Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-20 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розподіл спільного майна подружжя. Свої вимоги обгрунтовує тим, що 29.07.2004 вона зареєструвала шлюб з відповідачем по даній справі. В період шлюбу у них 22.10.2004 року народився син [PERSON]. Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 13.12.2012 року шлюб розірвано. В період шлюбу з відповідачем ними було придбано автомобіль Шкода Суперб, д.н.з. [NUMBER], 2004 р.в., який був зареєстрований на ім'я відповідача в Центрі надання послуг, пов'язаних з використанням автотранспортних засобів, з обслуговуванням м. Черкаси, Черкаського та Чигиринського районів. Після розлучення їй стало відомо, після звернення до ВОРЕР Управління ДАІ в Черкаській області, згідно облікової кратки №4691502 від 06.11.2012 року, відповідач [PERSON], зняв спірний автомобіль з обліку для реалізації. Позивачка бажає в судовому порядку провести розподіл спільного майна подружжя. Вважає, що даний автомобіль є їх спільним майном і вона з урахуванням інтересів дитини має право на 55% вартості вказаного автомобіля. Так як автомобіль є річчю неподільною вона бажає, щоб він залишився у відповідача, а з відповідача на її користь було стягнуто 55% його вартості. [PERSON] звернувся із зустрічною позовною заявою до [PERSON] про встановлення юридичного факту. Свої вимоги обгрунтовує тим, що дійсно сторони по справі були подружжям, рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 13.12.2012 року шлюб було розірвано, але вони продовжували проживати однією сім»єю до серпня 2013року, вирішували спільно всі побутові питання, в тому числі і питання продажу спірного автомобіля. Просить суд встановити юридичний факт проживання його [PERSON] з [PERSON] однією родиною без реєстрації шлюбу з грудня 2012 року до серпня 2013 року. Відмовити у задоволенні вимог [PERSON] про розподіл спільного майна подружжя, а саме автомобіля «Шкода Суперб». У судовому засіданні позивачка та її адвокат [PERSON] заявлені вимоги підтримали. Просили поділити спільне майно подружжя та стягнути з відповідача на користь позивачки з урахування інтересів неповнолітньої дитини, яка проживає з позивачкою 55% вартості спірного автомобіля відповідно до проведеної судової автотоварознавчої експертизи та судові витрати, понесені нею при сплаті судового збору, оплаті проведення судової експертизи. Просили відмовити у задоволенні зустрічного позову [PERSON] про встановлення юридичного факту, оскільки на думку позивачки вона після розірвання шлюбу, а саме з грудня 2012року ніяких сімейних відносин з [PERSON] не підтримувала, спільним побутом пов»язана не була. Відповідач та його адвокат [PERSON] вимоги по первісному позову не визнали, оскільки вважають, що спірний автомобіль був реалізований за 7000 доларів США в період шлюбу та сумісного проживання сторін по справі. Просили суд встановити юридичний факт проживання [PERSON] з [PERSON] однією родиною без реєстрації шлюбу з грудня 2012 року до серпня 2013 року. Відмовити у задоволенні вимог [PERSON] про розподіл спільного майна подружжя, а саме автомобіля «Шкода Суперб». Суд, вислухавши сторони, думку адвокатів, допитавши свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що первісний позов [PERSON] до [PERSON] про розподіл спільного майна подружжя підлягає до часткового задоволення, а зустрічні позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про встановлення юридичного факту проживання однією родиною без реєстрації шлюбу не підлягають до задоволення. У судовому засіданні достеменно встановлено, що : - сторони [PERSON] та [PERSON] перебували у зареестрованому шлюбі з 29.07.2004 року - згідно свідоцтва про народження від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] - рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 13.12.2012 року шлюб розірвано та встановлено факт, що з грудня 2011 року їх сім»я розпалася, сторони спільне господарство не ведуть - згідно облікової картки приватного ТЗ СА 0633АІ спірне майно, а саме: автомобіль «Шкода Суперб», д.н.з. [NUMBER], 2004 р.в. було придбано 19.02.2008року та зареєстровано на ім'я відповідача [PERSON] в Центрі надання послуг, пов'язаних з використанням автотранспортних засобів, з обслуговуванням м. Черкаси, Черкаського та Чигиринського районів, тобто, під час перебування сторін у шлюбі. - згідно даних Центру надання послуг, пов'язаних з використанням автотранспортних засобів, з обслуговуванням м. Черкаси, Черкаського та Чигиринського районів від 23.05.2015р. спірний втомобіль «Шкода Суперб», д.н.з. [NUMBER] був знятий з обліку 06.11.2012 року та перереєстрований 06.11.2012р. на [PERSON] згідно довідки рахунку № ДПІ 811540. Аналіз зібраних доказів свідчить про те, що спірний автомобіль «Шкода Суперб», д.н.з. [NUMBER], 2004 р.в, є об'єктом спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один зних не мав поважної причини самостійного заробітку. Відповідно до ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Згідно ст. 70 СК України майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, допускається лише за його згодою. Відповідно до ч.З ст.70 СК України, - за рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування. Поскільки позивачкою в судовому засіданні не наведено належних доказів щодо істотних обставин за яких суд може відступити від засад рівності часток подружжя і ніяких домовленостей або шлюбного договору щодо визначення часток чоловіка та дружини між сторонами немає, то поділ спірного майна підлягає поділу між подружжям [PERSON] та [PERSON] в рівних частках. Позицію відповідача [PERSON] що спірний автомобіль був знятий з реєстрації для реалізації з погодженням позивачки в період перебування сторін по справі у зареестрованому шлюбу, а саме 06.11.2012року і крім того після розірвання шлюбу на думку відповідача [PERSON] ці відносини залишались до серпня 2013року, а кошти були віддані за існуючі у подружжя борги, суд оцінює критично, оскільки як встановлено в судовому засіданні шлюб сторін по справі відповідно до рішення суду було розірвано 13.12.2012року, позивачка з неповнолітнім сином [PERSON], 22.10.2004р.н. після розірвання шлюбу тривалий час проживали за адресою [INFO], що не заперечувалось і відповідачем [PERSON], але достоменних фактів проживання [PERSON], а [PERSON] однією сімєю без шлюбу в період з грудня 2012р. по серпень 2013р. суду відповідачем надано не було. В матеріалах справи відсутні будь які письмові або нотаріальні заяви від імені позивачки [PERSON] про обізнаність факту зняття автомобіля з реєстрації або погодження її на зняття автомобіля з реєстрації для його реалізації. Постановою Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007року "про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним, поділ спільного майна подружжя", що вартість майна що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи для призначення якої при необхідності призначається експертиза. Згідно висновку експерта за результатами проведення судової атотоварознавчої експертизи за № 413/15-23 від 27.07.2015року визначено, що вартість автомобіля складає 236853,31 грн. Інших доказів про вартість автомобіля суду не надано. За таких обставин, суд вважає, що вартість майна що підлягає поділу визначена за висновком експерта. Відповідно до ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.. 63 Сімейного кодексу України: дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Відповідно до положень Сімейного кодексу України у випадку поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна жінки та чоловіка вважаються рівними, якщо інше не зазначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Згідно ст.71 ч.1 СК України майно, що є об"єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. Суд вважає, що спірний автомобіль є річчю неподільною, крім того він проданий в період перебування сторін по справі в зареестрованому шлюбі без згоди позивачки [PERSON], а тому поділ майна подружжя підлягає до розподілу таким чином стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] ? частину вартості атомобіля в розмірі 118 426,65 грн. Крім того суд вважає, що вимоги [PERSON] про встановлення юридичного факту проживання [PERSON] з [PERSON] однією родиною без реєстрації шлюбу з грудня 2012 року до серпня 2013 року не підлягають до задоволення, виходячи із наступного. На підставі ч.2 ст.З СК України сімю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Згідно із ст.74 СК України якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об'єктом спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 СК. За змістом наведеної вище норми, правовими наслідками встановлення факту проживання чоловіка та жінки однією сім'єю без шлюбу є встановлення належності їм майна на праві спільної сумісної власності на підставі ст.74 СК України. Відповідно до ст.69 ч.І СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Згідно ст.70 ч.І СК України у разі поділу майна, що є об,єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відповідно до ст.368 ЦК України майно, яке придбано під час шлюбу є спільною сумісною власністю подружжя. Відповідно до п.5 ч.І ст.256 ЦПК суд вправі розглядати справи про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу за таких умов: має місце спільне проживання чоловіка та жінки однією сім'єю, термін спільного проживання (не менше п'яти років); мета встановлення факту (розподіл спільно набутого майна, спадкування за законом), крім того, важливою складовою є відсутність спору про право. До заяви про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу додаються документи та докази того, що між заявником та іншою особою мали місце фактичні шлюбні стосунки (свідоцтва про народження дітей, довідки з місця проживання, свідчення свідків, листи ділового та особистого характеру тощо). Також це можуть бути: свідоцтво про смерть одного із "подружжя", свідоцтва про народження дітей, в яких чоловік у добровільному порядку записаний як батько, виписки з господарських домових книг про реєстрацію чи вселення; докази про спільне придбання майна як рухомого, так і нерухомого (чеки, квитанції) заяви, анкети, квитанції, заповіти, ділова та особиста переписка, з яких вбачається, що "подружжя" вважали себе чоловіком та дружиною, піклувалися один про одного; довідки житлових організацій, сільських рад про спільне проживання та ведення господарства. [PERSON] для підтвердження факту спільного проживання з [PERSON] без реєстрації шлюбу в період з грудня 2012року по серпень 2013року суду надано лише фотокартки сторін по справі, свідчення свідків [PERSON]. [PERSON], які достеменно не підтверджують факту проживання [PERSON] з [PERSON] однією сімєю без шлюбу в період з грудня 2012р. по серпень 2013р. Крім того в судовому засіданні встановлено, що відповідно до рішення Соснівського районного суду м.Черкаси від 13.12.2012року про розірвання шлюбу сторін по справі [PERSON] та [PERSON] сімейні та подружні відносини між сторонами припинені та спільне господарство не ведуть з грудня 2011року. Відповідно до ст.. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Всебічне дослідження усіх обставин справи та письмових доказів, з урахуванням допустимості доказів та узгодженістю і несуперечністю між собою дають об'єктивні підстави вважати, що позов [PERSON] до [PERSON] про розподіл спільного майна подружжя підлягає до часткового задоволення. Спільне майно подружжя [PERSON] та [PERSON] розподілити таким чином: Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] грошову компенсацію ? частини вартості автомобіля «Шкода Суперб», 2004 року випуску, д.н. знак [NUMBER] в сумі 118 426,65 грн. В задоволенні зустрічного позову [PERSON] до [PERSON] про встановлення юридичного факту проживання однією сім»єю відмовити, оскільки [PERSON] не надав належних і допустимих доказів того, що сторони саме в період з грудня 2012року по серпень 2013року проживали однією сімєю без реєстрації шлюбу, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки, а також що майно, а саме автомобіль марки «Шкода Суперб» був реалізований за погодженням позивачки [PERSON], а кошти були віддані за борги подружжя. Відповідно до ст.88 ЦПК України документально підтверджені судові витрати у справі покладаються на сторону, проти якої ухвалено рішення, пропорційно задоволеним частинам позовних вимог, а тому до стягнення з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] підлягають витрати, а саме за проведення автотоварознавчої екпертиизи 768 грн та 1500 грн сплачений судовий збір, а всього 2268 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved