відомо, що окрім доходу у вигляді заробітної плати в ТОВ «СХІДАВТОТРАНС ПЛЮС» [PERSON] також протягом 2016-2017 отримував доходи від здійснення підприємницької діяльності. З 13.10.2000 [PERSON] зареєстрований як фізична особа-підприємець та здійснював підприємницьку діяльність за різними видами діяльності: пасажирський наземний транспорт код КВЕД 49.39, надання в оренду автомобілів і легкових автотранспортних засобів код КВЕД 77.11, технічне обслуговування та ремонт автотранспортних засобів код КВЕД 45.20, надання послуг таксі код КВЕД 49.32 тощо. З 01.01.2012 зареєстрований платником єдиного податку за 2-ю групою та перебував на податковому обліку в Південній ОДПІ ГУ ДФС у Харківській області (Валківське відділення). З 13.11.2017р. [PERSON] припинив підприємницьку діяльність. Відповідач самостійно не здійснював нарахування та виплату аліментів від доходів отриманих ним від здійснення підприємницької діяльності, не надавав державному виконавцю інформації про суми такого доходу та періоди їх отримання, тому державним виконавцем Валківського РВ ВС ГТУ юстиції у Харківській області самостійно здійснений розрахунок такої заборгованості.. Розмір заборгованості відповідача зі сплати аліментів від доходів за 2016-2017 від здійснення ним діяльності визначений органом державної виконавчої служби виходячи із інформації про отриманий ним дохід, наданої органами податкової служби. Так, [PERSON] задекларував від підприємницької діяльності за 2016 дохід в сумі 612 669,75 грн. та державним виконавцем складений розрахунок заборгованості із сплати аліментів від 27.03.2017 за період жовтень 2015 - грудень 2016. Зазначений розрахунок [PERSON] оскаржений до суду. Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 13.03.2018 відповідачу відмовлено у скасуванні виконаного державним виконавцем розрахунку заборгованості від 27.03.2017. Державним виконавцем 22.08.2017 складений уточнений розрахунок заборгованості відповідача зі сплати аліментів від доходів отриманих ним від підприємницької діяльності за період жовтень 2015 - грудень 2016 , за яким сума боргу станом на 31.12.2016 становить 179 442,70 грн. та звернуто стягнення на заробітну плату боржника, накладений арешт на його майно, вжиті інші заходи. 30.05.2018 Московським районним судом міста Харкова ухвалено рішення, яким із відповідача на користь позивача стягнута неустойка за прострочення сплати аліментів з 01.11.2015 по 01.07.2017 в сумі 179 442,69 грн. із доходів від здійснення ним підприємницької діяльності. На виконання цього рішення виданий виконавчий лист. Разом із тим, відповідно до інформації Головного управління ДФС у Харківській області, що викладена листом від 11.03.2019 відповідачем 12.03.2018 до Південної об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Харківській області (Валківське відділення) подана уточнююча податкова декларація платника єдиного податку - фізичної особи - підприємця за звітний період - 2016, за змістом якої відповідач замість даних у раніше поданій декларації за цей саме звітний період (2016 рік) про суму отриманого доходу 612 669,75 грн., зазначає про отримання ним іншої суми доходу - 12 669,75 грн., тобто на 600 000,00 грн. менше. Нова сума доходу зазначена відповідачем в уточнюючій податковій декларації за 2016 не відповідає даним Книги обліку доходів та витрат та даним про рух коштів по банківським рахункам за цей період, які використовувались відповідачем для здійснення підприємницької діяльності. На даний час борг зі сплати аліментів в сумі 179 442,69 грн. за період жовтень 2015 - грудень 2016, в тому числі за 2016 - 152340,63 грн. визначений державним виконавцем в уточненому розрахунку від 22.08.2017, пеню в сумі 179 442,69 грн. за рішенням Московського районного суду міста Харкова від 30.05.2018р. відповідач не сплатив. У зв`язку із ухиленням відповідача від сплати аліментів, спотворення даних про реальний дохід із якого підлягають утриманню аліменти за рішенням суду, 10.08.2017р. Московським відділом поліції ГУ НП в Харківські області відкрито кримінальне провадження №12017220470005234 за фактом несплати аліментів [PERSON] за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164 КК України, яке на даний час перебуває на стадії досудового розслідування у Київському ВП ГУ НП в Харківській області. В подальшому 20.12.2018 відповідачем до Валківського відділення Південної ОДПІ ГУ ДФС у Харківській області подана уточнююча податкова декларації платника єдиного податку - фізичної особи - підприємця, згідно із якою за той самий податковий період (2017 рік) визначена інша сума його доходу від здійснення підприємницької діяльності, а саме 119 745,16 грн. Разом із тим інформація про задекларований [PERSON] дохід від підприємницької діяльності як за 2016 в сумі 12 669,75 грн. (згідно уточнюючій податковій декларації), так і за 2017 в сумі 12 465,00 грн. (згідно основної податкової декларації) та в сумі 119 745,16 грн. (згідно уточнюючої податкової декларації), - є недостовірною. Зазначені суттєві розбіжності у сумах доходів відповідача, з яких підлягають сплаті аліменти, впливають на право позивача отримати на дітей належні суми присудженого судом утримання, у зв`язку із чим виник цивільній спір. Відповідно до висновку експерта за результатами проведення судової економічної експертизи №14957 від 26.09.2019 ХНДІСЕ ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса проведеним дослідженням, сума доходу ФОП [PERSON] за 2016 - 612 699,75 грн., яка зазначена ним в податковій декларації платника єдиного податку - фізичної особи (звітна), відповідає сумі доходу зазначеного в книзі обліку доходів та витрат підприємця за цей звітний період та не відповідає сумі 12 669,75 грн., яка зазначена відповідачем в податковій декларації платника єдиного податку фізичної особи (уточнююча). ј частина від такого перевіреного та підтвердженого судовим експертом доходу становить 153 167,44 грн., що і становить суму зобов`язання відповідача перед позивачем зі сплати аліментів за судовим рішенням, тобто суму заборгованості за аліментами за 2016 рік. Від позивача надійшла заява, якою [PERSON] просить розглянути справу без її участі, позовні вимоги в остаточної редакції підтримує у повному обсязі, просить позов задовольнити, не заперечуючи щодо постановлення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, будучи повідомленим про день, час та місце судового розгляду належним чином, заяв про поважні причини своїх відсутності або про слухання справи за його відсутності не надав, правом надання відзиву проти позову не скористався, а тому суд зі згодою позивача розглядає справу у відсутності відповідача, постановляючи заочне рішення, що не суперечить правилам ст. ст. 281, 282 ЦПК України. Представник третьої особи до суду також не з`явився, будь-яких заяв, відзиву, пояснень до суду не надійшло. Суд, вивчивши доводи позивача, дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, вважає вимоги позову такими, що підлягають задоволенню, виходячи із такого. Відповідно до вимог ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що рішенням Московського районного суду міста Харкова від 05.10.2016 з [PERSON] стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі ј частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, щомісяця до їх повноліття, починаючи з 16.10.2015. На виконання зазначеного судового рішення 31.10.2016 виданий виконавчий лист №643/17178/15-ц,, який переданий для примусового виконання до Валківського РВ ВС ГТУ юстиції у Харківській області. Постановою державного Валківського РВ ВС ГТУ юстиції у Харківській області від 18.11.2016 відкрито виконавче провадження ВП №52926828. В подальшому виконавчий лист переданий на виконання до Київського ВДВС м. Харкова ГТУЮ в Харківській області. В ході здійснення примусового виконання судового рішення стало відомо, що окрім доходу у вигляді заробітної плати в ТОВ «СХІДАВТОТРАНС ПЛЮС» [PERSON] також протягом 2016-2017 отримував доходи від здійснення підприємницької діяльності. Так, з 13.10.2000 [PERSON] зареєстрований як фізична особа-підприємець та здійснював підприємницьку діяльність за різними видами діяльності: пасажирський наземний транспорт код КВЕД 49.39, надання в оренду автомобілів і легкових автотранспортних засобів код КВЕД 77.11, технічне обслуговування та ремонт автотранспортних засобів код КВЕД 45.20, надання послуг таксі код КВЕД 49.32 тощо. [PERSON] з 01.01.2012 зареєстрований платником єдиного податку за 2-ю групою та перебував на податковому обліку в Південній ОДПІ ГУ ДФС у Харківській області (Валківське відділення). 13.11.2017р. [PERSON] припинив підприємницьку діяльність. Оскільки відповідач самостійно не здійснював нарахування та виплату аліментів від доходів отриманих ним від здійснення підприємницької діяльності, не надавав державному виконавцю інформації про суми такого доходу та періоди їх отримання, тому у відповідності до вимог ч.4 ст. 71 ЗУ «Про виконавче провадження» державним виконавцем Валківського РВ ВС ГТУ юстиції у Харківській області самостійно здійснений розрахунок такої заборгованості, який доведений до відома відповідача. Розмір заборгованості відповідача зі сплати аліментів від доходів за 2016-2017 від здійснення ним зареєстрованої у встановленому законом порядку діяльності визначений органом державної виконавчої служби виходячи із інформації про отриманий ним дохід, наданої органами податкової служби. Так, згідно листа Південної ОДПІ ГУ ДФС у Харківській області (Валківське відділення) від 22.03.2017 за №873/10/20-06-00-18 [PERSON] задекларував від підприємницької діяльності за 2016 дохід в сумі 612 669,75 грн. На підставі отриманої інформації державним виконавцем складений розрахунок заборгованості із сплати аліментів від 27.03.2017 за період жовтень 2015 - грудень 2016. Зазначений розрахунок [PERSON] оскаржений до суду. Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 13.03.2018 [PERSON] відмовлено у скасуванні розрахунку заборгованості від 27.03.2017 за період жовтень 2015 - грудень 2016. Підставами для прийняття такого рішення стало те, що розрахунок державним виконавцем зроблений на підставі відомостей, отриманих із центральної бази Державного реєстру фізичних осіб ДПА України про суми виплачених доходів та відповідає вимогам ст. 71 ЗУ «Про виконавче провадження». Далі, 22.08.2017 державним виконавцем Валківського РВ ВС ГТУ юстиції у Харківській області складений уточнений розрахунок заборгованості відповідача зі сплати аліментів від доходів отриманих ним від підприємницької діяльності за період жовтень 2015 - грудень 2016, за яким сума боргу відповідача станом на 31.12.2016 становить 179 442,70 грн. З урахуванням уточненої суми боргу [PERSON] зі сплати аліментів в сумі 179 442,70 грн. за період жовтень 2015 - грудень 2016 державним виконавцем звернуто стягнення на заробітну плату боржника, накладений арешт на його майно, вжиті заходи із обмеження його у праві виїзду за межі України та із обмеження у праві управління транспортними засобами, про що прийняті відповідні постанови. Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 30.05.2018 з [PERSON] на користь [PERSON] стягнута неустойка за прострочення сплати аліментів з 01.11.2015. по 01.07.2017 в сумі 179 442,69 грн. із доходів від здійснення [PERSON] підприємницької діяльності. Підставами для прийняття такого рішення стало доведеність факту отримання ФОП [PERSON] доходу від підприємницької діяльності за 2016 в сумі 612 669,75 грн., зокрема, згідно довідки Валківського відділення Південної ОДПІ ГУ ДФС у Харківській області від 22.03.2017 №873/10/20-06-00-18. На виконання вищевказаного рішення суду виданий виконавчий лист, який також перебуває на примусовому виконанні у Київському ВДВС м. Харкова ГТУЮ в Харківській області. Такі обставини підтверджено копіями рішення Московського районного суду м. Харкова від 05.10.2016, виконавчого листа, постанови про відкриття виконавчого провадження, розрахунку заборгованості, листа Південної ОДПІ ГУ ДФС у Харківській області (Валківське відділення) від 22.03.2017, ухвали Московського районного суду м. Харкова від 14.03.2018, уточненого розрахунку заборгованості, рішення Московського районного суду м. Харкова від 30.05.2018 (т.1 а.с.20-82). Відповідно до ч.5 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені щодо певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені. Разом із тим, відповідно до інформації Головного управління ДФС у Харківській області від 11.03.2019 за №7604/9-20-40-52-06-21 [PERSON] 12.03.2018 до Південної об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Харківській області (Валківське відділення) подана уточнююча податкова декларація платника єдиного податку - фізичної особи - підприємця за звітний період - 2016, за змістом якої останній замість даних у раніше поданій декларації за цей саме звітний період (2016 рік) про суму отриманого доходу 612 669,75 грн., зазначає про отримання ним іншої суми доходу - 12 669,75 грн. Отже, нова зазначена відповідачем сума доходу в уточнюючій податковій декларації за 2016 не відповідає даним Книги обліку доходів та витрат,) та даним про рух коштів по банківським рахункам за цей період, які використовувались відповідачем для здійснення підприємницької діяльності, що вбачається інформації Головного управління ДФС в Харківській області від 11.03.2019р. за №7604/9/20-40-52-06-21. Борг зі сплати аліментів перед позивачем в сумі 179 442,69 грн. за період жовтень 2015 - грудень 2016, в тому числі за 2016 - 152340,63 грн., визначений державним виконавцем в уточненому розрахунку від 22.08.2017, пеню в сумі 179 442,69 грн. за рішенням Московського районного суду м. Харкова від 30.05.2018 відповідач не сплачений. У зв`язку із ухиленням відповідача від сплати аліментів, спотворення даних про реальний дохід із якого підлягають утриманню аліменти за рішенням суду, 10.08.2017 Московським відділом поліції ГУ НП в Харківські області відкрито кримінальне провадження №12017220470005234 за фактом несплати аліментів [PERSON] за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164 КК України, що вбачається із листа Дергачівської місцевої прокуратури від 18.09.2018 за №03-26-4629-17. Також вбачається, що з доходу від здійснення підприємницької діяльності за 2017 відповідач самостійно нарахування та сплату аліментів не здійснював, а Книгу обліку доходів та витрат ФОП для здійснення такого розрахунку органом примусового виконання судових рішень - не надавав. Відповідно до інформації Південної ОДПІ (Валківське відділення) ГУ ДФС у Харківській області від 13.02.2018 за №10/20-06 [PERSON] за 2017 задекларований дохід від здійснення підприємницької діяльності (ФОП) в сумі 12 465,00 грн., в тому числі за грудень 2017 - в сумі 12 465,00 грн. Така сума доходу самостійно визначена відповідачем в податковій декларації платника єдиного податку - фізичної особи - підприємця, що подана 05.02.2018 до Валківського відділення Південної ОДПІ ГУ ДФС у Харківській області. В подальшому 20.12.2018 відповідачем до Валківського відділення Південної ОДПІ ГУ ДФС у Харківській області подана уточнююча податкова декларації платника єдиного податку - фізичної особи - підприємця, згідно із якою відповідачем за той самий податковий період (2017 рік) визначена інша сума його доходу від здійснення підприємницької діяльності, а саме 119 745,16 грн. Разом з цим, інформація про задекларований [PERSON] дохід від підприємницької діяльності як за 2016 в сумі 12 669,75 грн. (згідно уточнюючій податковій декларації), так і за 2017 в сумі 12 465,00 грн. (згідно основної податкової декларації) та в сумі 119 745,16 грн. (згідно уточнюючої податкової декларації), спростовується доказами, що містяться в матеріалах справи. Так, відповідно до книги обліку доходів фізичної особи - підприємця [PERSON] , засвідчена копія якої перебуває у матеріалах цивільної справи №643/17178/15-ц (провадження 4-с/643/47/17), вбапчається, що у січні 2016 [PERSON] отримав дохід в сумі 20 577,89 грн., в лютому 2016 - 14911,21 грн., в березні 2016 - 25 865,11 грн., в квітні 2016 - 21 618,90 грн., в травні 2016 - 30 677,02 грн., в червні 2016 - 113 318,86 грн., в липні 2016 - 112 637,12 грн., в серпні 2016 - 23 762,04 грн., у вересні 2016 - 19 203,15 грн., в жовтні 2016 - 32 855,57 грн., в листопаді 2016 - 108 418,20 грн., в грудні 2016 - 88 824,68 грн., а всього за 2016 - 612 669,75 грн., що відповідає даним податкової декларації ФОП [PERSON] за звітний 2016 та підтверджуються довідками, поданими останнім до Валківського ДВС. Відповідно до інформації, отриманої Валківським ДВС від Валківського відділення Південної ОДПІ ГУ ДФС у Харківській області від 11.12.2016 згідно із відомостей з ЦБД ДРФО ДПА України про суму виплачених доходів на користь [PERSON] протягом 1-3 кварталів 2016 останній отримав від ПАТ «ХПАС» дохід: за 1 квартал 2016 - 27 258,91 грн., за ІІ квартал 2016 - 34 414,78 грн., за ІІІ квартал 2016 - 185 573,90 грн., що не відповідає даним уточнюючої податкової декларації за 2016. Таке підтверджується й інформацією ПАТ «Харківське підприємство автобусних станцій», яким зазначається, що розрахунки із ФОП [PERSON] згідно договору №61/15 від 16.12.2015 за період з 01.01.2016 по 31.12.2016 склали 130 788,88 грн., в тому числі 1 квартал - 27 258,91 грн., ІІ квартал - 34 414,78 грн., ІІІ квартал - 34502,31 грн., ІУ квартал - 34 612,88 грн. згідно листа від 01.11.2018 за №14/502; за період з 01.01.2017 по 31.12.2017 на поточний рахунок перерахування склали 119 232,50 грн. згідно листа від 13.03.2018 за №01/123, а також 512,66грн. кінцевого розрахунку сплачено за видатковим касовим ордером №435 від 15.11.2017, всього 119 745,16 грн., що збігається із відомостями з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків ДФС України про суми виплачених доходів [PERSON] за 2016 та 2017 від 19.02.2019 за №7977 на підставі листа Головного управління ДФС у Харківській області від 11.03.2019 за №7604/9/20-40-52-06-21. Отже, зміст вказаних вище відомостей підтверджує те, що від ПАТ «ХПАС» відповідач отримав доходу у 1 кварталі 2016 - 27 258,91 грн., у ІІ кварталі 2016 - 34 414,78 грн., у ІІІ кварталі 2016 - 34 502,31 грн., у ІУ кварталі 2016 - 34 612,88 грн., у 1 кварталі 2017 - 27 651,80 грн., у ІІ кварталі 2017 - 38 175,52 грн., у ІІІ кварталі 2017 - 32 209,08 грн., у ІУ кварталі 2017 року - 21 708,76 грн. Відповідно до даних про рух коштів по банківським рахункам за вказаний період вбачається, що відповідач отримав у 2016 від здійснення підприємницької діяльності наступний дохід: за рахунком № [NUMBER] в АТ «Райффайзен Банк Аваль» - 262 588,88 грн., за рахунком № [NUMBER] - 12 800,00 грн.; у 2017 за рахунком № [NUMBER] в АТ «Райффайзен Банк Аваль» отримав дохід в сумі 253 132,50 грн. Із висновку експерта за результатами проведення судової економічної експертизи №14957 від 26.09.2019 Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса вбачається, що сума доходу ФОП [PERSON] за 2016 становить - 612 699,75 грн., яка зазначена ним в податковій декларації платника єдиного податку - фізичної особи (звітна), відповідає сумі доходу зазначеного в книзі обліку доходів та витрат підприємця за цей звітний період та не відповідає сумі 12 669,75 грн., яка зазначена [PERSON] в податковій декларації платника єдиного податку фізичної особи (уточнююча). ј частина доходу становить 153 167,44 грн. Згідно Додатку №1 до вказаного висновку судової економічної експертизи №14975 від 26.09.2019 сума доходу ФОП [PERSON] за даними книги обліку доходів за 2016 становить: за січень 2016 - 20 577,89 грн., за лютий 2016 - 14 911,21 грн., за березень 2016 - 25 865,11 грн., за квітень 2016 - 21 618,90 грн., за травень 2016 - 30 677,02 грн., за червень 2016 - 113 318,86 грн., за липень 2016 - 112 637,12 грн., за серпень 2016 - 23 762,04 грн., за вересень 2016 - 19 203,15 грн., за жовтень 2016 - 32 855,57 грн., за листопад 2016 - 108 418,20 грн., за грудень 2016 - 88 824,68 грн. Отже ј частина, тобто сума аліментів, що підлягає сплаті відповідачем на користь позивача, від суми підтвердженого доходу за 2016 становить 153 167,44 грн., в тому числі: за січень 2016 - 5 144,47 грн., за лютий 2016 - 3 727,80 грн., за березень 2016 - 6 466,28 грн., за квітень 2016 - 5 404,73 грн., за травень 2016 - 7 669,26 грн., за червень 2016 - 28 329,72 грн., за липень 2016 - 28 159,28 грн., за серпень 2016 - 5 940,51 грн., за вересень 2016 - 4 800,79 грн., за жовтень 2016 - 8 213,89 грн., за листопад 2016 - 27 104,55 грн., за грудень 2016 - 22 206,17 грн. Також судовим експертом у висновку за результатами проведення судової економічної експертизи №14957 від 26.09.2019 встановлено, що згідно даних про рух коштів по банківським рахункам [PERSON] документально підтверджується сума отриманого ним доходу від підприємницької діяльності у 2017 - 253 132,50 грн. Така визначена сума доходу не відповідає сумам, що визначені [PERSON] податкових деклараціях - звітна від 05.02.2018 та уточнюючої від 20.12.2018. ј частина від документально підтвердженої суми отриманого [PERSON] доходу від здійснення підприємницької діяльності у 2017 становить 63 283,13 грн. Згідно Додатку №1 до висновку судової економічної експертизи №14975 від 26.09.2019, сума доходу ФОП [PERSON] за даними банківських виписок за 2017 становить: за січень 2017 - 17 022,67 грн., за лютий 2017 - 20 376,68 грн., за березень 2017 - 22 152,45 грн., за квітень 2017 - 26 062,23 грн., за травень 2017 - 25 548,54 грн., за червень 2017 - 25 164,75 грн., за липень 2017 - 24 319,36 грн., за серпень 2017 - 21 735,27 грн., за вересень 2017 - 22 154,45 грн., за жовтень 2017 - 31 922,74, грн., за листопад 2017 - 16 673,36 грн. Отже, ј частина, тобто сума аліментів, що підлягає сплаті на користь позивача, від суми підтвердженого доходу за 2017 становить 63 283,13 грн., в тому числі: за січень 2017 - 4 255,66 грн., за лютий 2017 - 5 094,17 грн., за березень 2017 - 5 538,11 грн., за квітень 2017 - 6 515,56 грн., за травень 2017 - 6 387,14 грн., за червень 2017 - 6 291,19 грн., за липень 2017 - 6 079,84 грн., за серпень 2017 - 5 433,82 грн., за вересень 2017 - 5 538,61 грн., за жовтень 2017 - 7 980,69 грн., за листопад 2017 - 4 168,34 грн. Відповідно до ст. 5 ЗУ «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 за №1404-У111 примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюється ЗУ «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів». Порядок стягнення аліментів на стадії виконавчого провадження унормований ст. 71 ЗУ «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 за №1404-У111, згідно із частинами 3-4 якої передбачено, що визначення суми заборгованості зі сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку встановленому Сімейним кодексом України. Виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості із сплати аліментів щомісяця. Частиною 8 цієї статті передбачено, що спори щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом. Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 05.09.2019 у справі №760/4569/18-ц виклав правову позицію, за змістом якої «Відповідно до статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Згідно з частиною другою статті 3 Конвенції про права дитини держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Стаття 27 цієї Конвенції визначає, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Аналіз положень СК України, зокрема положень статті 81, частини третьої статті 181, частини другої статті 182, статті 183 СК України, свідчить про те, що законодавець ототожнює поняття «заробітку» та «доходу», передбачаючи можливість стягнення на користь дитини мінімального рекомендованого розміру аліментів з обох джерел отримання грошових коштів. Аналогічна ситуація відображена і в положеннях ЦК України, який також ототожнює поняття «заробітку» та «доходу», зокрема у відносинах щодо відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю. Таким чином, законодавець гарантував можливість захисту прав та фактичного задоволення інтересів найменш захищених категорій осіб. Положення статті 81 СК України та частини третьої статті 181 СК України вказують на необхідність визначення розміру аліментів від частки доходу платника, а не його заробітку. При цьому зміст положень Переліку видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб включає до поняття «заробітку» також і виплати, які заробітною платою не є, зокрема доходи від підприємницької діяльності, кооперативів, тощо, що свідчить про більш широке тлумачення змісту поняття «заробіток», ніж виплати, які виплачуються в межах трудових правовідносин. Крім того, у пункті 13 Переліку видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб вказується, що утримання аліментів провадиться з суми заробітку (доходу), що належить особі, яка сплачує аліменти, після утримання з цього заробітку (доходу) податків. Вживання терміну «дохід» у дужках після поняття «заробіток» може розумітися як визнання цих понять синонімами в контексті приписів цього Переліку видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб. Згідно з частиною першою статті 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини». Відповідно до п.п.16 п.1 Постанови Кабінету Міністрів України від 26.02.1993 №146 «Про перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб» утримання аліментів провадиться з усіх видів заробітку за основною роботою, так і в тому числі з доходів від підприємницької діяльності. Порядок здійснення господарської діяльності фізичною-особою підприємцем визначений ст. 128 Господарського кодексу України. Громадянин визнається суб`єктом господарювання у разі здійснення ним підприємницької діяльності за умови державної реєстрації як підприємця без статусу юридичної особи відповідно до ст. 58 Господарського кодексу України. Громадянин - підприємець зобов`язаний своєчасно надавати податковим органам декларації про доходи, інші необхідні відомості для нарахування податків та інших обов`язкових платежів, сплачувати податки та інші обов`язкові платежі в порядку і в розмірах, встановлених законом. Відповідно п.п. 292.1 Податкового кодексу України доходом для фізичної особи підприємця є дохід, отриманий протягом податкового (звітного) періоду в грошовій формі (готівковій та/або безготівковій). Відповідно до 296.1.1 Податкового кодексу України фізична особа - підприємець зобов`язана вести Книгу обліку доходів визначений шляхом щоденного, за підсумками робочого дня, відображення отриманих доходів, а згідно з п.п. 292.6. Податкового кодексу України датою отримання доходу є дата надходження коштів у грошовій (готівковій або безготівковій) формі. Форма Книги обліку доходів та порядок її ведення затверджені наказом Міністерства Фінансів України від 19.06.2015 №579. Відповідно до ст. 195 Сімейного Кодексу України заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення, незалежно від того, одержано такий заробіток (дохід) в Україні чи за кордоном. Розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом. Відповідно до п.4 розділу ХУ1 Інструкції з організації примусового виконання рішень, що затверджена Наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 за №512/5, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 02.04.2012 за №489/20802 - виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості зі сплати аліментів щомісяця (додаток 15) та у випадках, передбачених частиною четвертою статті 71 Закону, повідомляти про розрахунок заборгованості стягувача і боржника. Розрахунок заборгованості обчислюється в автоматизованій системі виконавчого провадження на підставі відомостей, отриманих із: звіту про здійснені відрахування та виплати; квитанцій (або їх копій) про перерахування аліментів, наданих стягувачем чи боржником; заяв та (або) розписок стягувача; інформації про середню заробітну плату працівника для цієї місцевості; інших документів, що відображають отримання боржником доходу або сплату ним аліментів. Сума заборгованості зі сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому статтею 195 Сімейного кодексу України. Спори щодо розміру заборгованості зі сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом. Згідно із ч. 2 ст. 509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, установлених ст. 11 цього Кодексу, відповідно до ч. 5 якої у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду. Отже, у відповідача на підставі рішення Московського районного суду м. Харкова від 05.10.2016 виникло зобов`язання сплачувати на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей у відповідному розмірі від всіх видів його доходів. Оскільки відповідач оспорює право позивача на отримання в інтересах неповнолітніх дітей аліментів від його доходу від здійснення підприємницької діяльності протягом 2016-2017, спростовуючи суму отриманого доходу, який підлягає обтяженню цивільним обов`язком, тому має місця порушення права позивача та дітей на отримання належних та присуджених судовим рішенням грошових коштів. Відповідно до ч.1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 5 Цивільного процесуального Кодексу України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом та договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспорюваного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулась до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи, має визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. За приписами статті ч. ч. 1, 4 ст. 10 Цивільного процесуального Кодексу України, суд застосовує принцип верховенства права. Суд застосовує при розгляді справи Конвенцію про захист прав свободи і основоположних свобод 1950 року та протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду як джерело права. Статтею 17 ЗУ "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" № 3477-IV від 23.02.2006, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод та Протоколи до неї є частиною національного законодавства України відповідно до статті 9 Конституції України як чинний міжнародний договір, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Ратифікація Конвенції відбулася на підставі Закону України N 475/97-ВР від 17.07.97; Конвенція набула чинності для України 11.09.97. Так, Європейський суд з прав людини у рішенні від 13.01.2011 (остаточне) у справі "ЧУЙКІНА ПРОТИ УКРАЇНИ" (CASE OF CHUYKINA v. UKRAINE) (Заява N 28924/04) констатував: "50. Суд нагадує, що процесуальні гарантії, викладені у статті 6 Конвенції, забезпечують кожному право звертатися до суду з позовом щодо своїх цивільних прав та обов`язків. Таким чином стаття 6 Конвенції втілює "право на суд", в якому право на доступ до суду, тобто право ініціювати в судах провадження з цивільних питань становить один з його аспектів (див. рішення від 21 лютого 1975 року у справі "Голдер проти Сполученого Королівства" (Golder v. the United Kingdom), пп. 28 - 36, Series A N 18). Крім того, порушення судового провадження саме по собі не задовольняє усіх вимог пункту 1 статті 6 Конвенції. Ціль Конвенції гарантувати права, які є практичними та ефективними, а не теоретичними або ілюзорними. Право на доступ до суду включає в себе не лише право ініціювати провадження, а й право отримати "вирішення" спору судом. Воно було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави дозволяла особі подати до суду цивільний позов без гарантії того, що справу буде вирішено остаточним рішенням в судовому провадженні. Для пункту 1 статті 6 Конвенції було б неможливо детально описувати процесуальні гарантії, які надаються сторонам у судовому процесі провадженні, яке є справедливим, публічним та швидким, не гарантувавши сторонам того, що їхні цивільні спори будуть остаточно вирішені (див. рішення у справах "Мултіплекс проти Хорватії" (Multiplex v. Croatia), заява N 58112/00, п. 45, від 10 липня 2003 року, та "Кутіч проти Хорватії" (Kutic v. Croatia), заява N 48778/99, п. 25, ECHR 2002-II)". Встановлено, що між сторонами виник спір з приводу розміру заборгованості зі сплати аліментів за період 2016-2017 від доходів, отриманих відповідачем від здійснення підприємницької діяльності, в тому такий спір підлягає розгляду судом. Зазначене відповідає змісту ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №6-850св17, якою зазначено, що порядок стягнення аліментів на виконання рішення суду передбачений ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» і відповідно до ч.7 цієї статті, суд вирішує питання заборгованості лише у разі спору її розміру. Аналізуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог. Відповідно до правил ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача суд стягує судовий збір та витрати, пов`язані з проведенням судової експертизи.

Outcome: approved