Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-14 00:00:00

13.05.2016 року позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом. Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив, що в селі Заріг Оржицького району Полтавської області зареєстрований та фактично проживає [PERSON], [INFO], який має малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Являючись батьком малолітніх дітей, [PERSON], у відповідності до статей 150, 180 Сімейного кодексу України зобов'язаний проживати разом з дітьми, виховувати їх, піклуватися про стан здоров'я, фізичний та розумовий розвиток, матеріально утримувати. На даний час діти: [PERSON] та [PERSON], не проживають разом з батьком, а перебувають з 22.09.2015 р. в КЗ "Центр соціально-психологічної реабілітації дітей" Полтавської обласної ради. За час перебування малолітніх в соціально-реабілітаційному центрі батько жодного разу не відвідав своїх дітей, не цікавився їх здоров'ям, не піклувався умовами їх життя. Батько, не створив належних умов для проживання, виховання та розвитку дітей. [PERSON] має житло на праві користуваня, але будинок перебуває в занедбаному стані, непридатний для проживання дітей. Обстеживши житлово-побутові умови громадянина [PERSON], з метою захисту прав, життя та здоров'я його малолітніх дітей, комісія прийшла до висновку, що в оселі, де проживає батько відсутні умови для проживання, виховання та всебічного розвитку дітей: в приміщенні холодно, окремої кімнати для дітей не відведено, всі кімнати в занедбаному стані, не прибрані, продукти харчування відсутні (акт обстеження від 01.02.2016 р.) [PERSON] ніде не працює, вживає алкогольні напої. Мати дітей, [PERSON] рішенням Оржицького райсуду позбавлена батьківських прав, а батько не може і не хоче сам виховувати дітей. Крім того, 08.09.2015 року батьком хлопчиків була складена нотаріально засвідчена заява про те, що він не заперечує проти позбавлення його батьківських прав стосовно малолітніх [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] Службою у справах дітей спільно з центром соціальних служб для сім'ї дітей та молоді з сім'єю [PERSON] неодноразово проводилася профілактична робота з метою виправлення ситуації в сім'ї та повернення дітей до батька, але висновків він не зробив ніяких. Батько не переймається долею своїх дітей, байдуже ставиться до всебічного та гармонійного розвитку малолітніх, відмовився їх утримувати. Участі у вихованні дітей не приймає зовсім, не піклується про стан їх здоров'я. 22.09.2015 року малолітні діти, [PERSON] та [PERSON] направлені до Комунального закладу "Центру соціально-психологічної реабілітації дітей" Полтавської обласної ради. Згідно висновку служби у справах дітей Оржицької районної державної адміністрації встановлено, що батько [PERSON] свідомо ухиляється від обов'язків по вихованню своїх дітей, людина зовсім безвідповідальна, байдужа до долі дітей, не турбується про їх майбутнє. Сім'я перебуває на обліку, як така, що потрапила в складні життєві обставини з 2015 року. Причиною такого ставлення до дітей є небажання обтяжувати себе проблемами навчання, виховання, утримування малолітніх. Діти для батька фактично не існують. У зв'язку із вищевикладеним, позивач звернувся до суду та просить суд: 1. Позбавити батьківських прав громадянина [PERSON], [INFO] відносно малолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] 2. Стягнути з громадянина [PERSON] жителя села Заріг Оржицького району Полтавської області, на утримання [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів доходів, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, на користь Комунального закладу "Центру соціально-психологічної реабілітації дітей" Полтавської обласної ради. В судовому засіданні представник органу опіки та піклування позов підтримала зазначивши, що вказана сім'я під супроводом їх служби перебуває тривалий час. Батько не приділяє належної уваги дітям, що призводить до того, що вони не отримують належного забезпечення, харчування та виховання. Сукупність всих чинників свідчить про свідоме нехтування своїми батьківськими обов'язками та є всі підстави для позбавлення [PERSON] батьківських прав та для стягнення аліментів. Прокурор підтримав позовні вимоги позивача, просив суд задовольнити позов у повному обсязі, зазначив, що таке рішення буде відповідати інтересам дітей. Представник служби у справах дітей Оржицької районної державної адміністрації Сокол С.І. вважає, що є підстави для задоволення позовних вимог позивача про позбавлення батьківських прав відповідача щодо дітей, оскільки він батьківських обов'язків по відношенню до дітей не виконує, не турбується і не піклується про них, не займається їх вихованням та утриманням. Батько дітей висновків про свою поведінку не робить. Відповідач на розгляд справи 06.06.2016 року, 15.06.2016 року не з'явився, належним чином був повідомлений про день, час та місце розгляду справи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд заслухавши сторони, допитавши свідка, розглянувши матеріали справи, прийшов до слідуючого висновку. Судом встановлено, що [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO], що підтверджено свідоцтвом про народження серія [NUMBER] виданого виконавчим комітетом Зарізької сільської ради Оржицького району Полтавської області та [PERSON], [INFO], що підтверджено свідоцтвом про народження серія [NUMBER] виданого виконавчим комітетом Зарізької сільської ради Оржицького району Полтавської області. Згідно заочного рішення від 06.04.2015 року Оржицького районного суду Полтавської області позбавлено батьківських прав [PERSON] щодо дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Відповідно до повідомлення №241 від 04.09.2015 року виконавчого комітету Зарізької сільської ради Оржицького району Полтавської області на території сільської ради проживає сім'я [PERSON], яка потрапила в складні життєві обставини, а саме: мати - [PERSON] позбавлена Материнських прав відносно дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]; батько - [PERSON] не справляється з своїми обов'язками по догляду за дітьми, діти часто залишаються бездоглядними. Згідно протоколу засідання комісії з питань захисту прав дитини Оржицької РДА від 21.09.2015 року сім'ю [PERSON] поставлено на облік служби у справах дітей, як таку, яка опинилася в складній життєвій ситуації. За висновками Оржицької районної державної адміністрації Полтавської області №01-36/34 від 12.05.2016 року та №01-45/370 від 16.062016 року прийнято рішення про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача [PERSON] Згідно до нотаріально посвідченої заяви від 08.09.2015 року [PERSON] не заперечує проти позбавлення його батьківських прав щодо малолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. За інформацією Комунального закладу "Центру соціально-психологічної реабілітації дітей" Полтавської обласної ради №139 від 26.05.2016 року, з 22.09.2015 року по теперішній час перебувають малолітні діти [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] За час перебування дітей в даному закладі їх жодного разу не відвідував батько - [PERSON], не телефонував, не цікавився життям і здоров'ям своїх дітей. Згідно довідки №397 від 10.05.2016 року, виданої Зарізькою сільською радою Оржицького району Полтавської області, [PERSON], [INFO], на даний час офіційно ніде не працює. За даними акту обстеження житлово-побутових умов від 01.02.2016 року проведено обстеження житлових умов де на даний час проживає [PERSON] у [ADDRESS], встановлено, що для виховання, розвитку та проживання дітей не створені умови: в будинку холодно, брудно, не прибрано, продукти харчування відсутні, їжа не приготовлена; постіль брудна, одяг в занедбаному стані. Свідок [PERSON], яка є працівником Оржицького районного центру соціальних служб сім'ї, дітей та молоді, у суді зазначила, що сім'я [PERSON] потрапила під нагляд служби, як така, яка опинилася в складній життєвій ситуації. Службою у справах дітей спільно з центром соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді з сім'єю [PERSON] неодноразово проводилася профілактична робота з метою виправлення ситуації а сім'ї та повернення дітей до батька, але висновків він не зробив ніяких. Батько не переймається долею своїх дітей, байдуже ставиться до всебічного та гармонійного розвитку малолітніх, відмовився їх утримувати. Участь у вихованні не приймає зовсім, не піклується про стан їх здоров'я. Згідно ч.1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 27.02.1991 року передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» (зі змінами), кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Статтею 164 Сімейного кодексу України встановлено, що батьки можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від своїх обов'язків по вихованню дітей. Згідно п. 15 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Пунктом 16 Постанови передбачено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. З урахуванням вказаних норм закону, суд прийшов до висновку про необхідність позбавлення батьківських прав відповідача, оскільки останній свідомо нехтує своїми батьківськими обов'язками, ухиляється від виховання дітей, що не сприяє їх належному вихованню та підготовці до самостійного життя. Відповідач не вжив заходів щодо створення належних умов для проживання дітей. Крім того, суд звернув увагу, що відповідач за період перебування дітей у реабілітаційному центрі не відвідував їх жодного разу, що свідчить про відсутність інтересу батька до своїх дітей. Стосовно іншої частини позовних вимог, суд звернувся до слідуючих вимог законодавства. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно ст. 181 ч. 3 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини /аліменти/ присуджуються у частці від доходу її матері, батька і /або/ у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні аліментів суд враховує: 1/ стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2/ стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3/ наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4/ інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно ст. 183 ч. 1 Сімейного кодексу України частка заробітку /доходу/ матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно ст. 191 ч. 1 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Враховуючи вищевказане, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення аліментів на утримання дітей підлягають до задоволення, оскільки матеріалами справи доведено, що батько дітей не забезпечує їх фінансово, що суперечить ст. 180 СК України. Судові витрати згідно ст. 88 ЦПК України необхідно віднести за рахунок відповідача.

Outcome: approved