Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-22 00:00:00

\~ \~ [PERSON] звернулася\~до суду\~з позовом\~до Ольгопільської сільської ради Гайсинського району Вінницької області про визнання права власності на житловий будинок за набувальною давністю, мотивуючи свої вимоги тим, що в 1994 році придбала за дві тисячі гривень у [PERSON] житловий будинок [ADDRESS] , що було зафіксовано розпискою, яку в подальшому втратила. Вказаний будинок відносився до суспільної групи колгоспників і станом на 15.04.1991 року головою вказаного домогосподарства був [PERSON] , 1944 року народження, який [INFO] помер, що підтверджується довідкою Ольгопільської сільської ради Гайсинського району Вінницької області від 08.07.2021 року за №909. Після його смерті, у вказаному домогосподарстві залишилась проживати його дружина [PERSON] , яка таким чином, фактично успадкувала зазначене майно та мала належним чином оформити спадщину та договір купівлі продажу, але не встигла, оскільки [INFO] померла. Інших спадкоємців на вказане майно не має, що підтверджується довідкою Ольгопільської сільської ради Гайсинського району Вінницької області від 16.07.2021 року за №964. Позивачка із 2000 року і до цього часу відкрито, безперервно володіє даним будинком, а саме: проживає у ньому, доглядає за ним, утримує його, проводить поточний ремонт, оплачує комунальні послуги, що додатково підтверджує той факт, що вона володіє вказаною нерухомістю добросовісно. Просить визнати за нею право власності, за набувальною давністю, на житловий будинок [ADDRESS] , загальною площею 75,1 кв.м., житловою площею 23,3 кв.м., допоміжною площею 25,0 кв.м., літніх, неопалювальних приміщень 26,8 кв.м., позначеного на плані літерою "А-1", з господарськими будівлями\~та спорудами: веранда -"а", літня кухня -"Б", погріб з шиєю -"б", навіс -"б1", навіс -"б2", сарай -"В", сарай -"Г", навіс -"г", навіс -"Д", вбиральня - "Е", ворота з хвірткою - "№1", хвіртка - "№2", огорожа - "№3", що знаходиться в [ADDRESS] . Позивачка в судове засідання не з`явилася, подавши до суду письмову заяву про слухання справи за її відсутності, позов підтримала повністю з підстав викладених у ньому, просить задовольнити. Представник відповідача - Ольгопільської сільської ради Гайсинського району Вінницької області Гарник А.В. в судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, при винесенні рішення покладається на розсуд суду. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази по справі в їх сукупності, приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову, з таких підстав. Судом установлено, згідно запису погосподарської книги №3, особовий рахунок № [NUMBER] , домогосподарство в [ADDRESS] , відноситься до суспільної групи колгоспників. Станом на 15.04.1991 року склад двору слідуючий: [PERSON] , 1944 року народження - голова домогосподарства; [PERSON] 1950 року народження - дружина, що підтверджується довідкою Ольгопільської сільської ради Гайсинського району Вінницької області від 08.07.2021 року за №909. Із повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть №00034092266 від 08.12.2021 року вбачається, що [PERSON] [INFO] , помер [INFO] в с.Ольгопіль Чечельницького району Вінницької області. Із повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть №00034091824 від 08.12.2021 року вбачається, що [PERSON] [INFO] , померла [INFO] в с.Куренівка Чечельницького району Вінницької області. Як вбачається\~із довідки\~Ольгопільської сільської\~ради Гайсинського\~району Вінницької\~області від\~16.07.2021\~року за\~№964,\~що житловий\~будинок з\~господарськими будівлями\~і спорудами,\~розташованийв [ADDRESS] належав [PERSON] , розташований на земельній ділянці, яка не успадковувалася та у власність не передавалася. Із довідки виданої Ольгопільською сільською\~радою Гайсинського\~району Вінницької\~області 12.08.2021\~року за\~№1121вбачається, що [PERSON] зареєстрована та проживає за адресою в [ADDRESS] . З 2010 року є платником податку на земельну ділянку біля вказаного житлового будинку. Як вбачається із довідки КП Тульчинське міжрайонне бюро технічної інвентаризації №664 від 17 серпня 2021 року, що станом на 31.12.2012 року, згідно архівних даних, право власності на нерухоме майно, яке розташоване за адресою: в [ADDRESS] \~- не зареєстроване. Відповідно до інформації №270360236 від 13.08.2021 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, відомості щодо нерухомого майна, яке розташоване за адресою: [ADDRESS] відсутні. Як вбачається із листа Чечельницької державної нотаріальної контори Вінницької області від 25.11.2021 року №329/01-16, що спадкові справи після смерті [PERSON] та [PERSON] не заводились, що також підтверджується інформаційними довідками зі Спадкового реєстру №67476076 від 25.11.2021 року та №67476146 від 25.11.2021 року. Згідно ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Згідно Постанови пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 №5 "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" відповідно до частини першої статті 344 ЦК особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК. При вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: - володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; - володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; - володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред`явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (частина третя статті 344 ЦК). Не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є сингулярним чи універсальним правонаступником, оскільки в цьому разі вона може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (частина друга статті 344 ЦК) (п. 9 Постанови). Велика Палата Верховного Суду наголошує, що набуття права власності за набувальною давністю можливе лише за наявності усіх вказаних умов у сукупності. При вирішенні спорів має значення факт добросовісності заявника саме на момент отримання ним майна (заволодіння майном), тобто на той початковий момент, який включається в повний давнісний строк володіння майном, визначений законом.Володілець майна в момент заволодіння ним не знає (і не повинен знати) про неправомірність заволодіння майном. Водночас він повинен бути впевнений у тому, що на це майно не претендують інші особи і він отримав це майно за таких обставин і з таких підстав, які є достатніми для отримання права власності на нього. Враховуючи положення статей 335 і 344 ЦК, право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі (а не особі, яка заявляє про давність володіння), а також на безхазяйну річ. Отже, встановлення власника майна або безхазяйності речі є однією з обставин, що має юридичне значення, і підлягає доведенню під час ухвалення рішення суду (стаття 214 ЦПК). Можливість пред`явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 15, 16 ЦК, а також частини четвертої статті 344 ЦК, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв`язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності. Відповідачем за позовом про визнання права власності за набувальною давністю є попередній власник майна або його правонаступник. У разі якщо попередній власник нерухомого майна не був і не міг бути відомим давнісному володільцю, то відповідачем є орган, уповноважений управляти майном відповідної територіальної громади. (п. 13 Постанови). Виходячи зі змісту частини першої статті 344 ЦК, відсутність державної реєстрації права власності на нерухоме майно не є перешкодою для визнання права власності на це майно у зв`язку зі спливом строку набувальної давності, оскільки така державна реєстрація може бути здійснена після визнання права власності за набувальною давністю. Рішення суду, що набрало законної сили, про задоволення позову про визнання права власності за набувальною давністю є підставою для реєстрації права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (пункт 5 частини першої статті 19Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"). (п. 14 Постанови). Враховуючи викладене та приймаючи до уваги, що на житловий будинок [ADDRESS] відсутні будь-які правовстановлюючі документи про право власності, інші особи на вказане майно не претендують, а також те, що вказаний житловий будинок набутий позивачкою правомірно, тобто вона добросовісно заволоділа майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном більше десяти років, а іншим шляхом визнати за нею право власності неможливо, суд вважає, за можливе задовольнити позовні вимоги. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved