Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-17 00:00:00

27.07.2020 року Шпинта Н.Т. звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Просить суд ухвалити рішення, яким стягувати з [PERSON] , [INFO] , в її користь на утримання неповнолітньої\~дитини:\~сина [PERSON] , [INFO] та повнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , аліменти в розмірі 1/3 частини з усіх всіх видів його заробітку (доходу) до досягнення молодшим сином повноліття, старшою дочкою 23-х років за умови, що вона буде продовжувати навчання, починаючи стягувати з дня пред"явлення позову. 14.12.2020 року позивач [PERSON] подала в суд заяву про зміну предмету позову про стягнення аліментів, в якій просила стягувати з [PERSON] , [INFO] , в її користь на утримання неповнолітньої\~дитини:\~сина [PERSON] , [INFO] та повнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , аліменти в розмірі 1/3 частини з усіх всіх видів його заробітку (доходу), починаючи стягувати з дня пред"явлення позову та до досягнення повноліття [PERSON] , тобто до [INFO] та в подальшому стягувати 1/4 частину заробітку (доходу) до закінчення навчання дочки [PERSON] , [INFO] , в ДВНЗ "Прикарпатський національний університет імені В. Стефаника, але не більше, ніж до досягнення нею 23 років, тобто до [INFO] . В судовому засіданні позивач позовні вимоги з урахуванням змін, наведених в заяві про зміну предмету позову про стягнення аліментів, підтримала з підстав, наведених в позовній заяві. Просить суд позов задоволити у повному обсязі. Не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач по справі [PERSON] в судове засідання не прибув, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся заздалегідь та належним чином, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень, які знаходяться в матеріалах справи. Про причини своєї неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи у його відсутності не поступало. Тому зі згоди сторони позивача суд ухвалює рішення в порядку заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.ст.280-281 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення\~позивача,дослідивши письмові докази, представлені сторонами на виконання вимог ст.ст. 80, 81 ЦПК України і які сторони вважають достатніми для обґрунтування і заперечення позовних вимог та з`ясувавши фактичні обставини справи, приходить до висновку, що позов [PERSON] підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. В судовому\~засіданні встановлено,\~що сторони по справі перебувають у шлюбі, який зареєстровано 03.12.1999 року у виконавчому комітеті Верхньомайданської сільської ради Надвірнянського району, Івано-Франківської області, актовий запис № 9, що стверджується свідоцтвом про одруження, копія якого долучена до матеріалів справи (а.с.2). З`ясовано також,\~що за час перебування в шлюбі у них народилося двоє дітей: син [PERSON] , [INFO] , який на даний час є неповнолітнім, а також дочка [PERSON] , [INFO] , яка в даний час є повнолітньою, які проживають з позивачем. Батьками записані [PERSON] і [PERSON] , що підтверджується свідоцтвами про народження дітей, копії яких долучені до матеріалів справи (а.с.3). Як вбачається з пояснень позивача, спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини. Відповідач не цікавиться сім"єю та не надає належної матеріальної допомоги. Відповідач працює газорятувальником в воєнізованому гірничорятувальному (аварійно-рятувальному) загоні, юридична адреса: м. Калуш, вул. Пушкіна, 9 а, Івано-Франківської області, п.і. 77307), але належної допомоги на утримання неповнолітньої дитини не надає. Дана обставина не спростована відповідачем по справі. Відповідно до ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Україною 27 лютого 1991 року, частин 7, 8 ст.8 СК України в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно ст.ст.2, 8 Закону України «Про охорону дитинства» завданням законодавства про охорону дитинства є розширення соціально-правових гарантій дітей, забезпечення фізичного, інтелектуального, культурного розвитку молодого покоління, створення соціально-економічних і правових інститутів з метою захисту прав та законних інтересів дитини в Україні. Відповідно зі ст.27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Україною 27 вересня 1991 року, держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей. Пунктом 17 постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року №3 Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів, закріплено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч.3 ст.181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі і виплачуються щомісячно. Згідно ст.ст.180, 181 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька, і (або) у твердій грошовій сумі. Частиною 1 ст.182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» розмір прожиткового мінімуму для дітей віком\~до 6\~роківз 1 січня 2021 року становить - 1921 гривня, з 1 липня 2021 року - 2013 гривень, з 1 грудня 2021 року - 2100 гривень; для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2021 року - 2395 гривень, з 1 липня 2021 року - 2510 гривень, з 1 грудня 2021 року - 2618 гривень. З врахуванням\~всіх обставин\~справи,\~встановленого законом\~розміру прожиткового\~мінімуму для\~неповнолітньої дитини\~відповідного віку,\~матеріального становища\~дитини, а також\~матеріального стану\~платника аліментів,\~який має регулярний,\~стабільний заробіток,\~не має\~інших утриманців,\~зважаючи на те,\~що обов`язок\~утримувати дітей\~є рівною\~мірою обов`язком\~як матері,\~так і\~батька,\~суд прийшов\~до висновку,\~що позовні вимоги [PERSON] в частині стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини підлягають до часткового задоволення і розмір аліментів може бути визначений судом у відсотковому відношенні по 1/4 частині всіх видів заробітку відповідача щомісячно. Що стосується вимог позивача про стягнення з відповідача аліментів на повнолітню дочку - [PERSON] , [INFO] , на період навчання до досягнення нею 23 -х років, суд встановив наступне: \~ \~ \~ \~Повнолітня дочка сторін\~по справі - [PERSON] ,\~ [INFO] , в даний час навчається на 3\~курсі педагогічного\~факультету ДВНЗ\~"Прикарпатський\~національний університет\~імені В.\~Стефаника,\~спеціальності "Початкова\~освіта"\~заочної контрактної\~фррми навчання,\~що підтверджується\~довідкою даного навчального\~закладу від 25.11.2020 року за № 06/04-05-832. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Крім того,\~з пояснень позивача вбачається,\~що у зв"язку з навчанням повнолітньої дочки [PERSON] їй важко самостійно матеріально утримувати повнолітню дочку. \~ \~ \~ \~Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 Сімейного Кодексу України (статті 198 - 201). Згідно із ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. У п.20 постанови Пленуму від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» Верховний Суд України роз`яснив, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Таким чином, суд звертає увагу на те, що відповідно до норм СК України батьки мають рівні права та обов`язки щодо своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання та зобов`язані утримувати повнолітніх дітей до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Дитина має\~отримати освіту,\~направлену на\~її загальний\~культурний розвиток\~і завдячуючи\~якій дитина\~могла б,\~виходячи із\~рівності можливостей,\~розвивати свої\~здібності і\~особисте судження,\~а також\~усвідомлення моральної\~і соціальної\~відповідальності та\~стати корисним\~членом суспільства. Найкраще забезпечення інтересів дитини має бути керівним принципом для тих, на кого покладена відповідальність за її освіту та навчання; така відповідальність у першу чергу покладена на її батьків. Відповідно до ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, передбачених ст.182 СК України. Відповідач [PERSON] на даний час працює, регулярно отримує заробітну плату, інших утриманців не має, належної допомоги на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, не надає. Дана обставина не спростована відповідачем по справі. В судовому засіданні не здобуто доказів щодо неспроможності відповідача [PERSON] , батька повнолітньої дитини, надавати матеріальну допомогу своїй дитині на період навчання в учбовому закладі. А тому,\~оцінюючи всі\~наявні докази,\~матеріальний стан\~дитини та\~платника аліментів,\~те,\~що суд\~вважає, що він взмозі надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , на час її навчання в ДВНЗ "Прикарпатський національний університет імені В. Стефаника, тобто до 18.07.2024 року, однак в меншій частці - по 1/6 частині з його доходу. На підставі п.1 ч.1\~ст.430 ЦПК України, рішення суду підлягає негайному виконанню по справах про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. У відповідності до вимог\~ст.141 ЦПК України,\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п.3 ч.1 ст.5\~Закону України\~«Про судовий\~збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів. За таких обставин позивач у справі про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини звільнена від сплати судового збору, що є підставою для стягнення із відповідача в порядку ст.141\~ЦПК України 908 грн. 00 коп. судового збору в дохід держави. На підставі\~ст.ст.180,\~182,\~184,\~199,\~200 СК України,

Outcome: approved