Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-17 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд із цим позовом. Просить визнати за нею право власності на спадкове майно. В обгрунтування позовних вимог покликається на те, що [INFO] померла її бабця [PERSON], після її смерті відкрилась спадщина. Позивачка є спадкоємцем її майна за законом, але не може оформити своїх спадкових прав через відсутність у неї оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно (житловий будинок). Позивачка в судове засідання не з'явилася, подала суду заяву, в якій просить справу слухати у її відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач явку свого повноважного представника суду не забезпечив, направив суду заяву, в якій просить слухати справу у відсутності представника, проти позову не заперечив. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали та з'ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого повторно 09.08.2018 року Буським РВ ДРАЦС ГТУЮ у Львівській області, [PERSON] померла [INFO]. Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] (після одруження змінила прізвище на [PERSON]) серії [NUMBER], виданого 26.06.1968 року Чанизькою сільською радою Буського району Львівської області її матір»ю була [PERSON] (дівоче прізвище [PERSON]). В свою чергу її матір»ю була [PERSON], що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження № 00022323239 від 12.03.2019 року. Таким чином, судом доведено, що позивачка є онукою [PERSON], а тому являється спадкоємцем після її смерті за законом. Спадкове майно, що залишилось після смерті спадкодавця [PERSON] складається із будинковолодіння, що знаходиться в [ADDRESS] З копії технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок, виготовленого ОКП ЛОР "БТІ та ЕО" від 10.07.2008 року убачається, що такий складений на житловий будинок [ADDRESS] Із довідок, виданих Чанизькою сільською радою Буського району Львівської області вбачається, що житловий будинок в [ADDRESS] згідно погосподарських книг рахується за [PERSON], а [PERSON] до дня смерті спадкодавця була зареєстрована та проживала разом із нею у вказаному будинку. За таких обставин, в судовому засіданні є достовірно встановлено, що спірний житловий будинок належав померлій [PERSON], побудований на законних підставах, перебував у її володінні та користуванні, а остання на законних підставах була зареєстрована в цьому будинку та проживала в ньому до дня смерті. Проте, позивачка не може вирішити нотаріально питання про спадкування вказаного житлового будинку через відсутність оригіналу правовстановлюючого документа, яким би посвідчувалося право спадкодавця на це майно. Із листа завідувача Буської державної нотаріальної контори № 221/01-16 від 22.01.2018 року вбачається, що спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась. Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" спадкові відносини регулюються Цивільним кодексом України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Як вбачається із роз'яснень, викладених у п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.91 р. N 7 "Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок", право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради. Окрім того, оскільки визнання цього позову відповідачем по справі не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому суд, в силу ч. 4 ст. 206 ЦПК України за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відтак, суд приходить до переконання, що позов є підставним та підлягає до задоволення.

Outcome: approved