Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-25 00:00:00

Позивач 20.11.2017р. звернувся в суд з позовом про стягнення солідарно із [PERSON] та [PERSON] заборгованості за кредитним договором №05/10 від 26.03.2010р. в сумі 2858190,19 грн. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 26.03.2010р. [PERSON] було надано відновлювальну кредитну лінію з лімітом 1 774800 грн., зі сплатою 25 % річних та строком повернення 25.03.2011р. В подальшому між банком та [PERSON] було укладено ряд додаткових договорів до вказаного кредитного договору, відповідно до яких змінено умови кредитування та на даний момент встановлено ліміт кредитування в сумі 7 877341,77 грн., зі сплатою 20 % річних та строком повернення 25.03.2013р. Для забезпечення виконання вказаного кредитного договору між позивачем та [PERSON] було укладено договір поруки №05/10 П від 01.07.2010р., відповідно до якого відповідач зобов'язався солідарно відповідати перед банком за зобов'язаннями [PERSON] по кредитному договору.Рішенням Апеляційного суду Львівської області від 25.11.2014р. позов ПАТ «ОКСІ БАНК» задоволено та стягнуто солідарно з [PERSON] та [PERSON] заборгованість за кредитним договором №05/10 від 26.03.2010р. в сумі 6093367,85 грн.Вказана заборгованість стягувалась банком за період з моменту видачі кредитних коштів по 23.01.2014р. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальний справі від 05.03.2015р. рішення Апеляційного суду Львівської області від 25.11.2014р. залишено без змін.04.02.2015р. Відділом ПВР Управління ДВС ГУЮ у Львівській області було відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «ОКСІ БАНК» 6093367,85 грн. боргу.Після відкриття виконавчого провадження та проведення виконавчих дій (арешт майна, оголошення рухомого майна в розшук) [PERSON] частково сплатив заборгованість і останній платіж він здійснив 11.05.2017р. Тобто, відсотки за користування кредитними коштами позичальником та поручителем на користь кредитора не сплачувалися, а погашалося лише тіло кредиту за кредитним договором №05/10 від 26.03.2010р. Відтак, [PERSON] не сплачено відсотків за користування кредитними коштами, а поручителем [PERSON] не забезпечено погашення таких, чому позивач, відповідно до умов договору, просить стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за кредитом, що станом на 17.11.2017р. становить 2858190,19 грн. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав, уточнивши позовні вимоги, просить стягнути солідарно з відповідачів заборгованості за кредитним договором №05/10 від 26.03.2010р. в сумі 844748,93 грн. Зазначив, що банком було здійснено перерахунок заборгованості відповідачів по сплаті відсотків за користування кредитом з урахуванням дати винесення рішення Апеляційним судом Львівської області. Внаслідок повної сплати тіла кредиту, заборгованість по відсотках за кредитним договором №05/10 від 26.03.2010р. станом на 17.11.2017р. становить 844748,93 грн. за період з 26.11.2014р. по 11.05.2017р. Просить позов задовольнити. Представник відповідача [PERSON]-[PERSON] в судовому засіданні проти позову заперечила, дала пояснення аналогічно викладеним в письмовому запереченні та доповнила, що позивач, пред'явивши у 2012р. позов до [PERSON] та [PERSON] про дострокове погашення заборгованості за кредитним договором № 05/10 від 26.03.2010р. та договором поруки № 05/10 П від 01.07.2010р. у справі №1326/1733/12, відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України змінив строк виконання основного зобов'язання, хоча зобов'язаний пред'явити позов до боржника протягом трьох років, а до поручителя протягом шести місяців в порядку ч.4 ст.559 ЦК України, від дати порушення боржником встановленого банком строку для дострокового повернення кредиту. Вважає, що поруку припинено, а тому просить у позовних вимогах до поручителя [PERSON] відмовити. Представник відповідачки [PERSON]- [PERSON] в судовому засіданні проти позову не заперечив та зазначив, що заборгованість по відсотках за кредитним договором № 05/10 від 26.03.2010р. підлягає стягненню солідарно з [PERSON] та поручителя [PERSON] Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення частково з наступних підстав. Як встановлено судом, 26.03.2010р. [PERSON] у АТ "ОКСІ БАНК", правонаступником якого є ПАТ "ОКСІ Банк", було надано відновлювальну кредитну лінію з лімітом 1 774800 грн., зі сплатою 25 % річних та кінцевою датою погашення кредиту - 25.03.2011р., про що сторони уклали кредитний договір №05/10 від 01.07.2010р. /а.с.3-4/. Відповідно до п. 2.5, 3.3 кредитного договору позичальник зобов'язувався своєчасні здійснювати платежі для погашення кредиту та процентів у визначені договором терміни. Відповідно до п. 2.4.1 кредитного договору проценти за кредитами розраховуються, виходячи з фактичної суми наданих кредитних коштів і за фактичний час користування такими коштами із розрахунку рік рівний - 366/365 днів, місяць рівний календарній кількості днів та сплачуються позичальником згідно з п.2.5 цього договору. Згідно п.2.5.1 позичальник зобов'язується щомісячно до 10-го числа ( у разі якщо дата сплати відсотків припадає на вихідний чи неробочий день, сплата заборгованості переноситься на наступний робочий день), згідно Графіку, поповнювати свій Транзитний рахунок шляхом внесення готівкових коштів через касу банку або безготівковим перерахуванням, у сумі не меншій суми чергового погашення відповідної частини кредиту, процентів та інших плат, встановлених в графіку. Крім того, 25.03.2011р. між банком та [PERSON] було укладено додатковий договір №17 до даного кредитного договору, за умовами якого змінено ліміт кредитування на суму 7877341,77 грн., зі сплатою 20 % річних та кінцевою датою погашення кредиту - 25.03.2013р. З метою забезпечення виконання зобов'язань по даному кредитному договору, 01.07.2010р. між АТ "ОКСІ БАНК", правонаступником якого є ПАТ "ОКСІ Банк" з однієї сторони та [PERSON] з другої сторони було укладено договір поруки №05/10 П /а.с.7-8/, на підставі якого поручитель, яким виступив [PERSON] поручається перед кредитором за належне виконання [PERSON] взятих на себе зобов'язань, що витікають з кредитного договору. Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Договір є обов'язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). У відповідності до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору чи вимог цього Кодексу, а згідно ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. У відповідності до ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно роз'яснень, даних в п.29 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», при вирішенні спорів про дострокове повернення кредиту суд має враховувати положення статей 1050, 1054 ЦК і виходити з того, що якщо договором встановлено обов'язок позичальника повернути кредит частинами (із розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, та сплати процентів, належних йому від суми кредиту. Враховуючи викладене і беручи до уваги, що [PERSON] односторонньо порушила взяті на себе зобов'язання за кредитним договором від 26.03.2010р., то, відповідно до вимог ст.1050 ЦК України та умов кредитного договору (п.2.7.1.1, п.3.2.4 розділу № 2), позикодавець вправі вимагати в позичальника дострокового повернення кредиту, сплати процентів за користування ним та інших платежів за цим договором у випадку невиконання чи неналежного виконання позичальником та/або поручителем своїх зобов'язань за цим договором. ПАТ «ОКСІ БАНК» 21.02.2012р. звернулося до Франківського районного суду м.Львова з позовом до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості, який рішенням Франківського районного суду м.Львова від 18.07.2014р. у справі №1326/1733/2012 задоволено частково, стягнуто з [PERSON] в користь ПАТ «ОКСІ БАНК» заборгованість в сумі 6093367,85 грн. та 3219 грн. судових витрат, визнано договір поруки №05/10П між [PERSON] та ПАТ «ОКСІ БАНК» від 01.07.2010р. припиненим, в решті позовних вимог відмовлено, а зустрічний позов задоволено повністю та визнано договір поруки №05/10П між [PERSON] та ПАТ «ОКСІ БАНК» від 01.07.2010р. припиненим. Рішенням Апеляційного суду Львівської області від 25.11.2014р. рішення Франківського районного суду м.Львова від 18.07.2014р. скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов ПАТ «ОКСІ БАНК» задоволено та стягнуто солідарно з [PERSON] та [PERSON] заборгованість за Кредитним договором №05/10 від 26.03.2010 року в сумі 6 093 367 грн. 85 коп., а в зустрічному позові [PERSON] про визнання припиненим договору поруки №05/10П від 01.07.2010р., укладеного між [PERSON] та ПАТ «ОКСІ БАНК», відмовлено. Даним рішенням від 25.11.2014р. встановлено, що [PERSON] надсилалися і були вручені листи №1011-506/1 від 25.06.2011р. та №1010-154 від 14.02.2012р., якими поручителя було повідомлено про змінені умови кредитного договору: суму, строк погашення кредиту, змінену процентну ставку та необхідність в 15-ти денний строк з дня отримання вимоги погасити прострочену заборгованість за кредитним договором. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальний справі від 05.03.2015р. рішення Апеляційного суду Львівської області від 25.11.2014р. залишено без змін. Постановою Франківського ВДВС м.Львів ГТУЮ у Львівській області від 23.03.2017р. /а.с.49/ виконавчий лист №1326/1733/2012, виданий 20.01.2015р. Франківським районним судом м.Львова про солідарне стягнення з [PERSON] та [PERSON] заборгованість за кредитним договором №05/10 від 26.03.2010 року в сумі 6 093 367 грн. 85 коп. повернуто стягувачу за його заявою від 22.03.2017р. про повернення виконавчого документа без виконання. Згідно даної заяви від 22.03.2017р. залишок заборгованості становить 1165632,25 грн. У відповідності до ст.553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. Згідно положень ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. За положеннями ч.1 ст. 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Згідно п.1.3 договору поруки від 01.07.2010р. поручитель погоджується з тим, що при зміні боржника, зміні змісту та обсягу (зміна суми кредиту, плати за користування кредитом, суми комісій та інших плат згідно з кредитним договором) забезпеченого цією порукою зобов'язання (в тому числі новація зобов'язання) за кредитним договором, цей договір буде діяти до повного виконання зобов'язань за кредитним договором. Відповідно до ч.1 ст.251, ч.1 ст.252 ЦК України строком є певний період у часі, зі сплином якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення і визначається він роками, місяцями, тижнями, днями або годинами, а не посилається на подію, яка має настати. Вказівкою на подію, яка має неминуче настати, визначається термін певний момент у часі, з настанням якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення(ч.2 ст.251, ч.2 ст.252 ЦК України). Таким чином, умови договору поруки про його дію до повного виконання зобов'язань боржника не свідчать про те, що цим договором установлено строк припинення поруки в розумінні ст.251, ч.4 ст.559 ЦК України, тому строки поруки вказаними договорами не встановлені, відтак підлягають застосуванню норми ч.4 ст.559 ЦК України про те, що порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Згідно ч.4 ст.559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. Строки дії поруки, які передбачені ч.4 ст.559 ЦК України, не є строками захисту порушеного права, а строками існування суб'єктивного права кредитора й суб'єктивного обов'язку поручителя, після закінчення якого вони припиняються. При цьому, до даних правовідносин підлягає застосуванню правова позиція Верховного Суду України, викладена в постанові від 17.09.2014 року за результатами розгляду справи №6-53цс14, а саме: виходячи з положень другого речення ч.4 ст.559 ЦК, вимога до поручителя про виконання ним солідарного з боржником зобов'язання за договором повинна бути пред'явлена у судовому порядку в межах строку дії поруки, тобто упродовж шести місяців із моменту настання строку погашення чергового платежу за основним зобов'язанням (якщо умовами договору передбачено погашення кредиту періодичними платежами), або із дня, встановленого кредитором для дострокового погашення кредиту в порядку реалізації ним свого права, передбаченого ч.2 ст.1050 ЦК, або із дня настання строку виконання основного зобов'язання (у разі, якщо кредит має бути погашений одноразовим платежем). Таким чином, закінчення строку, установленого договором поруки, так само як сплив шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання або одного року від дня укладення договору поруки, якщо строк основного зобов'язання не встановлений, припиняє поруку за умови, що кредитор протягом строку дії поруки не звернувся з позовом до поручителя. З наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором №05/10 від 26.03.2010р. вбачається, що станом на 04.06.2017р. заборгованість [PERSON] по відсотках за період з 25.11.2014р. до 11.05.2017р. становить 844748,93 грн., а останній платіж на повернення кредитних коштів здійснено [PERSON] 11.05.2017р. Між тим, банк звернувся до суду з даним позовом 20.11.2017р., тобто з пропуском зазначеного в ч.4 ст.559 ЦК України шестимісячного строку, а тому суд приходить до висновку, що наявні правові підстави для відмови в позовних вимогах ПАТ «ОКСІ БАНК» до поручителя [PERSON] Оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності, та враховуючи, що [PERSON] порушила взяті на себе, згідно кредитного договору зобов'язання, зокрема не сплачує відсотків за користування кредитними коштами, суд приходить до висновку, що з [PERSON] на користь ПАТ «ОКСІ БАНК» підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором №05/10 від 26.03.2010р. в сумі 844748 грн. 93 коп. На підставі п.3 ч.2 ст.141 ЦПК України з [PERSON] необхідно стягнути на користь ПАТ «ОКСІ БАНК» 12671 грн. 23 коп. судового збору. На підставі наведеного та

Outcome: partial