Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-11 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Порше Мобіліті" за участю третіх осіб Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Семенової Ганни Володимирівни, Відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції в місті Києві про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Свої вимоги мотивує тим, що 21 серпня 2012 року між нею та ТОВ «ПОРШЕ МОБІЛІТІ» було укладено кредитний договір № 50005753, за умовами якого Відповідач надає Позивачу кредит у розмірі 108109,54 грн., що за курсом НБУ еквівалентно 13 330,40 доларів США строком на 60 місяців. В забезпечення виконання умов кредитного договору 23 серпня 2012 між Товариством з обмеженою відповідальністю «ПОРШЕ МОБІЛІТІ» та [PERSON] укладено договір застави транспортного засобу, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бродським В.В., зареєстрований в реєстрі за номером № 1793, за умовами якого нею в заставу ТОВ «ПОРШЕ МОБІЛІТІ» було передано наступне майно: транспортний засіб марки «Volkswagen» моделі «Polo», 2012 року випуску, кузов [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER]. 01 квітня 2016 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Семеновою Ганною Володимирівною було вчинено виконавчий напис нотаріуса № 549 про звернення стягнення на заставне майно позивача з метою задоволення вимог ТОВ «ПОРШЕ МОБІЛІТІ» «у розмірі несплачених чергових платежів (прострочені відсотки та прострочена сума основного боргу) - 23 250,72 грн., штрафних санкцій за вимогами щодо сплати - 2054,47 грн., суми кредиту - 109 618,14 грн., штраф у розмір 20% від суми кредиту - 21621,91 грн., що становить 156 545,24 грн.». Позивач вважає виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню, оскільки він вчинений з порушенням вимог ст.ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5, розрахунок заборгованості містить лише загальну суму заборгованості та загальну суму несплачених чергових платежів за користування кредитом за період з 21 серпня 2012 року по 15 лютого 2016 року, однак до грудня 2015 року позивачем сплачувалися всі платежі за кредитом, а отже є незрозумілим з якого часу нараховані штрафні санкції, що не дає можливості зробити висновок щодо його правильності та безспірності. Тому у нотаріуса були відсутні підстави для вчинення виконавчого напису. Просила про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Під час розгляду справи позивачем доповнено обгрунтовання підстави вимоги, а саме, зазначено про наявність позову до товариства з обмеженою відповідальністю "Порше Мобіліті" про визнання кредитного договору частково недійсним, в якому було оспорено пункт договору в частині умови про визнання валюти платежу за обмінним курсом в еквіваленті до долара США. Позивач [PERSON] в судове засідання не з"явилася, хоча належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи. Представництво інтересів здійснювала [PERSON] В судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримала позовні вимоги та обставини, викладені у позовній заяві. Представник відповідача Бордун О.І. позовні вимоги не визнав. Підтримав заперечення проти позову, в яких, зокрема, зазначено, що позивач безпідставно стверджує про оскарження кредитного договору, оскільки ухвалою суду від 12 лютого 2016 року про визнання кредитного договору частково недійсним повернуто та визнано такою, що не подана, ухвала набрала чинності. 18 лютого 2016 року було направлено вимогу про дострокове повернення кредиту та сплати заборгованості за кредитним договором, яка була отримана позивачем 27 лютого 2016 року,що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.У зв»язку з неповерненням кредиту та заборгованості за договором згідно вимоги відповідач у встановлений 30 денний термін правомірно звернувся до третьої особи із метою вчинення оспорюваного виконавчого напису. Згідно п. 1.3.1 кредитного договору сторони погодили, що розмір платежів розраховується шляхом застосування до еквівалентів платежів у іноземній валюті, вказаних у графіку погашення кредиту. Для вчинення оспорюваного виконавчого напису відповідачем було подано усі необхідні документи, передбачені Переліком, які підтверджують безспірність заборгованості. Твердження про включення у виконавчий напис двічі суми основного боргу не відповідає дійсності, оскільки сума заборгованості складає з несплачених чергових платежів до вимоги за період(грудень 2015 року, січень, лютий 2016 року) у сумі 23 250,72 грн., залишок суми кредиту до повернення 109 618,14 грн.(на період з квітня 2016 року до кінця терміну дії договору) (а.с.6-64). Третя особа Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Семенова Г.В. в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. До суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності. Представник третьої особи Відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції в місті Києві в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні правовідносини. 21 серпня 2012 року між позивачем та Товариством з обмеженою відповідальністю «ПОРШЕ МОБІЛІТІ» було укладено кредитний договір № 50005753, за умовами якого Відповідач надає Позивачу кредит у розмірі 108109,54 грн., що за офіційним курсом НБУ еквівалентно 13 330,40 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 9,9% річних строком на 60 місяців (а.с. 108). Згідно зі ст. 572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього- боржника, Якщо інше не встановлено законом (право застави). Статтею 589 ЦК України передбачено, що у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату витрат за утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимога, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ч. 6 ст. 20 Закону України «Про заставу» та ч. 1 ст. 24 Закону України « Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» звернення стягнення на заставлене майно здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса в порядку, встановленому законом, або в позасудовому порядку. Оскільки позивач заборгованість по кредиту не сплатив, Товариство з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті», скориставшись своїм правом передбаченим укладеним договором та Законом України «Про заставу», звернулося до нотаріуса за вчиненням виконавчого напису. 01 квітня 2016 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Семеновою Ганною Володимирівною було вчинено виконавчий напис нотаріуса № 549 про звернення стягнення на заставне майно позивача з метою задоволення вимог товариства з обмеженою відповідальністю «ПОРШЕ МОБІЛІТІ» у розмірі несплачених чергових платежів (прострочені відсотки та прострочена сума основного боргу) - 23 250,72 грн., штрафних санкцій за вимогами щодо сплати - 2054,47 грн., суми кредиту - 109 618,14 грн., штраф у розмір 20% від суми кредиту - 21621,91 грн., що становить 156 545,24 грн. (а.с 69-73, 74-77). В позові зазначено про відсутність безспірності вимог та недоведеність стягнутої з Позичальника суми заборгованості за кредитним договором. Нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом (стаття 18 ЦК України). Згідно з пунктом 283 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов'язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту одержання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги про усунення порушень. Згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до статті 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Пунктом 286 Інструкції передбачено, що при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи надано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів. Відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса» для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами подаються, зокрема, оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов'язання. Отже, безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком, нотаріус під час вчинення виконавчого напису не встановлює права та обов'язки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність необхідних документів. Для вчинення виконавчого напису приватному нотаріусу надано такий пакет документів: заяву про вчинення виконавчого напису; копію кредитного договору від 21 серпня 2012 року № 50005763; копію договору застави транспортного засобу № 50005753 від 23 серпня 2012 року; копію опису вкладення у цінний лист; копію досудової вимоги від 15 лютого 2016 року та розрахунки заборгованості (а.с. 101-145). Однак у зведених облікових виписках з рахунку клієнта відсутній розрахунок залишку суми кредиту у розмірі 109 618,14 грн., які під час вчинення виконавчого напису було включено до суми заборгованості. При цьому, сума кредиту складала 21 серпня 2012 року у розмірі 108 109,54 грн., платежі по кредитному договору позивачем здійснено до грудня 2015 року. Отже, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису належним чином не переконався у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим припустився порушень вимог Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів. Відповідно до ст. ст. 24, 27 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» обтяжувач, який має намір звернути стягнення на предмет забезпечувального обтяження, обтяження в позасудовому порядку, зобов'язаний надіслати боржнику та іншим обтяжувачам, на користь яких встановлено зареєстроване обтяження, письмове повідомлення про порушення забезпеченого обтяженням зобов'язання. Повідомлення надсилається одночасно з реєстрацією в Державному реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження. Судом встановлено, що в забезпечення виконання кредитних 23 серпня 2012 між Товариством з обмеженою відповідальністю «ПОРШЕ МОБІЛІТІ» та [PERSON] укладено договір застави транспортного засобу, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бродським В.В., зареєстрований в реєстрі за номером № 1793, за умовами якого нею в заставу ТОВ «ПОРШЕ МОБІЛІТІ» було передано наступне майно: транспортний засіб марки «Volkswagen» моделі «Polo», 2012 року випуску, кузов [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER]. (а.с 106-107). Однак в матеріалах справи відсутні докази реєстрації Товариством з обмеженою відповідальністю "Порше Мобіліті" у Державному реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження та направлення на адресу боржника письмового повідомлення про порушення забезпеченого обтяженням зобов'язання. Твердження представника позивача щодо наявності позову до товариства з обмеженою відповідальністю "Порше Мобіліті" про визнання кредитного договору частково недійсним, в якому було оспорено пункт договору в частині умови про визнання валюти платежу за обмінним курсом в еквіваленті до долара США, що свідчить про наявність спору по сплату заборгованості за кредитним договором спростовується ухвалою суду від 12 лютого 2016 року про визнання такою, що не подана та повернення позовної заяви про визнання кредитного договору частково недійсним, ухвала набрала чинності (а.с. 65-66,67-68). З урахуванням зазначеного, позовні вимоги [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю "Порше Мобіліті" за участю третіх осіб Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Семенової Ганни Володимирівни, Відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції в місті Києві про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню підлягають задоволенню повністю: визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 01 квітня 2016 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Семеновою Ганною Володимирівною, зареєстрований в реєстрі за № 549. При поданні позовної заяви позивачем сплачено судовий збір в сумі 551 грн. 20 коп., відповідно до ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір" (а.с. 1). Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. У зв'язку з вищевикладеним, суд вважає необхідним судові витрати покласти на відповідача. У відповідності зі ст.ст. 79, 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі по 551 грн. 20 коп.

Outcome: approved