Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-16 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з зазначеним позовом до відповідача, мотивуючи свої вимоги тим, що з 22 вересня 2009 року згідно договору купівлі-продажу нерухомого майна вона є власницею ? частини житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель по [ADDRESS] в м. Лебедині Сумської області. Власником іншої частини домогосподарства є відповідач. Згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯМ № 376615 сторонам на праві власності належить по ? частині земельної ділянки по [ADDRESS] м. Лебедина Сумської області. Проте, після придбання позивачкою частини житлового будинку, між сторонами стали виникати суперечки стосовно користування домогосподарством, а на пропозицію щодо розподілу спільного майна в досудовому порядку вона отримала відмову. Тому позивачка звернулася до суду та просила виділити їй в натурі ? частину житлового будинку під літ. "А", веранди під літ. "а", веранди під літ. "а2" (площею 16,1 кв.м.), сараю цегляного під літ. "Ж", які розташовані по [ADDRESS] в. Лебедині Сумської області та стягнути з відповідача на її користь понесені судові витрати по справі. В судовому засіданні позивачка уточнила свої позовні вимоги і просила застосувати при поділі майна перший варіант, визначений висновком судової будівельно-технічної експертизи 1238/1239 від 31.10.2014 року, виділивши їй кухню площею 9,7 м2 , житлові кімнати площею 4,0 м2, 15,7 м2, 9,1 м2, 10,2 м2 та стягнути з відповідача грошову компенсацію вартості домоволодіння у розмірі 36 017 грн., мотивуючи це тим, що цей варіант відповідає практиці використання надвірних побудов, яка склалася між сторонами на час виникнення спору - оскільки відповідач користується сараєм під літ "Ж". Сарай розташований на спільній земельній ділянці, в 2014 році вона дала згоду відповідачеві на будівництво цього сараю і вважає, що він входить до складу спільного майна. Відповідач та його представник в судовому засіданні позов не визнали, мотивуючи свої заперечення тим, що відповідач проживає за вказаною адресою більш тривалий проміжок часу ніж позивачка і з 1977 року здійснював добудови до житлового будинку та споруджував надвірні будівлі. Так, в порядку, передбаченому чинним законодавством ним побудовані і введені в експлуатацію веранда а-1, сіни, сарай під літ. "Ж", а 12.02.2014 року здійснено державну реєстрацію права власності на зазначене майно. Тому вони вважають, що веранда а-1, сіни та сарай під літ. "Ж" є особистою власністю відповідача і поділу не підлягають. Крім того, представник відповідача послалась на те, що експертом при здійсненні судової будівельної експертизи було порушено вимоги чинного законодавства і невірно визначено розмір грошової компенсації власнику, частка якого є меншою від ідеальної частки; не враховано наявності декларацій щодо збудованих відповідачем веранд а-1, а-3 та сараю під літ. "Ж" та зараховано до майна, яке підлягає розподілу не тільки основну частину житлового будинку, а й площі прибудов, надбудов і веранд. Також вона мотивувала свої заперечення тим, що позивачка вже зверталась до суду з аналогічним позовом, за цим позовом ухвалено судове рішення, яке набрало законної сили. Представники третіх осіб судовому засідання проти розподілу майна і задоволення позовних вимог не заперечили, послались на розсуд суду. Допитана в судовому засіданні судовий експерт [PERSON] показала суду, що при здійсненні судової будівельно-технічної експертизи дослідила всі матеріали цивільної та інвентарної справ, повністю дотримувалась вимог чинного законодавства, зокрема при визначенні вартості компенсації відповідно роз"яснень Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 04.10.91 р. застосувала ринкову вартість нерухомого майна, а веранди вважає спільним майном і вчинила їх розподіл, поскільки це не суперечить вимогам Інструкції щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об"єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства № 55 від 18.06.2007 року та додатків до цієї інструкції, які забороняють не розподіляти приміщення веранд та інших прибудов і надбудов, а враховувати їх площі для визначення частки кожного співвласника в основній частині житлового будинку. З паспорта (а.с. 5 т.1), дослідженого в судовому засіданні вбачається, що позивачкою є [PERSON] [INFO]. З договору, технічного паспорта, витягу, державного акта та списку (а.с. 6-12, 171-172), досліджених в судовому засіданні вбачається, що [PERSON] та [PERSON] є співвласниками будинку, надвірних споруд та земельної ділянки площею 0,0939 га, розташованих по [ADDRESS] в м. Лебедині. З рішення (а.с. 13 - 15 т.1), дослідженого в судовому засіданні вбачається, що Лебединським районним судом 15.02.2013 року в задоволенні позовної заяви [PERSON] до [PERSON], третя особа - КП "БТІ виконкому Лебединської міськради" про визнання права власності на нерухоме майно - сарай, що значиться під літерою "Б" на плані домогосподарства; літню кухню, що значиться під літерою "Б-1"; веранду, що значиться під літерою "а-1"; веранду, що значиться під літерою "а-3"; та веранду (сіни), що значиться під літерою "а-4" і розташовані по [ADDRESS] в м. Лебедині відмовлено. З рішення та матеріалів справи № 2/580/2/13 (а.с. 16-17, 179-180 т.1), досліджених в судовому засіданні вбачається, що Лебединським райсудом 04.06.2013 року виділено [PERSON] із майна, що знаходиться у спільній сумісній власності сторін і розташоване по [ADDRESS] в м. Лебедині цегляний сарай під літ. "Б", веранду під літ. "а2" (площею 4,2 кв.м.), льох під літ. "п/г", ? частину воріт під № 1, ? частину огорожі під № 2, а всього на суму 11 812,5 грн., що становить 49/100 частин. Залишено [PERSON] із зазначеного майна веранду під літ. "а", літню кухню під літ. "Б1", ? частину воріт під № 1, ? частину огорожі під № 2, а всього на суму 12 284,5 грн., що становить 51/100 частини. З рішення, ухвали та матеріалів справи № 2/580/31/14 (а.с. 29-31, 51-52 т.1), досліджених в судовому засіданні вбачається, що Лебединським райсудом 11.04.2014 року в задоволенні позовної заяви [PERSON] до [PERSON], третя особа - КП "БТІ виконкому Лебединської міськради" про поділ житлового будинку по [ADDRESS] в м. Лебедині, виділення їй кухні 1-2 площею 9,7 м2, житлової кімнати 1-3 площею 4,0 м2, житлової кімнати 1-4 площею 15,7 м2, житлової кімнати 1-5 площею 9,1 м2, житлової кімнати 1-2 площею 10,2 м2 та стягнення з відповідача компенсації у розмірі 9 983 грн. 50 коп. відмовлено в зв"язку з необгрунтованістю. З договору (а.с. 42, 161 т.1), дослідженого в судовому засіданні вбачається, що згідно договору про уточнення ідеальних долей від 04.03.1977 року [PERSON] та [PERSON] належить 1/2 частина будинку та надвірних побудов, розташованих по [ADDRESS] в м. Лебедині по [ADDRESS] в м. Лебедині. В подальшому ? частина будинку, що належала [PERSON] перейшла [PERSON] згідно договору дарування від 18.06.2002 року. З декларацій (а.с. 43-46, 173-178 т.1), досліджених в судовому засіданні вбачається, що відповідачем 27.01.2014 року заявлено про готовність до експлуатації споруджених ним по [ADDRESS] в м. Лебедині веранди під літ а-1 і сіней, що добудовані до неї, а 19.12.2013 року заявлено про готовність до експлуатації сарая під літ "Ж". З будівельного паспорта та заяви (а.с. 69-70), досліджених в судовому засіданні вбачається, що [PERSON] 11.07.2013 року дав згоду [PERSON] на будівництво добудови до житлового будинку по [ADDRESS] в м. Лебедині (яка не завершена на час розгляду спору). З висновку судової будівельно-технічної експертизи (а.с. 107-126 т.1) дослідженого в судовому засіданні вбачається, що до складу домогосподарства по [ADDRESS] в м. Лебедині станом на 07.10.2013 року входять: житловий будинок літ "А-І" площею 114,5 кв.м., веранди: "а" площею 6,4 кв. м., "а1" площею 5,3 кв.м., "а2" площею 4,2 кв.м., "а3" площею 16,1 кв.м., погріб, сараї Б,Б1,Ж, ворота №1, огорожа №2. До складу житлового будинку входять: квартира № 1 - кухня 1-2 площею 9,7 кв.м., житлова кімната 1-3 площею 4,0 кв.м., житлова кімната 1-4 площею 15,7 кв.м., житлова кімната 1-5 площею 9,1 кв.м.; квартира № 2 - кухня 2-2 площею 8,6 кв.м.; житлова кімната 2-3 площею 9,8 кв.м., житлова кімната 2-4 площею 16,7 кв.м., житлова кімната 2-5 площею 14,5 кв.м.; квартира № 3 - житлова кімната 3-2 площею 10,2 кв.м. В межах позовних вимог [PERSON] поділу підлягають: житловий будинок літ "А-І" , веранди: "а", "а2" та сарай Ж. Розподіл домоволодіння згідно ідеальних часток співвласників є неможливим, проте існує 2 варіанти розподілу домоволодіння з відступом від ідеальних часток та з визначенням розміру грошової компенсації співвласникові, частка якого після розподілу буде меншою за ідеальну. Варіант № 1 розподілу домоволодіння передбачає, що: Співвласнику № 1 в житловому будинку літ "А-І" виділяються - кухня 1-2 площею 9,7 кв.м., житлова кімната 1-3 площею 4,0 кв.м., житлова кімната 1-4 площею 15,7 кв.м., житлова кімната 1-5 площею 9,1 кв.м., житлова кімната 3-2 площею 10,2 кв.м. Загальна площа становить 48,7 кв.м., загальна вартість - 22 830 грн. Всього він отримує будівель на суму 22 830 грн. Частка даного співвласника складе 31/100, замість ? частини. Співвласнику № 2 в житловому будинку літ "А-1" виділяється веранда 2-1 площею 16,1 кв.м., кухня 2-2 площею 8,6 кв.м.; житлова кімната 2-3 площею 9,8 кв.м., житлова кімната 2-4 площею 16,7 кв.м., житлова кімната 2-5 площею 14,5 кв.м., веранда 2-6 площею 5,3 кв.м. Загальна площа становить 71 кв.м., загальна вартість - 45 631 грн. В надвірних спорудах виділяється сарай під літ. "Ж" загальною вартістю 4 684 грн. Всього він отримує будівель на суму 50 315 грн. Частка даного співвласника складе 69/100, замість ? частини. Співвласнику № 2 необхідно виплатити на користь співвласника № 1 36 017 грн. Варіант № 2 розподілу домоволодіння передбачає, що: Співвласнику № 1 в житловому будинку літ "А" виділяється кухня 1-2 площею 9,7 кв.м., житлова кімната 1-3 площею 4,0 кв.м., житлова кімната 1-4 площею 15,7 кв.м., житлова кімната 1-5 площею 9,1 кв.м., житлова кімната 3-2 площею 10,2 кв.м. Загальна площа становить 48,7 кв.м., загальна вартість - 22 830 грн. В надвірних спорудах йому виділяється сарай під літ. "Ж" загальною вартістю 4 684 грн. Всього він отримує будівель на суму 27 514 грн. Частка даного співвласника складе 38/100, замість ? частини. Співвласнику № 2 в житловому будинку літ "А" пропонується виділити веранду 2-1 площею 16,1 кв.м., кухню 2-2 площею 8,6 кв.м.; кухню 2-3 площею 9,8 кв.м., житлову кімнату 2-4 площею 16,7 кв.м., житлову кімнату 2-5 площею 14,5 кв.м., веранду 2-6 площею 5,3 кв.м. Загальна площа становить 71 кв.м., загальна вартість - 45 631 грн. Всього він отримує будівель на суму 45 631 грн. Частка даного співвласника складе 62/100, замість ? частини. Співвласнику № 2 необхідно виплатити на користь співвласника № 1 23 740 грн. Приведені варіанти розподілу не потребують виконання робіт по переобладнанню житлового будинку. У варіантах поділу необхідно обладнати квартири № 1 та № 2 самостійними інженерними системами електропостачання, газопостачання, опалення, водопостачання. Розподіл горищного приміщення виконувати згідно лінії розподілу житлового будинку без улаштування перегородок. З витягу та плану (а.с. 162-163 т.1), досліджених в судовому засіданні, вбачається, що 11.08.1970 року відповідач отримав дозвіл міськвиконкому на будівництво веранди а-3, яка була споруджена до 14.09.1992 року. З будівельного паспорта, рішення, дозволу та плану (а.с. 164-167 т.1), досліджених в судовому засіданні, вбачається, що 13.03.1991 року відповідач отримав дозвіл міськвиконкому на будівництво веранди а-1, розміром 5,5 Х 3 м., яка повинна була бути спорудженою до 13.03.1992 року. З будівельного паспорта, схеми та заяви (а.с. 168-170 т.1), досліджених в судовому засіданні, вбачається, що [PERSON] 11.07.2013 року дала згоду [PERSON] на будівництво сараю "Ж" по [ADDRESS] в м. Лебедині. З державного акту (а.с. 171-172 т.1), дослідженого в судовому засіданні, вбачається, що власниками земельної ділянки по [ADDRESS] в м. Лебедині є [PERSON] та [PERSON], по ? частині кожен. З журналу (а.с. 205-206 т.1), дослідженого в судовому засіданні, вбачається, що під час розгляду цивільної справи № 580/2511/13-ц 11.04.2014 року свідки [PERSON] та [PERSON] показали суду, що веранди а-1, а-3 по [ADDRESS] в м. Лебедині були збудовані до 1992 року. З технічного паспорту (а.с. 215-218 т.1), дослідженого в судовому засіданні, вбачається, що веранди а-1, а-3 по [ADDRESS] в м. Лебедині були збудовані до 1992 року. З квитанцій (а.с. 242-243 т.1), досліджених в судовому засіданні, вбачається, що [PERSON] 24.09.2014 року сплатила 3 690 грн. за проведення судової будівельно-технічної експертизи. З витягу (а.с. 8-9 т.2), дослідженого в судовому засіданні, вбачається, що [PERSON] є власником ? частини погребу під літ. "п/г", веранди під літ. "а", веранди під літ. "а1", веранди під літ. "а2", веранди пі літ. "а3", сараю під літ. "Б", літньої кухні під літ. "Б1", сараю під літ. "Ж", воріт № 1, огорожі № 2, розташованих по [ADDRESS] в м. Лебедині Сумської області. З висновку (а.с. 11, т. 2), дослідженого в судовому засіданні вбачається, що міжвідомча комісія виконавчого комітету Лебединської міськради вважає, що запропоновані судовою будівельно-технічною експертизою варіанти розподілу житлового будинку по [ADDRESS] в м. Лебедині відповідають будівельним, протипожежним та санітарним нормам і вимогам. З інвентарної справи № 1763, дослідженої в судовому засіданні, вбачається, що в домогосподарстві по [ADDRESS] станом на 10.11.2011 року знаходились: житловий будинок, позначений на плані господарства під літерою "А", сарай цегляний під літ. "Б", літня кухня під літ. "Б1", сарай під літ. "Д", навіс під літ. "Є"; огорожа під літ. "№ 1- 2". Вислухавши сторони, представників третіх осіб та експерта, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява обґрунтована, позовні вимоги витікають з цивільних правовідносин, пов"язаних з поділом спільного нерухомого майна і підлягають до задоволення, так як в судовому засіданні було встановлено, що позивачка з 22.09.2009 року є власницею ? частини житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель, розташова-них по [ADDRESS] в м. Лебедині, власником іншої частини яких є відповідач. Крім того, сторонам на праві власності належить по ? частині земельної ділянки за тією жє адресою. Після придбання позивачкою частини житлового будинку між сторонами стали виникати суперечки стосовно права власності на спільне майно, рішенням Лебединського райсуду від 04.06.2013 року частину будівель та прибудов поділено між співвласниками, а питання розподілу іншої частини спільного майна в досудовому порядку сторони не вирішили, внаслідок чого позивачка 07.07.2014 року звернулася до суду з позовом і просила виділити їй ? частину спільного майна, до якого входять цегляний сарай, який зазначено під літ. "Ж" на плані домогосподарства та житловий будинок, який зазначено під літ. "А-І" і який складається з наступних приміщень: Квартира 1 : кухня 1-2 площею 9,7 кв.м., житлова кімната 1-3 площею 4,0 кв.м., житлова кімната 1-4 площею 15,7 кв.м., житлова кімната 1-5 площею 9,1 кв.м. Квартира 2: кухня 2-2 площею 8,6 кв.м.; житлова кімната 2-3 площею 9,8 кв.м., житлова кімната 2-4 площею 16,7 кв.м., житлова кімната 2-5 площею 14,5 кв.м., веранда 2-6 площею 5,3 кв.м., веранда 2-1 площею 16,1 кв.м. Квартира 3 : житлова кімната 3-2 площею 10,2 кв.м. Відповідно практики використання надвірних побудов, яка склалася між сторонами на час виникнення спору сараєм під літ. "Ж" користується відповідач. Згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи розподіл домоволодіння по [ADDRESS] в м. Лебедині згідно ідеальних часток співвласників є неможливим, проте існує 2 варіанти розподілу домоволодіння з відступом від ідеальних часток та з визначенням розміру грошової компенсації співвласникові, частка якого після розподілу буде меншою за ідеальну. Зазначені варіанти відповідають будівельним, протипожежним та санітарним нормам і вимогам. Вказані обставини встановлені з пояснень представників сторін, показів експерта і матеріалів справи, досліджених в судовому засіданні. Згідно вимог ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Згідно вимог ст. 355-357 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Співвласник житлового будинку, іншої будівлі, споруди може зробити у встановленому законом порядку за свій рахунок добудову (прибудову) без згоди інших співвласників, якщо це не порушує їхніх прав. Така добудова (прибудова) є власністю співвласника, який її зробив, і не змінює розміру часток співвласників у праві спільної часткової власності. Згідно вимог ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Згідно п.6 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 04.10.91 р. "Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок" виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю можливий, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири. В спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності. Якщо виділ технічно можливий, але з відхиленням від розміру часток кожного власника, суд з врахуванням конкретних обставин може провести його зі зміною у зв"язку з цим ідеальних часток і присудженням грошової компенсації учаснику спільної власності, частка якого зменшилась. Розмір грошової компенсації визначається за угодою сторін, а при відсутності такої угоди - судом по дійсній вартості будинку на час розгляду справи. Під дійсною вартістю будинку розуміється грошова сума, за яку він може бути проданий у даному населеному пункті чи місцевості. З п. 3.4 Інструкції щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об"єктів нерухомого майна", затвердженої наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства № 55 від 18.06.2007 року та додатку № 3 до неї вбачається, що при розрахунку частки кожного співвласника в будинку необхідно визначити всю внутрішню площу будинку, а також площу, яка належить кожному співвласнику окремо, без врахування площ прибудов, надбудов, веранд, тамбурів, тощо. Суд бере до уваги, що згідно вимог ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюються на засадах змагальності сторін і кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень та вважає, що в судовому засіданні позивачкою було доведено, що вона є співвласником домогосподарства, розташованого по [ADDRESS] м. Лебедина Сумської області, їй належить право власності на ? частину житлового будинку під літ. "А-1" з прибудованими верандами та цегляного сараю під літ. "Ж", які розташовані за вказаною адресою і вказані будівлі можуть бути розподіленими з відступом від ідеальних часток. Вказані обставини на думку суду стверджуються не тільки поясненями позивачки, а й показами експерта, інвентарною справою домоволодіння по [ADDRESS] в м. Лебедині) та матеріалами цивільної справи, дослідженими в судовому засіданні (а.с. 6-12, 107-126 т.1). При цьому суд не може взяти до уваги заперечення представника відповідача в тій частині, що аналогічні вимоги позивачки вже були розглянуті іншим складом суду, так як в судовому засіданні було встановлено, що позовна заява [PERSON] про виділення їй з житлового будинку по [ADDRESS] в м. Лебедині кухні площею 9,7 м2 , житлових кімнат площею 4,0 м2, 15,7 м2, 9,1 м2, 10,2 м2 та стягнення з [PERSON] компенсації в сумі 36 017 грн. розглядається судом вперше, за даного приводу 12.01.2015 року постановлено ухвалу, яка набрала законної сили і зберігає свою чинність. Також суд не може взяти до уваги заперечення відповідача і його представника в тій частині, що [PERSON] проживає за вказаною адресою довше ніж позивачка, більше від неї доклав особистих зусиль та коштів для спорудження і утримання домогосподарства, так як ці доводи не є підставою для зміни чи спростування розміру часток сторін в нерухомому майні і самі сторони в судовому засіданні підтвердили суду, що кожній з них належить ? частина спільного майна. Крім того, суд не може взяти до уваги заперечення відповідача і його представника в тій частині, що [PERSON] за власний рахунок, в порядку, передбаченому чинним законодавством побудував та ввів в експлуатацію веранду а-1 (згідно висновку експертизи веранда 2-1 площею 16,1 кв.м.) та сарай під літ. "Ж", а 12.02.2014 року здійснив державну реєстрацію права власності на зазначене майно і тому ці будівлі є його особистою власністю та розподілу між сторонами не підлягають, так як на думку суду декларації про готовність об"єктів до експлуатації не є правовстановлюючими документами, а у правовстановлюючому документі, наданому суду відповідачем - у витягу про право власності від 12.02.2014 року (а.с. 8-9 т.2) вказано, що [PERSON] є власником ? частки об"єкта нерухомого майна, розташованого по [ADDRESS] в м. Лебедині до складу якого входять житловий будинок під літ. "А", погріб під літ п/г, веранди "а", "а-1", "а-2", "а-3", сараї "Б", "Ж", літня кухня "Б-1", ворота №1 та огорожа № 2, а відомості про те, що він має за вказаною адресою особисне нерухоме майно відсутні. Тому, на думку суду, хоч відповідач за власний рахунок і здійснював добудови до житлового будинку та споруджував на спільній земельній ділянці господарські будівлі, на час розгляду спору ним не вирішено питання щодо оформлення права особистої власності на цю частину спірного майна, а навпаки - зареєстровано його як спільну часткову власність, внаслідок чого його доводи в тій частині, що він є єдиним власником веранди площею 16,1 кв.м., сіней та сараю під літ. "Ж" не можуть бути взятими до уваги. При цьому суд враховує і те, що право особистої власності [PERSON] на сіни (згідно судового рішення веранда під літ. "а"), вже визнанно Лебединським райсудом 04.06.2013 року (а.с. 16-17 т.1). Суд не може взяти до уваги заперечення відповідача і його представника в тій частині, що експертом при здійсненні судової будівельної експертизи було порушено вимоги чинного законодавства і невірно визначено розмір грошової компенсації власнику, частка якого є меншою від ідеальної частки, так як ці заперечення спростовуються п. 6 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 04.10.91 р. "Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок", згідно якого судом розмір грошової компенсації визначається по дійсній вартості будинку на час розгляду справи. Під дійсною вартістю будинку розуміється грошова сума, за яку будинок може бути проданий у даному населеному пункті чи місцевості. Також, суд не може взяти до уваги заперечення відповідача і його представника в тій частині, що експертом при здійсненні судової будівельної експертизи було зараховано до майна, яке підлягає розподілу не тільки основну частину житлового будинку, а й площі прибудов, надбудов і веранд, що на думку представника суперечить п. 3.4 Інструкції щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об"єктів нерухомого майна", затвердженої наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства № 55 від 18.06.2007 року та додатку № 3, так як цих нормативних документів вбачається, що площі прибудов, надбудов, веранд, тамбурів не беруться до уваги лише при розрахунку частки кожного співвласника в будинку. Заборони включати приміщення прибудов, надбудов, веранд, тамбурів до складу нерухомого майна, яке підлягає розподілу ні зазначена інструкція, ні додаток до неї не містять. В той же час, суд бере до уваги і те, що позивачка обгрунтувала свої вимоги при виборі варіанту розподілу домогосподарства обставинами, які об"єктивно існують на час вирішення спору, а саме - тим що сараєм під літ "Ж" користується відповідач та враховує, що відповідач в судовому засіданні не оспорив ні даної обставини, ні способу визначення варіанту розподілу спільного майна, обраного позивачкою. Тому суд вважає необхідним задоволити позовні вимоги в повному обсязі, виділити позивачці із спільного нерухомого майна будівлі вартістю 22 830 грн. і стягнути компенсацію в сумі 36 017 грн. та залишити відповідачеві будівлі вартістю 50 315 грн. згідно першого варіанту, вказаного у висновку судової будівельної експертизи від 31.10.2014 року. Також суд вважає необхідним на підставі ст. 88 ЦПК України стягнути з відповідача судовий збір в сумі 588,47 грн., виходячи з розрахунку 22 830 + 36 017 = 58 847 х 1% = 588,47. При цьому суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивачки судовий збір сплачений останньою при поданні позовної заяви в сумі 384,13 грн. та кошти на відшкодування вартості судової експертизи в сумі 3 960 грн., а всього 4 344,13 грн., виходячи з розрахунку 384,13 + 3 960 = 4 344,13. Також суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 204,34 грн., недоплачений позивачкою при поданні позовної заяви, виходячи з розрахунку 588,47 - 384,13 = 204,34. На підставі вище наведеного,

Outcome: approved