Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-18 00:00:00

16 квітня 2014 року позивач звернувся до Березнегуватського районного суду Миколаївської області з позовом до відповідачки про стягнення заборгованості за кредитним договором. В позові зазначив, що між товариством з обмеженою відповідальністю "Комерційний банк "Дельта", правонаступником якого є він та відповідачкою 27 березня 2008 року було укладено кредитний договір про відкриття карткового рахунку в національній валюті, видано платіжну картку та ПІН-код. Згідно укладеного договору банк надав відповідачці кредит шляхом відкриття відновлювальної відкличної кредитної лінії з лімітом, який розраховується банком самостійно. В свою чергу відповідачка зобов'язалася щомісячно здійснювати погашення частини заборгованості в розмірі, згідно договору. Відповідачка зобов'язань по сплаті частини кредиту не виконала, платежі у визначеному розмірі та у встановлений термін не вносила, станом на 03 січня 2014 року її заборгованість склала 17 450,32 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, в позові заявив про слухання справи у його відсутність та підтримання позовних вимог в повному обсязі. Відповідачка в судове засідання також не з'явилася, направила письмову заяву про розгляд справи за її відсутності та невизнання позовних вимог позивача через сплив строку позовної давності. Дослідивши докази у справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. 27 березня 2008 року між товариством з обмеженою відповідальністю "Комерційний банк "Дельта", правонаступником якого є позивач та відповідачкою було укладено кредитний договір № 001-14094-270308 про надання кредиту шляхом відкриття відновлювальної відкличної кредитної лінії в розмірі 30000 грн. з лімітом на рахунку 3000,00 грн., з видачею платіжної картки, ПІН-коду, оплатою відсотків та комісій згідно тарифів (а.с.6-7). Відповідно до п.3.6. укладеного договору, відповідачка зобов'язалася щомісячно здійснювати погашення частини суми заборгованості у вигляді обов'язкового мінімального платежу, в розмірі 7 % від суми використаних коштів, згідно Тарифів (а.с.8), однак взятих на себе зобов'язань не виконала. Станом на 03 січня 2014 року відповідачці нараховано заборгованість за вказаним кредитним договором, в розмірі 18034,84грн., яка складається з: 3936,71 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 5188,90 грн. - заборгованість за відсотками, 8324,71 грн. - комісія та 584,52 - пеня (а.с.14-15). Із зазначеної суми заборгованості позивач просить стягнути лише 17 450,32 не стягуючи пені. Відповідачка суму заборгованості перед позивачем в добровільному порядку не сплачує. Суд вважає, що між сторонами мають місце цивільно-правові відносини із зобов'язального права за кредитним договором. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч.1 ст.1054 зазначеного Кодексу за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язуються надати грошові кошти позичальникові в розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Однак, ст.257 ЦК України передбачає, що загальна позовна давність встановлюється у три роки. Згідно розрахунку позивача, заборгованість відповідачки за тілом кредиту, в розмірі 3936,71 грн., заборгованість за відсотками, в розмірі 1746,72 грн. та заборгованість за комісією - 2827,26 грн. виникла ще 31 березня 2011 року, а значить позивач пропустив трирічний строк позовної давності, звернувшись до суду за їх стягненням 16 квітня 2014 року. Така ж правова позиція викладена Верховним Судом України у постанові від 06 листопада 2013 року № 6-116 цс/13, прийнятої за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з підстав, передбачених ст.355 ЦПК України. У відповідності до ч.4 ст.267 вищевказаного Кодексу сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. З огляду на викладене, враховуючи, що відповідачка порушила умови кредитного договору та суму боргу в добровільному порядку не сплачує, суд дійшов висновку, що позовна заява є обґрунтованою, однак підлягає частковому задоволенню лише щодо вимог про стягнення відсотків, в розмірі 3 442,18 грн. (5188,9 грн. - 1746,72 грн.) та комісії, в розмірі 5497,45 грн. (8324,71 грн. - 2827,26 грн.). Відповідно до ст.88 ЦПК України суд покладає на відповідачку обов'язок по відшкодуванню позивачу витрат на оплату судового збору пропорційно задоволеним позовним вимогам.

Outcome: partial