Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-14 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим будинком та зняття його з реєстраційного обліку по вулиці Вишневій 59, с. Зелений Гай Томаківського району Дніпропетровської області, обґрунтовуючи свої вимоги наступним чином. Він є власником житлового будинку за вказаною адресою, що підтверджується договором купівлі-продажу від 05.03.2012 року та витягом з Державного реєстру речових прав. З відповідачем він не знайомий, а крім того, останній довгий час не проживає у даному житловому будинку. Акт обстеження матеріально-побутових умов сім'ї підтверджує, що відповідач зареєстрований за вказаною адресою, а довідка про склад сім'ї свідчить, що він не проживає у будинку. Реєстрація відповідача у належному йому житловому будинку позбавляє його права на оформлення субсидії для зменшення витрат на сплату комунальних послуг, у зв'язку із чим він змушений звернутися до суду з даним позовом. Оскільки відповідач до цього часу не знявся з реєстраційного обліку у добровільному порядку, захистити своє право як власника житлового приміщення можливо лише в судовому порядку шляхом подачі позову про визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням та зняття її з реєстраційного обліку. В судовому засіданні представник позивача, що діє на підставі доручення для надання безоплатної вторинної правової допомоги від 17.07.2017 року, підтримав позовні вимоги повністю. Відповідач у судове засідання не з'явився, про місце, дату та час судового засідання був повідомлений згідно ч. 9 ст. 74 ЦПК України через оголошення в обласній суспільно-політичній газеті «Вісті Придніпров'я» №71 (1870) від 14.09.2017 року, від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, або заперечення на позов або заяви про визнання позову, про що суд вважає можливим на підставі ст. 224 ЦПК України ухвалити заочне рішення враховуючи наявні у справі докази, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Третя особа без самостійних вимог - Зеленогайська сільська рада Томаківського району Дніпропетровської області у своїй заяві просить розглянути справу за відсутності свого представника у судовому засіданні з урахуванням підстав для ухвалення відповідного рішення. Представник третьої особи - Томаківський районний сектор державної міграційної служби в Дніпропетровській області , будучи неодноразово повідомлений про розгляд справи в судове засідання не з'явився. Про причини неявки суд не повідомив, про що суд вважає можливим розглянути справу за його відсутності. Перевіривши матеріали справи, суд не вбачає підстав для відмови у задоволенні позову або таких, що порушують права, свободи чи інтереси інших осіб. За умовами ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ним зберігається жиле приміщення протягом 6 місяців. Якщо наймач або члени його сімї були відсутні з поважних причин понад 6 місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а вразі спору судом. Як розяснив Пленум Верховного Суду України в п. 10 постанови від 12.04.1985 року №2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», у справах про визнання наймача або члена його сімї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст. 71 ЖК України), необхідно зясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сімї тощо) суд може продовжити пропущений строк. Встановлено, що власником спірного житлового будинку по вул. Вишневій 59, с. Зелений Гай Томаківського району Дніпропетровської області є позивач, що підтверджується договором купівлі-продажу житлового будинку від 05.03.2012 року та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно реєстраційний №996037512254. Акт обстеження матеріально-побутових умов сім'ї складений комісією Зеленогайської сільської ради Томаківського району Дніпропетровської області вказує на те, що відповідач фактично не проживає у будинку, який належить позивачу. Отже, суд вважає, що в даному випадку існують підстави згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України відповідач втратив право на користування житлом. Відповідно до статті 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" від 11 грудня 2003 року зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі остаточного рішення суду, зокрема, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою тощо. Виходячи зі змісту зазначеної норми права, поняття "зняття з реєстрації" нерозривно пов'язане з поняттям "житлові права" (право власності на житлове приміщення, право користування житловим приміщенням, визнання особи такою, що втратила таке користування, виселення із займаного приміщення та інше). Таким чином, як випливає із указаної норми, зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення суду виключно про: 1) позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) визнання особи безвісно відсутньою; 4) оголошення фізичної особи померлою. Виходячи з того, що Закон України від 11 грудня 2003 року "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов'язані із зняттям з реєстрації місця проживання, вбачається, що положення ст. 7 цього Закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов'язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання. Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред'явивши разом з тим одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою. Таким чином вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (ст.ст. 71, 72, 116, 156 ЖК України; ст. 405 ЦК України).

Outcome: approved