Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-31 00:00:00

05 грудня 2017 року АТ КБ "ПриватБанк" звернулося до суду із вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого, позивач посилається на те, що 07 серпня 2008 року між АТ КБ "ПриватБанк" та [PERSON] укладений кредитний договір № б/н, на підставі якого банк надав відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 2 500,00 грн., з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Зі своєї сторони, банк виконав всі умови підписаного договору, і надав [PERSON] кредит у зазначеному вище розмірі, однак, відповідач в порушення взятих на себе зобов`язань, своєчасно не сплачувала кредит та відсотки за користування кредитом, в результаті чого станом на 15 листопада 2017 року виникла заборгованість за кредитом у розмірі 27 896,44 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом у розмірі 2 182,26 грн., заборгованості з процентів за користування кредитом у розмірі 16 128,47грн., заборгованості за пенею у розмірі 8 019,21 грн., фіксованої частини штрафу у розмірі 250,00 грн. та процентної складової штрафу у розмірі 1 316,50 грн. Зазначену суму, а також судові витрати позивач просить стягнути з відповідача. Не погоджуючись із пред`явленим позовом, відповідач [PERSON] 21\~лютого 2018 року подала суду заяву про застосування строків позовної давності, оскільки кредитна картка була видана їй на три роки від дня укладання кредитного договору, а саме до 07 серпня 2011 року, а позивач звернувся до суду із позовом у 2017 році. Крім того, 25\~квітня 2018 року надала суду відзив на позовну заяву, в якому зазначила, що позивач не реагує не її звернення з приводу надання оригіналів документів, які підтверджують її заборгованість за кредитним договором, у зв`язку з чим заперечувала проти позовних вимог та справу просила розглядати за її відсутності (а.с. 59, 70-71). 23 червня 2018 року позивач АТ КБ "ПриватБанк" подав суду відповідь на відзив у якому посилався на те, що відповідач 07 серпня 2008 року підписала заяву № б/н, на підставі якої отримала кредит у розмірі 2 500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Банком суду надано належні та допустимі докази укладення з відповідачем кредитного договору та наявність у відповідача невиконаних кредитних зобов`язань, крім того заперечував проти посилання відповідача на відсутність доказів наявності заборгованості, оскільки надана виписка по рахунку відповідача має статус первинного документу. Разом з тим, відповідачу були добре відомі умови кредитного договору, оскільки вона певний час належним чином виконувала свої зобов`язання, а потім перестала цього робити, що стало підставою для звернення до суду (а.с. 79-81, 86-87). Ухвалою суду від 26 грудня 2017 року було відкрито провадження у справі (а.с. 42-43). Ухвалою суду від 12 грудня 2018 року було закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду по суті (а.с. 100). У судове засідання представник позивача не з`явився, але надав суду заяву, в якій просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити, не заперечував проти ухвалення заочного рішення (а.с. 38). Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилась, але надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності (а.с. 70-71). У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши зібрані письмові докази, дійшов такого висновку. У відповідності до ст. 509 ЦК України, 1. Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. 2. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. 3.\~Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності справедливості. Згідно до ст. 11 ЦК України, підставою для виникнення цивільних прав і обов`язків є договори. Згідно до ст. 1054 ЦК України, по кредитному договору банк надає грошові кошти позичальнику в розмірі і на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити відсотки за його користуванням. Судом встановлено, що Закрите акціонерне товариство "ПриватБанк", правонаступником якого за установчими документами визнається позивач, Акціонерне товариство "ПриватБанк" 07 серпня 2008 року відкрив [PERSON] рахунок на умовах договору, укладеного відповідно до ст.ст. 634, 1066 ЦК України в формі приєднання позичальником до "Умов та правил надання банківських послуг", та "Тарифами Банку", що викладені на банківському сайті, що обов`язкові для сторін згідно з ст.\~629 ЦК України, і підтверджується підписаною відповідачем заявою (а.с.\~14, 16-30). На цих умовах позивач зобов`язався виконувати розпорядження про перерахування і видачу відповідних сум з цього рахунка та проводити інші операції за рахунком, ініційовані [PERSON] згідно з п.\~1.14 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" за допомогою платіжної картки "Универсальная". При цьому, відповідно до п. 1.1.7.3 та п.\~1.1.7.11 Умов та правил надання банківських послуг картрахунки відкриті на невизначений строк, а договір діє на протязі 12\~місяців з моменту підписання, а якщо на протязі цього строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той самий строк. Установлено, що 05 грудня 2015 року [PERSON] зареєструвала шлюб із [PERSON] , після чого її прізвище було змінено на "Сулай" (а.с. 52). Позивач за цим договором згідно з ст.ст. 1054, 1056, 1069 ЦК України\~зобов`язався в майбутньому кредитувати рахунок під проценти за ставкою 43,20 % річних, встановивши кредитний ліміт на картку у сумі 2 500,00\~грн. Відповідач зобов`язався відповідно до умов надання кредиту за п. 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг використовувати і повернути банку кредит належним чином, сплативши проценти та інші платежі до 25 числа місяця, наступного за звітним, в якому здійснено платіж на користь відповідача, що він мав виконати згідно з\~ст. 526 ЦК України. При укладенні Договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно до якої, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його не виконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. У відповідності до ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу. Відповідно до ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Зобов`язання відповідача за укладеним договором щодо дотримання строків виконання відповідно до ст.ст.\~548,\~551 ЦК України\~забезпечені в п.\~2.1.1.7.6\~Умов та\~правилнадання банківських послуг штрафом. \~ \~ \~ \~ Разом з тим, згідно зі ст.\~256\~ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. За правилами ст.\~257\~ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ч. 1\~ст. 261 ЦК України\~за загальним правилом перебіг позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що наведені у ст.ст. 252-255 ЦК України. При цьому початок перебігу позовної давності пов`язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи -ст. 261 ЦК України, за змістом якої початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Відповідно до ч. 4\~ст. 267 ЦК України\~сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Судом встановлено, що термін дії кредитної картки "Универсальная" виданої на виконання умов кредитного договору №б/н від 07 серпня 2008 року закінчився у серпні 2011\~року\~(а.с. 54, 88). Позовна заява подана позивачем 05 грудня 2017 року\~(а.с. 2-4), тобто з порушенням строку позовної давності. Заперечуючи проти позову, відповідач [PERSON] просила застосувати наслідки спливу позовної давності. Відповідності до правової позиції, викладеній в постанові Верховного Суду України від 20 листопада 2013 року № 6-126цс13, яка відповідно дост. 3607 ЦПК України, є обов`язковою для всіх судів України, п. 7 ч. 11ст. 11 Закону України "Про захист прав споживачів", яким кредитодавцю забороняється вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув. Крім того, згідно з п. 31 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" № 5 від 30 березня 2012 року зазначено, що враховуючи положення пункту 7 частини тринадцятої статті 11 Закону України "Про захист прав споживачів", суди мають виходити з того, що у спорах щодо споживчого кредитування кредитодавцю забороняється вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув. У зв`язку із цим позовна давність за позовом про повернення споживчого кредиту застосовується незалежно від наявності заяви сторони у спорі. Таким чином, суд приходить до переконання, що відповідач [PERSON] має перед позивачем заборгованість за кредитним договором №б/н від 07 серпня 2008 року, проте в задоволенні позову АТ КБ "ПриватБанк" належить відмовити з причин пропуску строку позовної давності. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.\~ На підставі викладеного,

Outcome: dismissed