Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-22 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищезазначеним позовом, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що після смерті [PERSON], який помер 02 січня 2012 року, відкрилася спадщина, яка складалася зокрема із земельної ділянки площею 0,0508 га, цільове призначення - для ведення садівництва, яка розташована в с/м "Глеваха-4" по вул. 2-га Дачна, 26, на території Глевахівської селищної ради Васильківського району Київської області в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], який помер 02 січня 2012 року. Позивач стверджують, що вона звернулася у встановлений закон термін до державного нотаріуса, однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа. Позивач в судове засідання не зявилася, надіславши до суду заяву, в якій просила справу слухати за її відсутності, позовні вимоги задовольнити, щодо ухвалення заочного рішення не заперечувала. Представник відповідача в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. У звязку з зазначеним, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, дійшов до наступних висновків. Частиною 1 ст. 11 Цивільно-процесуального кодексу України встановлено, що суд розглядає цивільну справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Судом встановлено, що зі свідоцтва про смерть серії 1-БК №225013 виданого відділом реєстрації смерті у м. Києві, [PERSON] помер 02 січня 2012 року. Із заповіту складеного 17 жовтня 2002 року, посвідченого державним нотаріусом Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори [PERSON], [PERSON] все своє майно де б воно не було і з чого б воно не складалося, що буде належати йому на день смерті заповідає [PERSON] Зі свідоцтва про шлюб серії 1-БК №041164 виданого центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з державним центром розвитку сім'ї, [PERSON] змінила прізвище на "Гирявець". Право власності [PERSON] на земельну ділянку площею 0,0508 га, цільове призначення - для ведення садівництва, яка розташована в с/м "Глеваха-4" по вул. 2-га Дачна, 26, на території Глевахівської селищної ради Васильківського району Київської області підтверджується довідкою №117/1 від 05 жовтня 2010 року виданої Радою садівничого масиву "Глеваха-4", Розпорядженням Васильківської районної державної адміністрації Київської області №80 від 24 січня 2011 року "Про надання дозволу на розробку технічної документації\\ із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку [PERSON] ", Розпорядженням Васильківської районної державної адміністрації Київської області №1622 від 05 листопада 2012 року. Листом №7359/02-14 Дев'ятої Київської державної нотаріальної контори від 04.09.2013 року відмовлено у видачі свідоцтво про право на спадщину на спірну земельну ділянку, оскільки відсутній правовстановлюючий документ. Положення ст.ст. 1216-1218, 1258, 1261 ЦК України зазначають, що спадкуванням є перехід прав та обовязків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб. Спадкування може здійснюватися за законом. До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. У першу чергу право на спадкування за законом має дружина. Згідно зі ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч. 5 ст. 1268 ЦК України). Згідно із ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Таким чином, оцінюючи в сукупності зібрані по справі докази, враховуючи, що позивач дійсно є спадкоємцем за законом першої черги, та прийняла спадщину в порядку і в строки передбачені ст..ст. 1269, 1270 ЦК України, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову.

Outcome: approved