Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-30 00:00:00

Позивач [PERSON] [PERSON] звернулася до суду із даним позовом до відповідача, в якому , неодноразово уточнивши позовні вимоги, просить надати їй дозвіл на тимчасовий виїзд малолітньої доньки [PERSON],[INFO] в її супроводі до держави Сполучені Штати Америки на період канікул в школі на терміни : з 24 березня 2017 року по 03 квітня 2017 року та з 26 травня 2017 року по 01 вересня 2017 року без дозволу (згоди) батька [PERSON] для відпочинку, оздоровлення та надати дозвіл на оформлення документів цього тимчасового виїзду. В судовому засіданні представник позивачки [PERSON] позовні вимоги підтримав з підстав, викладених в позовній заяві, просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] позовних вимог не визнали, ствердили, що у разі виїзду дитини за кордон батько ніколи не зможе її побачити. Орган опіки та піклування Сингаївської сільської ради Коростенського району Житомирської області, Коростенський районний сектор управління Державної міграційної служби України в Житомирській області в засідання не з'явились, надали заяви про розгляд справи без їх участі, щодо рішення покладаються на розсуд суду. Представник органу опіки та піклування Коростенської районної державної адміністрації в засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином , причину неявки суду не повідомив, а тому суд вважає можливим розглядати справу без його участі, визнавши причину неявки неповажною. Вислухавши пояснення учасників процесу, перевіривши матеріали справи, оцінивши всі докази та обставини по справі, суд задовольняє позовні вимоги частково, виходячи з таких підстав. Як видно із матеріалів справи та встановлено судом, сторони перебували у зареєстрованому шлюбі до 23 лютого 2012 року (а.с.27). Від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO]. Згідно рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 23.02.2012 року дитина залишена на вихованні при матері. Дане рішення набрало законної сили, ніким не скасовано і не змінено. За вимогами ч.3ст.61 Цивільно-процесуального кодексу України обставини, що встановлені судовим рішенням у цивільній справі , що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи, щодо яких встановлено ці обставини. Мати дитини створила іншу сім'ю , на даний час проживає в Сполучених Штатах Америки, народила другу доньку. Батько дитини намагається брати участь у вихованні дочки, між батьками склалися вкрай неприязні відносини з приводу виховання дівчинки, спори вирішуються в судовому порядку. Дівчинка [PERSON],[INFO] має хворобливий стан, встановлено діагноз " пролапс мітрального клапану" (а.с.22-26). Проте, крім обстеження в Коростенській ЦРЛ, батько не вважав за потрібне обстежити її в інших медичних закладах України, навіть і не в обласній лікарні. Мати дівчинки проживає в Сполучених Штатах Америки, неодноразово домовлялась про обстеження дитини у клініці, її чоловік [PERSON] [PERSON] Хорхе Ісбаль працює інженером, має стабільний заробіток, дає свою письмову згоду на відпочинок та лікування дитини в Сполучених Штатах Америки. Позивачка попередньо узгодила час та місце обстеження лікарем доньки в Центрі педіатричної медицини в штаті [PERSON] США Грінвіллу . Однак, через відмову батька надати дозвіл на виїзд дитини за кордон, дівчинка залишається необстеженою і не проходить ніякого лікування по даний час, що може негативно вплинути на стан її здоров'я. За таких обставин суд вважає, що необхідність поїздки дитини до місця проживання матері доведена. Мати фактично позбавлена можливості належним чином виховувати свою дитину. Відповідно до вимог ст.150,155 СК України , здійснюючи свої права та виконуючи обов'язки, батьки повинні передусім дбати про інтереси дитини , батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. За змістом статті 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають ріні права та обов'язки, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. В силу свого малолітства [PERSON], [INFO] не здатна піклуватися про стан свого здоров'я. Дівчинка має право на надання їй кваліфікованої медичної допомоги, оскільки це виправдано станом її здоров'я, має право на відпочинок за кордоном на час канікул, батьки зобов'язані забезпечити це дитині, батьки мають право на вільний вибір лікаря, вибір методів лікування відповідно до його рекомендацій . Відповідно до абзацу третього частини третьої статті 313 Цивільного кодексу України фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків і в їхньому супроводі чи супроводі осіб, які уповноважені ними. Згідно з ч.2ст.4 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" оформлення проїзного документа дитини провадиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників батьків чи дітей у разі потреби самостійного виїзду неповнолітнього за кордон. У клопотанні зазначаються відомості про дитину, а також про відсутність обставин, що обмежують відповідно до цього Закону право на виїзд за кордон (лише для дітей віком від 14 до 18 років). За відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду. Відповідно до підпункту 1 пункту 4 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 року №57 (зі змінами), виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою здійснюється за нотаріально посвідченою згодою другого з батьків із зазначенням у ній держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі, якщо другий з батьків відсутній у пункті пропуску. Отже, дозвіл на виїзд неповнолітньої дитини за межі України без згоди та супроводу батька на підставі наведених нормативних положень є разовим, тобто таким, що надається судом на конкретно визначену поїздку із конкретно визначеним періодом перебування за кордоном, не є дозволом на виїзд малолітньої дитини за кордон на постійне місце проживання. Такими чином, суд приходить до висновку, що мати дівчинки намагається всіма методами і доступними для неї шляхами допомогти дитині подолати хворобу, займатись її належним вихованням, піклуватись про оздоровлення дитини. Ненадання дозволу матері на тимчасовий виїзд доньки за межі України для обстеження до лікарської установи у США, без згоди батька, який не позбавлений батьківських прав, може завдати здоров'ю дитини непередбачуваних наслідків, оскільки в державі Україна батько станом здоров'я дитини не займається. Зважаючи на стан здоров'я дитини, її вік, права батька при наданні дозволу матері на тимчасовий виїзд за кордон дитини не порушуються, а у разі ненадання дозволу матері на тимчасовий виїзд дитини можуть бути порушені найвищі інтереси дитини щодо надання їй кваліфікованої медичної допомоги у той момент, коли вона її потребує. За таких обставин суд приходить до висновку, що виїзд малолітньої дитини [PERSON], [INFO] на період з 24 березня 2017 року по 03 квітня 2017 року відповідає найвищим інтересам дитини. Судом встановлено , що відповідач, виконуючи рішення апеляційного суду Житомирської області від 01 вересня 2015 року (а.с.23) про оздоровлення дитини в літній період, направив влітку 2016 року малолітню доньку до санаторію "Дениші", по приїзду бабусі вона плакала, вигляділа неохайною і недоглянутою, що викликає сумнів у відповідності такого оздоровлення інтересам дитини. Надання за рішенням суду дозволу на майбутні поїздки за кордон без згоди батька, який не позбавлений батьківських прав, суперечить вищевказаним нормам матеріального права. Крім того, фактично позбавить відповідача можливості брати участь у вихованні доньки та можливості особистого спілкування з нею, хоча чинним законодавством передбачено рівність прав та обов'язків батьків відносно виховання дитини . А тому суд відмовляє в задоволенні позову про надання дозволу на виїзд за кордон без згоди батька на період з 26 травня 2017 року по 01 вересня 2017 року. Крім того, суд вважає, що отримання згоди відповідача на оформлення проїзного документа у разі, коли дитина рішенням суду проживає з матір'ю, після розірвання шлюбу не потрібна. На підставі викладеного та

Outcome: partial