Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-05 00:00:00

ПАТ "Полтава-банк" звернулося до Зіньківського районного суду Полтавської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. З позову вбачається, що між ПАТ "Полтава-банк" та відповідачем по справі [PERSON] було укладено кредитний договір № KR02-6893000-0000021 від 26.06.2014 року на відкриття карткового рахунку та обслуговування кредитної картки. Згідно п.1.2 Договору банк надав позичальнику відкличний кредитний ліміт у розмірі 10000,00 гривень. Посилаючись на те, що відповідач свої зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконує і погашення боргу не здійснює, позивач звернувся з позовом до суду і просив розірвати кредитний договір № KR02-6893000-0000021 від 26.06.2014 року та стягнути із [PERSON] 10023,30 грн. заборгованості та 243,60 грн. судового збору. В судове засіднання з"явився представник Публічного акціонерного товариства "Полтава-банк", позов підтримав в повному обсязі, відповідач, [PERSON] позов визнала повністю. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Оскільки відповідач визнав позовні вимоги і вони знайшли своє повне підтвердження в судовому засіданні, суд приймає вказане визнання позову, оскільки такі дії відповідача не суперечать закону та не порушують права, свободи чи інтереси інших осіб, тому, відповідно до вимог ч. 4 ст. 174 ЦПК України, суд вважає, що вказані позовні вимоги є цілком доведеними, обґрунтованими і підлягають задоволенню у вказаному обсязі. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, відповідача [PERSON], дослідивши та проаналізувавши наявні матеріали справи та давши їм належну оцінку, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Частиною 3 ст. 10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до ст.. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цивільно-процесуального кодексу України. Відповідно ст. 213 ЦПК України, - рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Як передбачено нормою ст. 2 ЦПК України, - цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу та Закону України "Про міжнародне приватне право". Якщо міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, передбачено інші правила, ніж встановлені цим Кодексом, застосовуються правила міжнародного договору. Провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Закон, який встановлює нові обов'язки, скасовує чи звужує права, належні учасникам цивільного процесу, чи обмежує їх використання, не має зворотної дії в часі. Згідно зі статтями 1050, 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, установлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит (грошові кошти у такій сумі, що була передана йому позикодавцем) та сплатити проценти. У разі прострочення повернення чергової частини кредиту позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів. Незважаючи на неодноразові звернення Позивача, заборгованість Відповідача по Кредитному договору до цього часу не погашена. Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання. Згідно ст.1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику ( грошові кошти у такій самій сумі, що була передана йому позикодавцем) у строк та порядку, що встановлений договором. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Згідно ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк для його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Стаття 525 Цивільного Кодексу України не допускає відмови в односторонньому порядку від виконання зобов'язань по договору. Згідно ст. 634 ЦК України передбачено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору вцілому. Згідно ст. 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду. Відповідно до умов кредитного договору та ст.1050 ЦК України кредитор має право достроково вимагати погашення заборгованості позичальника за кредитом, включаючи нараховані відсотки за користування кредитом та штрафні санкції, у випадку порушення строків повернення кредиту, сплаті відсотків за кредит. Відповідно до ч.2 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Згідно ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Відповідно до п. З ст. 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. За загальним правилом частини першої статті 624 ЦК України неустойка підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків (штрафна неустойка). Згідно з частиною другою статті 551 ЦК України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Згідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив зобов'язання якщо він не виконав його у строк, встановлений договором. В ст. 629 ЦК України вказано, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Сторонами узгоджено рекомендований графік платежів, згідно з яким зазначено розмір щомісячного платежу - починаючи з серпня місяця 2008 року по 7.08.2009 року включно. Судом встановлено, що 26 червня2014 року між ПАТ "Полтава-банк" в м.Зіньків та [PERSON] було укладено договір № KR02-6893000-0000021 на відкриття карткового рахунку та обслуговування кредитної картки від ПАТ "Полтава-банк". Згідно п. 1.2 Договору банк надав відповідачці відкличний кредитний ліміт у розмірі 10000,00 грн.. Процентна ставка за користування кредитним лімітом встановлена в розмірі 36% річних з суми фактичної заборгованості та процентна ставка за користування несанкціонованим овердрафтом встановлюється згідно затверджених тарифів банку. тариф зняття готівки в банкоматах та в пунктах видачі готівки ПАТ "Полтава-банк" складає: від 501,00 грн. 3% від суми зняття; до 500,00 грн. згідно додатку тарифів 1, від суми зняття та списується з рахунку клієнта в момент проведення операції, оплата товарів, послуг на будь-яких терміналах - безкоштовна (п. 1.3 договору). Банком встановлене мінімальне обов"язкове погашення в розмірі 7,0% від заборгованості на кінець попереднього місяця. У щомісячне погашення включаються і нараховані відсотки. (п.1.4 Договору). Згідно п. 3.1.1 Договору клієнт зобов"язаний неухильно дотримуватись всіх положень та виконувати правила видачі та користування платіжними картками цього договору. Згідно з п.3.1.2 договору № KR02-6893000-0000021 від 26.06.2014 року на відкриття карткового рахунку та обслуговування кредитної картки від ПАТ "Полтава-банк" клієнт зобов"язаний здійснювати погашення обов"язкових мінімальних платежів не пізніше останнього робочого банківського дня місяця, наступного за розрахунковим. На підставі п.4.1 договору [PERSON] відповідає перед банком по зобов"язаннях, що виникають згідно умов цього договору, всім належним позивачльнику майном, майновими правами та коштами на які може бути звернене стягнення в порядку, згідно чинного законодавства України. Пунктом 5.6 договору передбачено, що погашення 7% від загальної суми витрачених коштів проводиться з 1 по останній робочий банківський день місяця, наступного за місяцем, в якому зняті гроші або куплений товар. У щомісячне погашення включаються і нараховані відсотки. Відповідно до п. 5.8 договору на відкриття карткового рахунку та обслуговування кредитної картки ПАТ "Полтава-банк" у випадку несплати клієнтом в строк останнього робочого банківського дня місяця, що слідує за розрахунковим, частини кредиту, що входить до обов"язкового мінімального платежу зазначеного в п.1.4, банк нараховує 50% річних за користування несплаченим обов"язковим мінімальним платежем на суму фактичної простроченої заборгованості з дати її виникнення по день погашення. Згідно пункту 5.11 договору, при виникненні недозволеного кредиту (овердрафту), банк додатково до нарахованих відсотків за користування кредитом, нараховує відсотки за користування недозволеним кредитом (овердрафтом) на суму виниклого недозволеного кредиту (овердрафту) з дати його виникнення по день погашення. Пунктом 7.2 договору передбачено право на розірвання (припинення) дії договору мають обидві сторони, а строк його розірвання (припинення) настає тільки тоді, коли виконанні всі зобов"язання, що випливають з умов цього договору, всі картки повернені в банк і поставлені в Стоп-лист. Банк зберігає за собою право розірвати (припинити) договір, згідно встановленого договором та чинним законодавством України порядку, якщо клієнт не виконує умови договору. Всі суми, що підлягають відшкодуванню одній чи іншій стороні за умови розірвання договору, відшкодовуються в повному обсязі. [PERSON] не виконує зобов"язання по кредитному договору № KR02-6893000-0000021 від 26.06.2014 року на відкриття карткового рахунку та обслуговування кредитної картки від ПАТ "Полтава-банк", сума боргу по тілку кредиту та відсотки за користування кредитом не сплачує, в зв"язку з чим її заборгованість перед ПАТ "Полтава-банк", станом на 14 жовтня 2014 року, складає 10023 гривні 30 копійок, а саме: - прострочена заборгованість по тілу кредиту - 8813,20 грн.; - прострочені відсотки - 1210,10 грн. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов"язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст. 610 ЦК України порушення зобов"язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов"язання. [PERSON] порушила зобов"язання, що призвело до настання правових наслідків, встановлених договором або законом, вказаних у ст. 611 Цивільного кодексу. Згідно ст. 651 ЦК України договір можебути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї зі сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Невиконання відповідачкою умов кредитного договору є істотним порушенням, адже ПАТ "Полтава-банк" не отримало відсотки, на які розраховувало, згідно умов кредитного договору. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. На підставі того, що відповідач повністю визнав позовні вимоги та розрахунок заборгованості за договором № KR02-6893000-0000021 від 26.06.2014 року, спричинений неналежним виконанням зобов'язань, суд приходить до переконання про необхідність задоволення позовних вимог. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, якщо позов задоволено повністю, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Позивачем по справі було понесено судові витрати по сплаті судового збору в сумі 243 грн.60 коп. (а.с.1). На підставі викладеного та

Outcome: approved