Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-15 00:00:00

05 жовтня 2017 року ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В заяві позивач вказував, що відповідно договору без номера від 01.04.2008 ЗАТ КБ «ПРИВАТБАНК» зобовязалося надати кредит [PERSON] в сумі 2800,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг", «Правилами користування платіжною карткою» та "Тарифами Банку", які викладені на банківському сайті складає між ним та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. Банк надав кредит [PERSON], однак останній в порушення умов Кредитного договору в установлений строк не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно умов договору. Станом на 31.08.2017 за відповідачем по укладеному з ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» Договору без номеру від 01.04.2008 існує заборгованість на загальну суму 58036,40 грн. Позивач просить суд стягнути з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованість за кредитним договором від 01.04.2008 без номеру в розмірі 58036,40 грн, сплачений судовий збір в розмірі 1600,00 грн. Представник позивача ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» - [PERSON] в заяві до суду прохав справу розглядати за його відсутності за правилами спрощеного позовного провадження та повністю задовольнити позовні вимоги. Представники відповідача [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнали та пояснили, що нарахована Банком заборгованість за кредитним договором, укладеним із [PERSON], є надто великою. 15 грудня 2017 року набрав чинності Цивільний процесуальний кодекс України в новій редакції. В порядку п. 9 ч. 1 Перехідних положень Розділу ХІІІ ЦПК України, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Ціна позову зазначена в розмірі 58036,40 грн, що відносить справу до категорії малозначних справ, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. В порядку ч. 4 ст. 19 ЦПК України спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Отже, справу потрібно розглядати за правилами спрощеного позовного провадження. Суд, заслухавши представників відповідача, розглянувши, перевіривши та дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що дійсно 01 квітня 2008 року між ЗАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] було укладено кредитний договір без номеру, згідно якого Відповідачу надано кредит (а.с. 9,10,11-16). Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг", «Правилами користування платіжною карткою» та "Тарифами Банку", які викладені на банківському сайті складає між ним та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. Публічне Акціонерне Товариство [PERSON] «ПриватБанк» є правонаступником прав та обов'язків Закритого Акціонерного Товариство [PERSON] «ПриватБанк», у зв'язку з чим на підставі рішення загальних зборів акціонерів від 30.04.2009 змінено найменування позивача з ЗАТ КБ «ПриватБанк» та ПАТ КБ «ПриватБанк»( а.с. 20,21,22). [PERSON] за кредитним договором свої зобовязання належним чином не виконує, заборгованість перед Банком не погашає, а тому станом на 31 серпня 2017 року утворилась заборгованість по кредиту на загальну суму 58036, 40 грн, що складається з: кредиту 2634,88 грн; відсотків 48649,79 грн; пені та комісії 3750,00 грн; штрафу (фіксована частина) 250,00 грн; штрафу (процентна складова) - 2751,73 грн (а.с. 6-8). Згідно ст. 1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що була передана йому позикодавцем) у строк та порядку, що встановлені договором. Згідно із ч.2 ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлено обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому. Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України, зобовязання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обовязковим для виконання, а в ч.1 ст. 625 ЦК України зазначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Стаття 1054 ЦК України вказує, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 612 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання зобовязання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. В порядку ст. 141 ЦПК України здійснити розподіл судових витрат. Враховуючи, що невиконання позичальником умов кредитного договору є істотним порушенням вказаного договору, оскільки банк не отримав суму боргу за користування кредитом, представниками відповідача суду не надано доказів про підтвердження невірного нарахування заборгованості по кредитному договору, суд вважає за потрібне стягнути із [PERSON] на користь позивача заборгованість за кредитним договором у розмірі 58036, 40 грн, сплачений судовий збір в розмірі 1600 грн. 00 коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved