Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Голосіївського районного суду з позовом до [PERSON], третя особа Київська міська рада про зобов'язання усунути перешкоди у користуванні власністю, в якому просив зобов'язати відповідача усунути перешкоди у користуванні власністю, шляхом знесення за рахунок відповідача самочинно збудованих ним приміщень та споруд, а саме: цоколю піл літ. "а" площею 15,2 кв.м., прибудови під літ. "а" площею 16,8 кв.м., прибудови під літ. "а" площею 9,5 кв.м. та привести земельну ділянку у попередній стан. Обґрунтовуючи позовні вимоги, зазначив про те, що сторони у справі є співвласниками домоволодіння [ADDRESS] Позивачу на підставі договору дарування [PERSON] належить 33/100 частин вказаного будинку, складається з наступних будівель та споруд: коридору, площею 3,7 кв.м., кухні, площею 9,3 кв.м., житлової кімнати, площею 12,4 кв.м., житлової кімнати, площею 10,3 кв.м., житлової кімнати, площею 31,6 кв.м., санвузла, площею 2,8 кв.м., балкону, ? вбиральні, ? сараю, ? споруд. Також позивач є власником 35/100 частин від 0,0523 га земельної ділянки за вказаною вище адресою. Відповідачу [PERSON] належить 65/100 частин зазначеного домоволодіння та 65/100 частин від 0,0523 га земельної ділянки. Домоволодіння та земельна ділянка в натурі між співвласниками не розділені. Відповідач [PERSON] без згоди позивача [PERSON] здійснив самочинне будівництво наступних приміщень: цоколю піл літ. "а" площею 15,2 кв.м., прибудови під літ. "а" площею 16,8 кв.м., прибудови під літ. "а" площею 9,5 кв.м. Позивач зазначає, що самочинно зведені відповідачем об'єкти нерухомого майна створюють позивачу перешкоди у користуванні належною йому на праві власності частиною нерухомого майна, так, позивач позбавлений можливості на захопленій відповідачем земельній ділянці вирощувати городину та обслуговувати господарські будівлі. Відповідач [PERSON] в порядку ст. 31 ЦПК України звернувся до суду з зустрічним позовом до [PERSON], в якому просив здійснити розподіл в натурі земельної ділянки, що розташована за адресою: [ADDRESS], виділивши [PERSON] в натурі 65/100 її частин, площею 0,0340 га, а [PERSON] - 35/100 частин земельної ділянки, площею 0,0183 га. В судовому засіданні представник позивача первісний позов підтримав, просив відмовити у задоволенні зустрічного позову та суду пояснив, що позивач по справі позбавлений можливості користуватися земельною ділянкою, вирощувати городину, обслуговувати господарські споруди та немає змоги заїзду на земельну ділянку з оглядом на те, що відповідачем здійснені вищеперелічені самочинні прибудови, а тому позивач вважає, що його право на користування власністю порушене. Представник відповідача просила відмовити у задоволенні первісного позову, мотивуючи його недоведеністю, безпідставністю та просила задовольнити зустрічний позов, провівши поділ спірної земельної ділянки між її співвласниками по першому варіанту висновку експерта за результатами проведення судової земельно-технічної експертизи № 18/19-15 від 09 липня 2015 р., виділивши в натурі позивачу частину земельної ділянки 0,0149 га, а відповідачу просила виділити частину земельної ділянки площею 0,0306 га; успільному володінні сторін залишити земельну ділянку площею 0,0068 га. Представник третьої особи Київської міської ради в судове засідання не з'явився, з невідомих для суду причин, про день та час судового засідання у справі був повідомлений судом належним чином. Суд, вислухавши пояснення представників сторін, допитавши експерта, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. Згідно ст. 15 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних сімейних, трудових відносин. Судом встановлено, що земельна ділянка [ADDRESS] на праві спільної часткової власності належить сторонам по справі: позивачу [PERSON] - 35/100 частин на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку [NUMBER], виданого 15 листопада 2007 року та відповідачу [PERSON] - 65/100 частин на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку [NUMBER], виданого 06 червня 2008 року. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно з ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Частиною 1 ст. 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. На підставі ч. 1 ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Загальна площа земельної ділянки, що передана сторонам у власність становить 0,0523 га. Відповідно до ідеальних часток у праві спільної часткової власності позивач має право на володіння частиною земельної ділянки площею 0,0183 га, а відповідач частиною земельної ділянки площею 0,0340 га. Як пояснили представники сторін, земельна ділянка знаходиться у спільному володінні та користуванні її співвласників і кожен з них користується тією частиною земельної ділянки, яка прилегла до належної співвласнику частини будинку. Житловий будинок [ADDRESS] належить на праві спільної часткової власності сторонам по справі на підставі договорів дарування від 28 лютого 1995 року, у яких зазначені конкретні приміщення, що передаються обдарованим. Так, позивач [PERSON] отримав у користування приміщення: 2-1 коридор площею 3,7 кв.м.; 2-2 житлову кімнату площею 14,2 кв.м.; 2-3 житлову кімнату площею 6,4 кв.м.; ? частину вбиральні під літ. "Б"; ? частину сараю під літ. "В"; ? частину споруд. Відповідач [PERSON] отримав у користування приміщення: 1-1 підсобна площею 9,6 кв.м.; 1-2 кухня площею 11,7 кв.м.; 2-7 кухня площею 9,3 кв.м.; 2-4 житлова кімната площею 12,4 кв.м.; 2-5 житлова кімната площею 10,3 кв.м.; 2-6 житлова кімната площею 31,6 кв.м.; санвузол площею 2,8 кв.м.; балкон; ? частину вбиральні під літ. "Б"; ? частину сараю під літ. "В"; ? частину споруд. Згідно технічного паспорту на одноквартирний (садибний) житловий будинок [ADDRESS], виготовлений КП "Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на обєкти нерухомого майна" станом на 16.05.2014 р. прибудова літ. "а" була побудована у 1956 році. До цієї прибудови у 2000 році відповідач без дозволу відповідних установ самочинно добудував прибудову "а3" площею 20,5 кв.м., та прибудову "а4" площею 13,4 кв.м., в яких розташовані підсобні приміщення. 26.02.2004 р. інспектором Держбудконтролю м. Києва відносно [PERSON] складено протокол про адміністративне правопорушення в звязку з самочинним будівництвом. Постановою про накладення штрафу по справі про адміністративне правопорушення № 94-43 від 26.02.2004 року на відповідача [PERSON] на підставі ст. 97 КпАП України накладено штраф в сумі 85 грн. за самочинне будівництво прибудови до жилого будинку [ADDRESS]. Згідно ч. 7 ст. 376 ЦК України, в разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобовязати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову. Якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво. Відповідно до роз'яснень, викладених у Постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)" № 6 від 30.03.2012 року відповідно до вимог статті 376 ЦК України право звернення до суду з позовом про знесення або перебудову самочинно збудованого обєкта нерухомості мають як органи влади, так і органи місцевого самоврядування. У випадках порушення прав інших осіб право на звернення до суду належить і таким особам за умови, що вони доведуть наявність порушеного права (стаття 391 ЦК), а також власнику (користувачу) земельної ділянки, якщо він заперечує проти визнання за особою, яка здійснила самочинне будівництво на його земельній ділянці, права власності на самочинно збудоване нерухоме майно (частина четверта статті 376 та стаття 391 ЦК). Позов про знесення самочинно збудованого нерухомого майна може бути предявлено власником чи користувачем земельної ділянки або іншою особою, право якої порушено, зокрема, власником (користувачем) суміжної земельної ділянки з підстав, передбачених статтями 391, 396 ЦК, статтею 103 ЗК. Допитаний в судовому засіданні за клопотанням представника позивача судовий експерт [PERSON] свій висновок № 18/19-15 від 09.07.2015 р. підтримав та суду пояснив, що будівельними нормами та правилами регламентується обов'язкова наявність підїзду до земельної ділянки, при цьому забезпечення проїзду на земельну ділянку ані будівельно-технічними, ані санітарними нормами не передбачено. При цьому експерт зазначив, що проїзд на земельну ділянку існує з вулиці Бойова до кута житлового будинку по земельній ділянці, яка залишається у спільному користуванні, а проїзд до кінця земельної ділянки є технічно неможливим, оскільки на цій її частині влаштовані сходи та підпірна стіна. Також експерт суду пояснив, що ніяким будівельно-технічними та санітарно-технічними нормами та правилами не встановлено мінімального розміру площі земельної ділянки, яка знаходиться у спільній частковій власності з метою її поділу. Представник позивача в судовому засіданні, як на підставу порушеного права позивача на користування і володіння спірною земельною ділянкою, також послався на те, що за наявних самочинних прибудов позивач позбавлений можливості здійснити добудови до своєї частини житлового будинку, підвести до цієї частини будинку будівельні матеріали, обслуговувати господарські споруди, а загальна площа земельної ділянки недостатня для її поділу, так як на думку представника позивача, після поділу земельної ділянки кожен із її співвласників повинен мати земельну ділянку площею не менше ніж 0,03 га. Суд, враховуючи пояснення експерта та відсутність доказів на підтвердження первісного позову вважає, що доводи позивача, викладені в позовній заяві, та його представника не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду, а стороною позивача не доведена наявність його порушеного права. Також суд враховує, що з оглядом на технічний паспорт на житловий будинок вбачається, що господарські споруди на земельній ділянці відсутні. Факт їх знесення визнали представники сторін, а тому посилання представника позивача на неможливість обслуговувати господарські споруди є безпідставними. Оскільки самочинні прибудови до будинку "а3", "а4" здійснені відповідачем до його частини будинку - позивач не позбавлений можливості вирішувати питання добудови, перебудови частини будинку, яка знаходиться у його володінні. У відповідності з ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 57 ЦПК України). Частиною 2 ст. 59 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. За змістом ч. 4 ст. 60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд вважає, що доводи позивача [PERSON] щодо захоплення відповідачем [PERSON] частини земельної ділянки, а також щодо наявності перешкод у [PERSON] в користуванні належною йому частиною нерухомого майна, не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні належними і допустимими доказами, а самі по собі пояснення представника позивача про це не дають підстав вважати установленими факти, на які він посилається. При цьому суд вважає, що зустрічний позов підлягає задоволенню за варіантом № 1 висновку експерта за результатами проведення судової земельно-технічної експертизи № 18/19-15 від 09 липня 2015 року, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 3 ст. 358 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Статтею 367 ЦК України чітко передбачено, що майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. Згідно ч. 4 ст. 88 Земельного кодексу України учасник спільної часткової власності на земельну ділянку має право на отримання в його володіння, користування частини спільної земельної ділянки що відповідає розміру належної йому частки. Згідно варіанту № 1 вищезазначеного висновку експертом встановлені координати кутів зовнішніх меж земельної ділянки [ADDRESS] за кадастровим номером [NUMBER]. За цим варіантом земельна ділянка загальною площею 0,0523 га в межах встановлених координат кутів поворотів зовнішніх меж земельної ділянки поділяється на три земельні ділянки для: [PERSON] частину земельної ділянки площею 0,0149 га, [PERSON] - частину земельної ділянки площею 0,0306 га та залишити у спільному володінні сторін частину земельної ділянки площею 0,0068 га. При цьому межа поділу земельної ділянки проходить наступним чином. Координати (в місцевій системі координат м. Києва) кутів поворотів межі поділу для [PERSON] площею 0,0306 га, яка є ломаною лінією, складається з 11-ти відрізків загальною довжиною 39,13 м зведені до таблиці 2. №№КоординатиДовжина ХУліній, м 6**820.01 **641.69 1,48 25**820.11 **640.22 3,14 24**818.36 **637.61 7,21 23**814.35 **631.62 2,37 15**812.41 **632.99 2,57 16**810.24 **634.36 1,90 17**809.22 **632.76 4,87 18**805.11 **635.36 1,42 19**803.72 **635.06 1,89 20**802.05 **635.95 4,10 21**799.80 **632.52 8,18 22**793.39 **637.61 Координати (в місцевій системі координат м. Києва) кутів поворотів межі поділу для [PERSON] площею 0,0149 га, яка є ломаною лінією, складається з 9-ти відрізків загальною довжиною 29,96 м зведені до таблиці 3. №№КоординатиДовжина ХУліній, м 13**815.62 **629.50 3,60 14**812.68 **631.57 1,44 15**812.41 **632.99 2,57 16**810.24 **634.36 1,90 17**809.22 **632.76 4,87 18**805.11 **635.36 1,42 19**803.72 **635.06 1,89 20**802.05 **635.95 4,10 21**799.80 **632.52 8,18 22**793.39 **637.61 Координати (в місцевій системі координат м. Києва) кутів поворотів межі поділу для спільного володіння площею 0,0068 га, яка є ломаною лінією, складається з 6-ти відрізків загальною довжиною 19,24 м зведені до таблиці 4. №№КоординатиДовжина ХУліній, м 13**815.62 **629.50 3,60 14**812.68 **631.57 1,44 15**812.41 **632.99 2,37 23**814.35 **631.62 7,21 24**818.36 **637.61 3,14 25**820.11 **640.22 1,48 6**820.01 **641.69 Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 79 ЦПК України, до витрат, пов'язаних і розглядом справи, належать, зокрема, витрати, пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та проведення судових експертиз. Відповідач [PERSON] згідно квитанції № 33-172К від 19.09.2014 року сплатив за проведення експертизи 5 720,00 грн. та згідно квитанції № 33-133К від 19.09.2014 року за топографічне знімання об'єкта дослідження - 2083,20 грн., а загалом 7803,20 грн. Таким чином, розподіл судових витрат слід здійснити в порядку ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved