Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-27 00:00:00

Позивач 15.02.2018 року звернувся до суду з позовом до [PERSON] , третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чуловський Володимир Анатолійович, про визнання виконавчого напису вчиненого 17.05.2017 року [PERSON] , зареєстрований в реєстрі за №8838 таким, що не підлягає виконанню. Позовна заява мотивована тим, що було порушено вимоги Закону України «Про іпотеку», адже відповідач належно не повідомив позивача про порушення та не надіслав вимогу про усунення порушень. Також вказує, що відповідач звернувся до нотаріуса з пропуском строку встановленого п.3.1 Порядку вчинення нотаріальних дій, адже право вимоги у відповідача виникло 02.05.2013 року, а виконавчий напис було вчинено лише 17.05.2017 року. Справа надійшла до провадження судді Кравчук Т.С. та ухвалою від 23.02.2018 року провадження у справі було відкрите. До суду 14.03.2018 року надійшла заява [PERSON] про визнання позову, яка мотивована тим, що його вимоги були задоволені за рахунок предмета іпотеки, тому більше претензій до позивача [PERSON] немає. По справі було проведено повторний автоматизований розподіл, в результаті якого справа була передана судді Бондарю В.Я. Ухвалою суду від 22.05.2018 року справа прийнята до провадження судді та призначена до розгляду за правилам загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання на 11.07.2018 року. У підготовчому засіданні 11.07.2018 року розгляд справи було відкладено на 05.10.2018 року. У зв`язку з заявленням клопотання представником позивача про перерву розгляд справи у підготовчому засіданні 05.10.2018 року було відкладено на 12.12.2018 року. Протокольною ухвалою в результаті проведеного підготовчого засідання 12.12.2018 року було закрито підготовче провадження, а справу призначено до судового розгляду по суті на 28.02.2019 року. У судове засіданні 28.02.2019 року учасники справи не з`явилися, про час, дату та місце судового розгляду були повідомлені належним чином. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. Фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників справи, оцінивши докази на належність, достатність, допустимість та достовірність, дослідивши їх окремо та у взаємозв`язку, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 14.02.2008 року між Акціонерним банком соціального розвитку та [PERSON] було укладено договір про надання відновлювальної кредитної лінії №2008/13-1-08/59, відповідно до умов якого кредитор зобов`язався надати позичальнику грошові кошти у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання кредиту зі сплатою 14,5% річних, в межах максимального ліміту заборгованості 1 000 000 грн. (а.с.9). Додаткової угодою №1 про внесення змін до договору про надання відновлювальної кредитної лінії було змінено валюту зобов`язання за Договором кредиту шляхом переведення у долари США, максимальний ліміт 208 333 доларів США (а.с.14). В якості забезпечення виконання зобов`язання між Акціонерним банком соціального розвитку та Приватною виробничо-комерційною фірмою «ВАЛЮША» було укладено іпотечний договір від 14.02.2008 року (а.с15). 17.05.2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А. вчинено виконавчий напис №8838, яким запропоновано звернути стягнення на нежилі приміщення 1-го поверху та підвалу [ADDRESS] за рахунок коштів отриманих від реалізації предмету іпотеки задовольнити вимоги стягувача у розмірі заборгованості загальна сума якої становить 256 019,15 доларів США (а.с.8). Між Публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Стандарт Фінанс Групп» 31.01.2018 року було укладено договір факторингу, згідно якого ТОВ «Стандарт Фінанс Групп» отримало право вимоги до боржника за кредитним договором №2008/13-1-08/59 (а.с.28). Між Публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Стандарт Фінанс Групп» 31.01.2018 року було укладено нотаріально посвідчений Договір передачі прав за Іпотечним договором від 14.02.2008 року (а.с.39). 31.01.2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Стандарт Фінанс Групп» та [PERSON] було укладено Договір про відступлення права вимоги, за яким [PERSON] отримав право вимоги до боржника [PERSON] за договором кредиту та договором іпотеки (а.с.32). 31.01.2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Стандарт Фінанс Групп» та [PERSON] було укладено нотаріально посвідчений договір про відступлення права вимоги за договором іпотеки (а.с.41). З витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іпотеки від 31.01.2018 року вбачається, що іпотекодержатель майна, а саме нежилих приміщень 1-го поверху та підвалу [ADDRESS] Приватної виробничо-комерційної фірми «ВАЛЮША» є [PERSON] (а.с.44). З витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності вбачається, що 01.02.2018 року право приватної власності на нежилі приміщення 1-го поверху та підвалу [ADDRESS] було зареєстроване за [PERSON] (а.с.45) Другим Приморським відділом Державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області 24.10.2017 року було відкрито виконавче провадження з приводу виконання виконавчого напису нотаріуса №8838 від 17.05.2017 року (а.с.21). Згідно із частиною першою статті 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з частиною першої статті 1 Закону України "Про нотаріат" (далі - Закон "Про нотаріат") нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Процедуру вчинення виконавчого напису врегулювано у Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженому наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5 (далі - Порядок № 296/5). Для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява (підпункт 2.1пункту 2 глави 16 розділу ІІ Порядку № 296/5), а нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем, передбачені Переліком № 1172, та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року (стаття 88 Закону України «Про нотаріат», підпункти 3.1, 3.2 пункту 3 глави 16 розділу ІІ Порядку № 296/5). Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України "Про нотаріат"). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України "Про нотаріат" та Глава 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій. Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. У відповідності до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. У відповідності до п.2.3 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій (в редакції на час вчинення спірного виконавчого напису), вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу. Як вказувалося вище відомостей про отримання вимоги банку за 23.08.2017 року матеріали справи не містять. Згідно п.3.1-3.2 глави 16 вказаного Порядку, нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Таким чином, суд дійшов висновку, що при вирішенні питання про видачу виконавчого напису нотаріус зобов`язаний перевірити чи пред`явлена вимога у межах встановленого законом строку давності. З квитанції від 31.01.2013 року вбачається, що [PERSON] здійснила виплату по кредитному договору 31.01.2013 року. Інших відомостей щодо погашення [PERSON] заборгованості матеріали справи не містять, тож строк вчинення виконавчого напису було пропущено. Більше того, матеріали справи не містять доказів надіслання іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику. Відповідно до ч.4 с. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, враховуючи визнання позову відповідачем, суд прийшов до висновку про задоволення позову. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved