Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-24 00:00:00

В травні 2017 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON], за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Вінницького міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, про виключення запису про особу як батька з актового запису про народження дитини. Позовні вимоги [PERSON] мотивував тим, що 12 травня 2012 року між ним та відповідачем було укладено шлюб, який зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану Калинівського районного управління юстиції у м. Донецьку, про що зроблено актовий запис № 135. Позивач зазначає, що протягом останніх двох років він з відповідачем спільно не проживає, не веде спільного господарства через відсутність взаєморозуміння між ними та розходженням поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки. У зв'язку з останніми подіями, [PERSON] змінила своє місце проживання, в результаті чого вони спільно не проживають. Також сторони не підтримують жодних контактів. Разом з тим, [INFO] відповідачка народила сина - [PERSON], про що у Вінницькому міському відділі ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області було зроблено актовий запис № 1445. Оскільки шлюб між ними не було розірвано, то при реєстрації народження дитини батьком записано позивача. Однак, [PERSON] не бачив відповідача вже два роки, тому не може бути батьком дитини, і відомості у свідоцтві про народження дитини є такими, що не відповідають дійсності. Враховуючи вищевикладене, [PERSON] звернувся до суду з даним позовом та просить виключити з актового запису № 1445 від 21 квітня 2017 року про народження [PERSON], виданого Вінницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, відомість про батька - [PERSON]. В судове засідання позивач не з'явився, надіславши на адресу суду заяву з проханням розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнала та не заперечила проти його задоволення. Додатково пояснила, що вони дійсно протягом останніх двох років проживають окремо. Батьком дитини [PERSON] є інша особа. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Вінницького міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області в судове засідання не з'явився з невідомих причин, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Частиною 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 р. №2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" роз'яснено, що відповідно до статей 55, 124 Конституції України та статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. У п.33 рішення ЄСПЛ від 19.02.2009 року у справі "Христов проти України" суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч.1 ст.6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав. Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. У справі Bellet v. France Суд зазначив, що "стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права". Правилами ст. 10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч. 2 ст. 60 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 11.04.2017 року, виданого повторно Вінницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, судом встановлено, що 12.05.2012 року між сторонами зареєстровано шлюб, про що зроблено актовий запис № 135 (а.с. 5). Частиною 1 ст. 122 СК України визначено, що дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров'я про народження дружиною дитини. Також судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданого 21.04.2017 року Вінницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області (а.с. 6). Як вбачається з дублікату довідки № 622087 від 10.04.2017 року про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, відповідач [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS], проте фактичне місце проживання - [ADDRESS]. (а.с. 4). Відповідно до ст. 121 СК України, права та обов'язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Відповідно до ч.ч. 1-3, 6 ст. 136 СК України, особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред'явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття. До вимоги чоловіка про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини позовна давність не застосовується. Отже, предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком і дитиною. Факт відсутності кровного споріднення між [PERSON] і дитиною [PERSON], не доводився, в зв'язку з визнання відповідачем позовних вимог. Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. На підставі викладеного, суд вважає доведеним позов про виключення запису про особу, як батька, з актового запису про народження дитини. Відповідно до роз'яснень, що містяться в п.п. 10, 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" в судовому порядку батьківство може бути оспорено як у випадках, коли в Книзі реєстрації народжень батьками дитини записано осіб, які перебували у шлюбі між собою (статті 122, 124 СК), так і тоді, коли при реєстрації народження дитини її батьком на підставі спільної заяви батьків або заяви чоловіка, котрий визнавав себе батьком, записано особу, яка не перебувала у шлюбі з матір'ю дитини (статті 126, 127 СК). Оспорити батьківство має право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень (ст. 136 СК), - шляхом пред'явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини, а також жінка, котра народила дитину в шлюбі (ст. 138 СК), - звернувшись із позовом про виключення із цього запису відомостей про її чоловіка як батька дитини. Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. Для вимог чоловіка про виключення відомостей про нього як батька з актового запису про народження дитини позовної давності не встановлено. Відповідно до роз'яснень п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції", у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Враховуючи, що доводи позивача знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду, а також приймаючи до уваги, визнання відповідачем позовних вимог, суд приходить до висновку про задоволення позову у повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути 640,00 грн. витрат на оплату судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: approved