Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача Веселинівської селищної ради про захист свободи думки і слова, вільне вираження своїх поглядів і переконань та стягнення моральної/немайнової/ шкоди. В позовній заяві вказав, що в листопаді 2014 року Веселинівська селищна рада звернулася до суду з позовом про захист честі, гідності та ділової репутації, оскільки він надав прокурору Веселинівського району інформацію про неправомірність дій працівників КП "Новий ринок" засновником якого є Веселинівська селищна рада. У задоволені позову було відмовлено. Вважає, що головною метою подання відносно нього позову було його залякування з метою припинення ним активного захисту своєї громадської позиції. Окрім того, неправомірними діями відповідача, щодо порушення його права на вільне вираження своїх поглядів і переконань, повагу честі та гідності йому була завдана моральна шкода, яка полягає у душевних стражданнях, які він зазнав після отримання позовної заяви та приниження його честі та гідності відповідачем. Просить визнати недостовірним твердження відповідача, що звернення громадянина до правоохоронного органу із повідомленням про недодержання законів посадовими або службовими особами селищної ради порушує особисті немайнові права, зокрема ганьбить честь, гідність, а також завдає шкоди діловій репутації Веселинівської селищної ради, стягнути з відповідача на його користь моральну / немайнову/ шкоду в сумі 20 000 грн. та судові витрати. В судовому засідання позивач позов підтримав в тому ж обсязі і з тих же підстав і зокрема зазначив, що відповідач звернувся з вказаним позовом безпідставно, чим спричинив йому моральну/немайнову/ шкоду в наслідок чого він переніс нервові потрясіння та погіршився стан його здоров'я. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав і зокрема зазначив, що причиною звернення з позовом до суду було захист честі та гідності Веселинівської селищної ради, оскільки [PERSON] звернувся до прокуратури з інформацією про неправомірність дій працівників КП "Новий ринок", зокрема, що працівники підприємства незаконно привласнюють кошти за стоянку автомобілів на території прилеглій до КП "Новий ринок". Після отримання такої інформації Веселинівським РВ УМВС України було відкрито кримінальне провадження за фактом привласнення дирекцією КП "Новий ринок" коштів за паркування автомобілів, яке в подальшому було закрито на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України. Крім того було проведено позапланову виїзну ревізію фінансово-господарської діяльності підприємства, якою було встановлено лише порушення у веденні бухгалтерського обліку. Просить відмовити в задоволенні позову. Суд, заслухавши позивача [PERSON] та представника відповідача Румянцева О.В., дослідивши матеріали справи в межах заявлених вимог та доведених обставин приходить до переконання, що позов не підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що Веселинівська селищна рада є засновником Комунального підприємства " Новий ринок "/рішення ради від 12.07. 2000 року №2/ Органом управління є виконавчий комітет Веселинівської селищної ради. В листопаді 2014 р. Веселинівська селищна рада звернулася до суду з позовом про захист честі, гідності та ділової репутації. Приводом звернення стала надана інформація [PERSON] прокурору Веселинівського району про неправомірність дій працівників КП "Новий ринок". По даному факту було відкрито кримінальне провадження за фактом привласнення дирекцією КП " Новий ринок " коштів за паркування автомобілів на прилеглій території за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 191 КК України. 22.09. 2014 року слідчим Веселинівського РВ УМВС України винесено постанову про закриття кримінального провадження на підставі п.2 ч.1 ст .284 КПК України. При проведені позапланової ревізії Вознесенською об'єднаною державною інспекцією Державної фінансової інспекції в Миколаївській області було встановлено, що плата за стоянку автомобілів на прилеглій території КП " Новий ринок " справляється з порушенням Правил паркування транспортних засобів, затверджених Постановою КМУ № 1342 від 03.12. 209 року та вимогам Податкового кодексу. Рішенням Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 23 грудня 2014 року відмовлено в задоволені позову. Позивач звернувся до суду і вважає, що звернення його до правоохоронного органу із повідомленням про недодержання законів посадовими особами Веселинівської селищної ради не порушує особисті немайнові права та не завдає шкоди діловій репутації Веселинівської селищної ради. Згідно ст. 34 Конституції України кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань. Статтею 55 Конституції України гарантовано, що кожен громадянин має право звернутись до суду за захистом прав і свобод, якщо ці права чи свободи порушені або порушуються, створено чи створюються перешкоди для їх реалізації, мають місце інші ущемлення прав та свобод Відповідно ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції та законів України, не посягати на права і свободи , честь і гідність інших людей. Право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань відповідає обов2язок не поширювати про особу недостовірну інформацію та таку, що ганьбить її гідність, честь чи ділову репутацію. Статтею 270 ЦК України встановлено, що відповідно до Конституції України фізична особа, зокрема має право на повагу до гідності та честі. Європейський суд наполягає, що свобода вираження поглядів становить одну з основних підвалин демократичного суспільства і одну з принципових умов його прогресу і самореалізації кожної особи та робить розрізнення між твердженнями факту та оціночними судженнями( справа "Лінгенс проти Австрії"). Звернення Веселинівської селищної ради до суду розцінюється судом як оціночне судження і не носить стверджувальний характер. Право висловлювати судження, оцінки , думки закріплено у ст. 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства і гарантоване ст. 34 Конституції України. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у своїй постанові №1 від 27 лютого 2009 року "Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи" чинне законодавство не містить визначення понять гідності, честі чи ділової репутації, оскільки вони є морально-етичними категоріями й одночасно особистими немайновими правами, яким закон надає значення самостійних об'єктів судового захисту. Згідно ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовуються особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно ч.3 ст. 10 ЦПК України та ч.1,4 ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх позовних вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 31 цього Кодексу. Тобто, сторони мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. На підставі викладеного , суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову. Крім того [PERSON] не надав суду жодних доказів, які б свідчили про порушення його не майнових прав відповідачем, а тому на думку суду Веселинівська селищна рада жодним чином не порушила права [PERSON], а лише скористалася своїм Конституційним правом на звернення до суду, тому позовні вимоги не підлягають задоволенню. На підставі, викладеного

Outcome: dismissed