Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-15 00:00:00

В червні 2014 р. [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], Реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції Миколаївської області про розірвання договору купівлі-продажу нерухомого майна, скасування та поновлення державної реєстрації права власності. Свої вимоги мотивувала тим, що 25.02.2012 р. між нею та відповідачем був укладений Договір купівлі-продажу нежитлових приміщень, розташованих на першому поверсі будинку літ. А-5 [ADDRESS]. Відповідно до умов вказаного договору відповідач (продавець) гарантував, що на момент його укладення зазначені нежитлові приміщення не перебувають під арештом чи забороною відчуження, не є внеском до статутного фонду юридичних осіб, судового спору по ним немає ніякі інші особи на них прав не мають, відносно них не укладено будь-яких договорів по відчуженню, у заставі вони не перебувають тощо. Крім того зазначала, що на час укладення договору нотаріусом перевірялись відповідні реєстри та будь-яких застережень про обтяження майна виявлено не було. Проте в 2012 р. ПАТ "Енергобанк" звернулось до суду з позовом до неї про звернення стягнення на предмет іпотеки - спірні нежитлові приміщення. Під час розгляду справи позивачкою було виявлено, що між ПАТ "Енергобанк" та іншою особою було укладено кредитний договір, в забезпечення виконання зобов`язань за яким було передано в іпотеку вищезазначені нежитлові приміщення. В подальшому Рішенням суду було звернено стягнення на предмет іпотеки - нежитлові приміщення, розташовані на першому поверсі будинку літ. А-5 [ADDRESS], які на теперішній час належать на праві власності позивачці на підставі вищеозначеного договору купівлі-продажу. [PERSON] вказувалана те, що їй, як покупцеві, не було відомо, що продані їй нежитлові приміщення на час укладення договору фактично перебували під забороною відчуження та в іпотеці у ПАТ "Енергобанк". Посилаючись на вищевикладене позивачка [PERSON] просила суд: розірвати договір купівлі-продажу нежитлових приміщень загальною площею 235,4 кв.м. на першому поверсі житлового будинку літ. А-5, що розміщені за адресою: [ADDRESS], укладений 25.02.2012 р. між [PERSON] та [PERSON], посвідчений ПН ММНО [PERSON], зареєстрований в реєстрі за № 574; скасувати державну реєстрацію права власності за [PERSON] в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на нежитлові приміщення загальною площею 235,4 кв.м. на першому поверсі житлового будинку літ. А-5, що розміщені за адресою: [ADDRESS], зобов'язати реєстраційну службу ММУЮ зареєструвати право власності на вказане приміщення за [PERSON] Представник позивача в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позов визнала. Представник реєстраційної служби не з'явився, відповідно до заяви просив про розгляд справи без їх участі. Представник третьої особи ПАТ "Енергобанк" в судовому засіданні проти задоволення заявлених вимог заперечував. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. 25.02.2012 р. [PERSON] (продавець) та [PERSON] (покупець) уклали Договір купівлі-продажу, посвідчений приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області [PERSON] Відповідно до умов даного договору продавець передає у власність покупцю нежитлові приміщення загальною площею 235,4 кв.м. на першому поверсі житлового будинку літ. А-5, розташовані за адресою: [ADDRESS]. Продаж вчинився за 376 300 грн. 00 коп. Право власності на нежитлові приміщення загальною площею 235,4 кв.м. на першому поверсі житлового будинку літ. А-5, розташовані за адресою: [ADDRESS], зареєстровано за [PERSON], відповідно до Витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно. 30.11.2012 р. Ленінським районним судом м. Миколаєва було постановлено Рішення по справі за позовом ПАТ "Енергобанк" до [PERSON] про визнання нежитлових приміщень предметом іпотеки та звернення стягнення на предмет іпотеки, яким позовні вимоги було задоволено частково, а саме в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від 08.07.2008 р. № 25, укладеним між ПАТ "Енергобанк" та [PERSON], яка складає 1 953 107 грн. 77 коп., звернуто стягнення на предмет іпотеки - нежитлові приміщення загальною площею 235,4 кв.м., розташовані на першому поверсі житлового будинку літ. А -5 [ADDRESS], які належать на праві власності [PERSON] Вказане Рішення суду набрало законної сили. За таких обставин позивачкою [PERSON] було виявлено, що на час укладення нею з відповідачем Договору купівлі-продажу вищезазначених нежитлових приміщень, вони перебували в заставі (іпотеці) у ПАТ "Енергобанк" на підставі Договору іпотеки, укладеного між Банком та іншою особою - [PERSON] Разом з тим, відповідно до п. 3 Договору купівлі-продажу від 25.02.2012 р. продавець гарантує, що на момент укладення цього договору вказані нежитлові приміщення не перебувають під арештом чи забороною відчуження, не є внеском до статутного фонду юридичних осіб, судового спору по ним немає, ніякі інші особи на них права не мають; відносно них не укладено будь-яких договорів по відчуженню; у заставі (в тому числі податковій) вони не перебувають, не передані в найм (оренду), тимчасове чи довічне користування. Відповідно до ст. 659 ЦК України продавець зобов'язаний попередити покупця про всі права третіх осіб на товар, що продається (права наймача, право застави, право довічного користування тощо). У разі невиконання цієї вимоги покупець має право вимагати зниження ціни або розірвання договору купівлі-продажу, якщо він не знав і не міг знати про права третіх осіб на товар. Згідно пояснень представника відповідача у судовому засіданні, [PERSON], на час укладення договору купівлі-продажу, знав про наявність спору щодо нерухомого майна, знала заздалегідь про спір і представник відповідача - його донька [PERSON], попередній власник. При цьому для відповідача - [PERSON]та його доньки - [PERSON] позивач не була сторонньою особою, оскільки вони тривалий час були з нею знайомі, навіть після оформлення договору відчуження майна, приміщення залишались у розпорядженні [PERSON], згідно доручення [PERSON] За таких обставин суд вважає недоведеним той факт, що позивачка [PERSON] отримала відомості, які мали значення для прийняття нею рішення щодо укладання договору купівлі-продажу спірного нерухомого майна, вже після укладення такого договору. Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав. Ухвалою суду, згідно заяви позивача, було залишено без розгляду позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] в частині стягнення 376 300 грн. 00 коп., які були отримані ним за договором купівлі-продажу. При цьому представники сторін зазначили, що кошти передані [PERSON] відповідачем добровільно, після подачі позову, в повному обсязі заявлених вимог. Права позивача з часу повернення коштів поновлено. Позивачем не доведено яким чином наявність договору та реєстрації за нею права власності порушує її права. Враховуючи те, що є рішення суду, що набрало законної сили, про звернення стягнення на предмет іпотеки, власником якого є [PERSON] суд вважає, що право власності позивача буде скасовано після реалізації предмета іпотеки. За таких обставин, суд дійшов висновку, що в задоволенні позовних вимог належить відмовити за необгрунтованістю.

Outcome: dismissed