Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Комунального підприємства Полтавської обласної ради «Полтававодоканал», треті особи: Інспекція з питань захисту прав споживачів у Полтавській області, Полтавська міська рада про визнання права на укладення договору та проведення перерахунку плати за послуги з водопостачання та водовідведення, посилаючись на те, що він разом із членами своєї родини [PERSON], [PERSON], [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] та є споживачами послуг із водопостачання та водовідведення, у квартирі встановлено 4 водо лічильники,і вони регулярно сплачую кошти за ці послуги згідно показників лічильників. Показники лічильників за період з лютого місяця 2011 року по січень місяць 2014 року включно підтверджуються копією платіжного документа за березень місяць 2011 року. 14.11.2013 р. позивач отримала копію наказу від 28.10.2013р. про стягнення на користь відповідача заборгованість за послуги із водопостачання та водовідведення в сумі 4012, 94 грн. за період із грудня 2010р. по жовтень 2013 р. та судовий збір у сумі 114,70 грн.. Проте, не погоджуючись з даним наказом подав до суду заяву про його скасування. Заборгованість відповідач мотивує тим, що позивачем не було проведено повірку водолічильників до 27.03.2009р. і тому нарахування заборгованості за послуги із водопостачання та водовідведення провадилася за нормою. Позивач вважає, що нарахування відповідачем заборгованості за послуги із водопостачання та водовідведення за нормою в сумі 4012, 94 грн. проводилося безпідставно та повністю незаконно. Також, відповідач всупереч встановленим вимогам чинного законодавства України намагався укласти зі позивачем договір про надання послуг із централізованого водопостачання та водовідведення, який не відповідає типовій формі договору затвердженій Постановою КМУ від 21 липня 2005 року № 630. Саме тому позивач був змушений відмовитися укласти договір з відповідачем та звернутися до суду. Позивач в судовому засіданні повністю підтримав свої вимоги викладені в позовній заяві та наполягав на їх за задоволенні в повному обсязі. Представник відповідача Комунального підприємства Полтавської обласної ради «Полтававодоканал» в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог посилаючись на те, що п.15 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», які затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 р. № 630 - «засоби обліку води і теплової енергії, встановлені у квартирі (будинку садибного типу) та на вводі у багатоквартирний будинок, підлягають періодичній повірці. Згідно ч.2 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність», засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці через міжповірочні інтервали. Крім цього в цій же статті зазначено, що підприємства, організації та фізичні особи зобов'язані своєчасно (з урахуванням міжповірочних інтервалів) подавати засоби вимірювальної техніки на повірку. Відповідно до змісту цих норм, які за своєю суттю є імперативними та поширеному тлумаченню не підлягають, засіб вимірювальної техніки (лічильник), який не пройшов періодичну повірку через міжповірочний інтервал є непридатним для використання та об'єктивного обліку спожитої води, а відтак його показання не можуть бути використані для нарахування плати споживачеві за спожиті послуги з водопостачання та водовідведення. Що стосується терміну міжповірочного інтервалу лічильників холодної та гарячої води, які застосовуються для комерційного обліку в комунально-побутовій сфері, то представником відповідача було зазначено, що відповідно до рішення науково-технічної комісії з метрології Держспоживстандарту від 24.11.2004, протокол № 5, з 01 січня 2005 року цей термін становить три роки (рахуючи з дати проведення попередньої повірки). З метою виконання взятого на себе зобов'язання по здійсненню контрольних функцій за спливом міжповірочних інтервалів засобів обліку води КП «Полтававодоканал» при кожному прийнятті в експлуатацію приладів обліку води складає відповідний акт, в якому зазначається дата останньої повірки та дата наступної повірки приладів обліку води, при цьому другий екземпляр акта надається споживачеві. Таким чином КП «Полтававодоканал» письмово у формі акту повідомляє споживачів про дату наступної повірки приладів обліку води, тим самим повністю виконуючи свої зобов'язання по здійсненню контролю за спливом міжповірочних інтервалів. Оскільки позивачем було порушено термін повірки, то з 01.02.2011 року нарахування плати за надані послуги водопостачання здійснювались, згідно «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення» затверджених постановою КМУ від 21.07.2005 року за № 630 за установленими нормами споживання на 4 особи, з врахуванням пільги 50 % на 1 особу. Крім того, представник відповідача наголосив на тому, що відповідно до пп.1 п.16 Постанови Кабінету Міністрів України №959 від 12.07.2006 року зі змінами від 27/02/2007 року «Про затвердження порядку формування тарифів на послуги з централізованого водопостачання та водовідведення» до складу витрат із збуту послуг з централізованого водопостачання та водовідведеннж включаються: витрати з операційної діяльності, безпосередньо пов'язаної із збутом таких послуг, зокрема: періодичною повіркою, обслуговуванням та ремонтом засобів обліку води, якщо зазначені засоби є власністю підприємства. КП «Полтававодоканал» прилади обліку води, встановлені в кв.[ADDRESS] на балансовий облік не приймало, а прийняло лише на абонентський облік. Згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 01.06.2011 №869 „Про забезпечення єдиного підходу до формування тарифів на житлово-комунальні послуги" витрати з періодичної повірки обслуговування і ремонту засобів обліку води, які є власністю фізичної особи-споживача, не включаються до складу тарифів на послуги з централізованого водопостачання та водовідведення. Більш того, відповідно до Цивільного кодексу України тягар утримання майна повинен лежати на власнику майна. Щодо укладення договору представник відповідача суду пояснив, що чинним законодавством України не забороняється вносити зміни та уточнення до типового договору, а тому, на основі типового договору, Комунальним підприємством Полтавської обласної ради «Полтававодоканал» було розроблено власний договір, який затверджений антимонопольним комітетом. Протокол розбіжностей позивачем не було надано, а вимоги позивача щодо укладення саме типового договору є безпідставними, оскільки КП ПОР «Полтававодоканал» не може укласти такий договір. Представник третьої особи Полтавської міської ради в судовому засіданні при вирішенні спору поклався на розсуд суду. Суд, вислухавши сторін, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню за наступних обставин. Судом встановлено та не заперечувалось сторонами, що позивач та члени його родини [PERSON], [PERSON], [PERSON] проживають за адресою: [ADDRESS] та є споживачами послуг із водопостачання та водовідведення, у квартирі встановлено 4 водо лічильники, що підтверджується актом про прийняття в експлуатацію приладів обліку води від 31.07.2006 року. Як вбачається з даного акту наступна повірка приладів обліку води має відбутися до 27 березня 2009 року. Між позивачем та Комунальним підприємством Полтавської обласної ради «Полтававодоканал» не укладений договір про надання послуг з центрального водопостачання та водовідведення, хоча такі послуги надаються, і позивачем здійснюється оплата за їх надання, відповідно до показників приладів обліку води прийнятих відповідачем на абонентський облік. Позивач неодноразово звертався до відповідача із заявами з пропозиціями укласти договір, що підтверджується відповідними заявами, проте договір не був укладений, оскільки на думку позивача запропонований для укладення договір не відповідає вимогам постанови КМУ від 21 липня 2005 року № 630. Оскільки позивачем було порушено термін повірки, то з 01.02.2011 року нарахування плати за надані послуги водопостачання здійснювались відповідачем, згідно «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення» затверджених постановою КМУ від 21.07.2005 року за № 630 за установленими нормами споживання на 4 особи, з врахуванням пільги 50 % на 1 особу, в зв'язку з чим утворилась заборгованість, яка була стягнута судовим наказом Ленінського районного суду м. Полтави від 28.10.2013 року. Зі слів позивача, він звертався до суду в порядку ч. 1 ст. 105 ЦПК України з заявою про скасування судового наказу, яка на даний час не розглянута. Пунктом 15 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», які затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 р. № 630 - «засоби обліку води і теплової енергії, встановлені у квартирі (будинку садибного типу) та на вводі у багатоквартирний будинок, підлягають періодичній повірці. В переліку обов'язків споживача відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" та п. 30 "Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення", затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 1.07.2005р. відсутній обов'язок споживачів здійснювати повірку засобів обліку води. Не містить положення аналогічного змісту й затверджений вищевказаною постановою Кабінету Міністрів України Типовий договір про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення. Пунктом 32 "Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення" обов'язок проводити періодичну повірку квартирних засобів обліку, їх обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) покладено на виконавця відповідних житлово-комунальних послуг. Позивач у своїх заявах від 01.11.2012р. та від 26.12.2012р. звертався до відповідача із проханням про проведення повірки водолічильників, як виконавця житлово-комунальних послуг, проте останній відмовив у задоволенні вимог позивача, зазначивши в своїх відповідях, що повірку лічильників відповідач не проводить, так як не є виконавцем житлово-комунальних послуг. За змістом положень ст. 1 ЗУ "Про житлово-комунальні послуги" житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд, відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил. Виконавець - суб'єкт господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальних послуг споживачу відповідно до умов договору. Як встановлено в п. 4 ст. 7 вищевказаного Закону до повноважень органів місцевого самоврядування у сфері житлово-комунальних послуг належить визначення виконавця житлово-комунальних послуг, відповідно до цього Закону в порядку, затвердженому центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 13 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" централізоване постачання води та водовідведення відносяться до житлово-комунальних послуг. Статтями 16, 19 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" встановлено, що порядок надання житлово-комунальних послуг, їх якісні та кількісні показники мають відповідати умовам договору та вимогам законодавства. Відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Виробник послуг може бути їх виконавцем. Статтею 27 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" встановлено, що укладання договорів на надання житлово-комунальних послуг згідно з установленим переліком для об'єктів державної або комунальної власності здійснюється за результатами конкурсу. Перелік житлово-комунальних послуг, право на здійснення яких виборюється на конкурсних засадах, визначає орган місцевого самоврядування. Посилання відповідача на той факт, що він не є виконавцем житлово-комунальних послуг не заслуговують на увагу та спростовуються рішення Виконавчого комітету Полтавської міської ради № 221 від 17.09.2003 року «Про визначення виконавця комунальних послуг для комунального, відомчого і кооперативного житлового фонду та соціально-культурних закладів міста», яке затверджене рішення Полтавської міської ради дев'ятої сесії двадцять четвертого скликання, та яким затверджено виконавцем послуг з водопостачання і водовідведення для комунального, відомчого та кооперативного житлового фонду і соціально-культурних закладів міста ВП «Полтававодоканал», яке виробляє та безпосередньо надає споживачам комунальні послуги з холодного водопостачання та водовідведення. Згідно інформації з ЄДР ЮО ТА ФОП (ДП «Інформаційно-ресурсний центр»), основним видом діяльності відповідача за КВЕД 36.00 є забір, очищення та постачання води, за КВЕД 37.00 - каналізація, відведення й очищення стічних вод. Виходячи з вищевказаного виду діяльності відповідач укладає зі споживачами договори про надання послуг з водопостачання та водовідведення, він нараховує та отримує плату за ці послуги, тобто в даних договірних відносинах виконує функції виконавця послуг з водопостачання та водовідведення, при наданні яких зобов'язаний дотримуватися відповідних положень чинного законодавства в сфері житлово-комунальних послуг. Таким чином, позивач не зобов'язаний був проводити повірку лічильників, а навпаки повірку лічильників законодавцем покладено на відповідача. Перешкод в здійсненні повірки лічильників позивач не здійснював, а навпаки звертався з заявами щодо повірки лічильників. 09.01.2014 року ТОВ «Техцентрсервіс» було здійснено повірку водолічильників ЛК-15Х, заводський № 6110406, ЛК-15Х заводський № 6109372, ЛК-15Г заводський № 6071206, ЛК-15Г заводський № 6071224, які встановлені за адресою: [ADDRESS]. Згідно додатків до паспортів лічильників від 09.01.2014 року за результатами повірки, проведеної ДП «Полтавастандартметрологія» усі 4 лічильники визнано придатними до експлуатації. Виходячи з вищевикладеного, суд вважає безпідставним нарахування плати за послуги з водопостачання та водовідведення в період з 01.02.2011 року по 01.01.2013 року, тобто за час проведення повірки лічильників, за нормами споживання з розрахунку на кількість зареєстрованих осіб та вважає за необхідне зобов'язати відповідача провести перерахунок плати шляхом нарахування плати за цей період за показниками лічильників, а отже позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню. Вимоги позивача щодо визнання за останнім права на укладення із відповідачем типового договору про надання послуг із центрального водопостачання та водовідведення у відповідності із Постановою КМУ від 21 липня 2005 року № 630 «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення» є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню виходячи з наступного. Статтею 627 ЦК України, визначено, що відповідно до ст. 6 цього кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. На підставі викладеного,

Outcome: partial