Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-13 00:00:00

У лютому 2021 року до Подільського районного суду м. Києва надійшов означений позов, в обгрутування якого позивач зазначив, що приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личуком Т.В. вчинено виконавчий напис № 3880 від 09.09.2020 року про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» заборгованості за кредитним договором № 406/ФКВ-07 від 25.04.2007 року, укладеним між ТОВ "Український промисловий банк" та [PERSON] , у розмірі 350751,70 грн.., що складається із заборгованості за кредитом 176578,94 грн., заборгованості за відсотками 173872,76 грн., плати за вчинення виконавчого напису 300,00 грн. Приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Фесик М.О. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 63993368 від 23.12.2020 року з примусового виконання вказаного виконавчого напису. Позивача вважає, що оскаржуваний виконавчий напис було вчинено приватним нотаріусом з порушенням ст. 87, ст. 88 Закону України «Про нотаріат» та встановленого порядку, оскільки при його вчинення приватний нотаріус не переконався у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом та ним не було враховано наявність по спірному кредитному договору рішення Подільського районного суду м. Києва від 11 листопада 2014 року. Ухвалою судді від 06 квітня 2021 року відкрито провадження в справі та призначено розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження, надано строк для подання відповідачем відзиву на позов, третьою особою - письмових пояснень по суті спору. Ухвалою судді від 06 квітня 2021 року було задоволено заяву позивача про забезпечення позову та зупинено стягнення по виконавчому провадженню № 63993368, відкритому 23 грудня 2020 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Фесик М.О., з примусового виконання виконавчого напису №3880, вчиненого 09 вересня 2020 року приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Личуком Т.В., про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» заборгованості в розмірі 350 751,70 грн., до вирішення спору по суті. В судове засідання позивач не з`явився, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, представник позивача подав клопотання про розгляд справи без участі сторони позивача. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, відзиву на позовну заяву не надав. Треті особи в судове засідання не з`явилась, про дату час та місце його проведення були повідомлені належним чином. З огляду на наведене, суд вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутності учасників справи за наявними матеріалами. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 25.04.2007 року між [PERSON] , як позичальником, та ТОВ "Український промисловий банк" було укладено кредитний договір № 406/ФКВ-07, відповідно до якого банк надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 16970,00 доларів США на строк 84 місяці для придбання легкового автомобіля. З метою забезпечення виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором між ТОВ «Український промисловий банк» та [PERSON] було укладено договір поруки № 406/ZФПОР-07 від 25.04.2007 року. Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 11.11.2014 року у справі № 758/154/14-ц з [PERSON] та [PERSON] було солідарно стягнуто на користь ПАТ «Дельта Банк», як правонаступника ТОВ «Український промисловий банк», заборгованість за кредитним договором № 406/ФКВ-07 від 25.04.2007 року в сумі 176189,04 грн. та судовий збір в розмірі 1732,81 грн. 14 березня 2016 року Подільським районним судом м. Києва було видано виконавчі листи на виконання рішення суду у справі № 758/154/14-ц, які перебували на примусовому виконанні в Подільському районному відділі державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві та виконавче провадження відносно яких було закінчене у зв`язку з повним виконанням рішення суду, про що свідчить постанова про закінчення виконавчого провадження ВП № 51059800 від 11.11.2016 року стосовно боржника [PERSON] та постанова про закінчення виконавчого провадження ВП № 51058704 від 10.08.2016 року стосовно боржника [PERSON] . З надано позивачем прибутково-касового ордеру № 328752508 від 22.07.2016 року вбачається, що позивачем було сплачено на рахунок Подільського РВДВС 195900,32 грн. в рахунок погашення боргу, виконавчого збору та витрат по ВП № 51058704. 09.09.2020 року приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личуком Т.В. вчинено виконавчий напис за № 3684 про стягнення з позивача на користь ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» заборгованості за кредитним договором № 406/ФКВ-07 від 25.04.2007 року, укладеним між ним та ТОВ "Український промисловий банк", правонаступником якого є ПАТ "Дельта Банк", правонаступником якого є ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» на підставі укладено договору про відступлення прав вимоги № 2273/К 02 липня 2020 року, за період з 02.07.2020 по 01.09.2020, в сумі 350751,70 грн., в т.ч., заборгованість за кредитом в розмірі 176578,94 грн., заборгованість за відсотками за користування кредитом в розмірі 173872,76 грн., плата за вчинення виконавчого напису 300,00 грн. Приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Фесик М.О. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 63993368 від 23.12.2020 року з примусового виконання вказаного виконавчого напису. Правовідносини, що виникли між сторонами регулюються положеннями Цивільного кодексу України, Закону України «Про нотаріат» та Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. Відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з ч. 1 ст. 1 Закону України від 02 вересня 1993 року № 3425-XII «Про нотаріат» нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (ч. 1 ст. 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій, Порядок). Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (п. 19 ст. 34 Закону «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Так, згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. Із моменту прийняття цієї постанови і до 10 грудня 2014 року була чинною редакція Переліку, згідно якої стягнення кредитної заборгованості на підставі виконавчих написів було можливе тільки за нотаріально посвідченими угодами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також звернення стягнення на заставлене майно (п. 1 Переліку). 10 грудня 2014 року набула чинності постанова Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», якою, зокрема, Перелік був доповнений новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що виникають з кредитних відносин», яким створено можливість вчиняти виконавчі написи на кредитних договорах, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями (п. 2 Переліку). Проте постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі №826/20084/14 визнано незаконним та нечинним зазначений вище розділ «Стягнення заборгованості з підстав, що виникають з кредитних відносин», а відтак Перелік повернувся до попередньої редакції, яка не передбачала можливості вчинення виконавчого напису нотаріусу на нотаріально не посвідченому кредитному договорі, зазначена постанова набула законної сили, при цьому в мотивувальній частині постанови апеляційної інстанції зазначено: «Оскільки оскаржувані положення Змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, можуть бути застосовані до необмеженого кола фізичних осіб у зв`язку із укладенням ними кредитних договорів та існуванням у них простроченої заборгованості, суд з метою недопущення порушень прав та законних інтересів осіб, що є позичальникам, вважає за необхідне визнати не чинною постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26 листопада 2014р. «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, з моменту її прийняття». З матеріалів справи вбачається, що виконавчий напис було вчинено за кредитним договором № 406/ФКВ-07 від 25.04.2007 року, що був укладений у простій письмовій формі без нотаріального посвідчення. Також, на момент вчинення виконавчого напису заборгованість за кредитним договором № 406/ФКВ-07 від 25.04.2007 року фактично була погашена боржником в процесі примусового виконання рішення Подільського районного суду м. Києва від 11 листопада 2014 року у справі № 758/154/14-ц . Таким чином, приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Личук Т.В. не перевірив належність оформлення документів, поданих для вчинення виконавчого напису, не перевірив дійсність та безспірність вимог стягувача, а тому суд доходить висновку, що оскаржуваний виконавчий напис не відповідає вимогам законодавства, зокрема ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат» та Постанові Кабінету Міністрів України №1172 від 29 червня 1999 року, оскільки вчинений на не передбаченому Переліком борговому документі - договорі, який нотаріально не посвідчений, за непідтвердженими борговими вимогами стягувача. Ст. 50 Закону «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Згідно вимог ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних в матеріалах справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача та вважає їх такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені позивачем витрати зі сплати судового збору в розмірі 1362,00 грн., в тому числі 908,00 грн. за подання позову та 454,00 грн. за подання заяви про забезпечення позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved