Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-11 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. Вимоги позову обґрунтовує тим, що між нею та відповідачем 27 липня 2001 року було укладено шлюб. Від шлюбу у них народилась дочка - [PERSON], [INFO]. Внаслідок того, що спільне життя сторін не склалось, сторони припинили підтримувати сімейні стосунки, вести спільне господарство та з липня 2015 року проживають окремо. За таких обставин шлюб існує формально, сім"я фактично розпалася і зберегти її неможливо. Крім того, у зв'язку з тим, що між відповідачем і позивачем не було досягнуто домовленості щодо способу та розміру утримання дитини, позивач просила суд стягувати з відповідача на її користь аліменти в розмірі 2500 грн. на утримання дитини, щомісячно, починаючи з дня подачі позову і до нею повноліття. В судовому засіданні позивач підтримала позовну заяву та просила суд винести рішення про задоволення позову. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, щодо розірвання шлюбу не заперечував, однак заперечував щодо стягнення з нього аліментів в розмірі 2500 грн., посилаючись на те, що дана сума завищена та не аргументована, погодився сплачувати аліменти в розмірі 400 грн. Дослідивши матеріали справи та обставини справи в їх сукупності, дослідивши письмові докази, заслухавши пояснення сторін, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні було встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 27 липня 2001 відділом реєстрації актів громадського стану Мінського районного управління юстиції у місті Києві, а/з № 842. Від шлюбу подружжя мають дочку - [PERSON], [INFO]. Подружнє життя не склалось, причиною розірвання шлюбних відносин стало те, що шлюбно-сімейні стосунки сторони не підтримують, спільне господарство не ведуть, проживають окремо, при цьому зберегти сім'ю та відновити свої стосунки як позивач, так і відповідач не бажають. З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що сім'я фактично розпалась та зберегти її неможливо, оскільки збереження сім'ї призведе до порушення інтересів кожного з подружжя, тому є наявні підстави для розірвання шлюбу. Щодо позовних вимог про стягнення аліментів, судом встановлено наступне. При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, передбачені ст. 182 СК України, а саме: - стан здоров"я та матеріальне становище дитини; - стан здоров"я та матеріальне становище платника аліментів; - наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; - інші обставини, що мають істотне значення. Згідно зі ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.ст.182,183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом, та за жодних обставин мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до вимог ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Згідно зі ст.191 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову до досягнення дитиною повноліття. Суд, вирішуючи питання про стягнення аліментів на користь позивача на утримання дитини, керується загальними принципами, за якими стягнення аліментів не повинно погіршувати становище іншого порівняно із становищем одержувача аліментів. Відповідно до постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів "вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен враховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення." Посилання відповідача на те, що він не відмовляється від утримання дитини, однак надавати матеріальну допомогу буде по - можливості та в розмірі 400 грн., суд сприймає критично, оскільки відповідач не має своєї точки зору щодо адекватного прожиткового мінімуму. Суд звертає також увагу на те, що відповідач є працездатним, інших дітей чи непрацездатних дружини, батьків на своєму утриманні не має. Суд дійшов висновку про доцільність визначення розміру аліментів на утримання дитини в твердій грошовій сумі з урахуванням потреб дитини і можливостей батька. Враховуючи викладене, стягненню на утримання дитини підлягають аліменти в розмірі 800 грн., щомісячно до досягнення нею повноліття. Позивач не позбавлена можливості у разі зміни матеріального стану відповідача звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів, а також про стягнення додаткових витрат, пов'язаних із необхідністю придбання ліків та забезпечення літнього відпочинку дитини у санаторно-курортних закладах для оздоровлення дитини. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial