Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-19 00:00:00

Позивачка, [PERSON] звернулася до суду з позов про стягнення моральної шкоди, в обґрунтування позовних вимог, Позивачка посилається на ті обставини, що пропрацювала у Відповідача період з 1989 по 1998 р.р. та з 1999 по 2009 р.р. - за професією машиніст крану, звільнена з підприємства в зв'язку з виходом на пенсію. Висновком лікувальної - експертної комісії Українського науково - дослідного інституту промислової медицини 03.02.2015 року (протокол № 197) їй було встановлено професійне захворювання за діагнозом: вібраційна хвороба першого - другого ступеня від загальної вібрації з синдромом периферичної ангіодистонії в поєднанні з попереково - крижовою радикулопатією (справа з помірно вираженими статико - динамічними порушеннями і больовим синдромом, остеоартрозом і пері артрозом колінних суглобів (першого ступеню) і астеноневротичним синдромом. Висновком медико - соціально експертною комісією (серія 12 ААА № 004920) первинно 11.06.2015 року їй встановлено 25% втрати професійної працездатності, наступний переогляд 01.05.2016 року. Вказує, що саме з вини підприємства - Відповідача, вона втратила здоров'я, працездатність, змушена переносить хронічні фізичні болі, а звідси і моральні переживання, відзначає, що непокоїть постійний виражений ниючий біль в поперековому відділі хребта та періодичний біль в шийному відділі хребта. Непокоять судоми в м'язах рук, відчуття оніміння, турбує періодичний біль в тазовому поясі та правій нозі, після тривалої ходьби відчуває посилення болю в попереково - крижовому відділі хребта. В зв'язку з цим, вона звернулася до суду з відповідним позовом та просить у відшкодування моральної шкоди стягнути з Відповідача - Публічного акціонерного товариства "АрселорМіттал [PERSON] Ріг" на її користь 243 000,00 гривень, без утримання податку з доходу фізичних осіб. У судовому засіданні представник Позивача, який діє на підставі довіреності, підтримав заявлені позовні вимоги, при цьому посилався на обставини, вказані в позовній заяві та просив їх задовольнити. Зазначив, що у зв'язку з отриманим професійним захворюванням, втратою працездатності в розмірі 25 %, довіритель зазнає фізичного болю та моральних страждань. Просить стягнути з Публічного акціонерного товариства "АрселорМіттал [PERSON] Ріг" моральну шкоду на користь [PERSON] в розмірі 243 000,00 гривень, без утримання податку з доходу фізичних осіб. Представник відповідача - Публічного акціонерного товариства "АрселорМіттал [PERSON] Ріг" позов не визнала. Зазначала, що Позивачка свідомо обрала даний фах та роботу на підприємстві Відповідача, знала та повинна була знати про шкідливі фактори та умови праці, за це вона мала певні пільги, а саме їй надавалося харчування, засоби індивідуального захисту, додаткова відпустка, скорочений робочий день. Вважає, що позивачем не доведено факт заподіяння їй моральної шкоди, не надано доказів, які підтверджують глибину фізичних та моральних страждань. Також в обґрунтування своєї позиції представник ПАТ "АрселорМіттал [PERSON] Ріг" посилається на ті обставини, що укладаючи з Відповідачем трудовий договір, відповідно до ст. 29 КЗпП України, Позивачеві було роз'яснено під розпис його права і обов'язки, про умови праці, наявність на робочому місці, де він буде працювати, небезпечних і шкідливих виробничих факторів, які ще не усунуто, та можливі наслідки їх впливу на здоров'я, його права на пільги і компенсації за роботу в таких умовах відповідно до чинного законодавства і колективного договору, при цьому Позивач свідомо приймав запропоновані йому умови праці і усвідомлював можливість ушкодження його здоров'я та його наслідки.Просила відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Вислухавши думку представників сторін, дослідивши письмові докази , які надані сторонами в обґрунтування своїх вимог та заперечень, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає частковому задоволенню, за таких підстав. Судом встановлено, відповідно до записів, які містяться в трудовій книжці, на ім'я [PERSON], яка пропрацювала з 08.12.1989 по 01.12.1998 р.р. та з 01.12.1998 по 01.04.1999 р.р. - по професії машиністом крана металургійного виробництва СПЦ № 1 в Криворізькому металургійному заводі ім. "Леніна", Криворізькому державному металургійному комбінаті "Криворіжсталь", ВАТ "Міттал Стіл [PERSON] Ріг" (правонаступником являється ПАТ "АрселорМіттал [PERSON] Ріг"). Звільнена з підприємства в зв'язку з виходом на пенсію ( а.с.8-15). В акті розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання № 10, складеного від 23.03.2015 року комісією в складі представників керівництва ПАТ "АрселорМіттал [PERSON] Ріг", страхового експерту Фонду соціального страхування, Дзержинська СЕС, в пункті 16 вказано обставини, за яких [PERSON] отримала професійне захворювання, саме робота на підприємстві - Відповідача в умовах перевищення гранично - допустимих показників вібрації в декілька раз, оскільки здійснювала керування краном під час виконання транспортно - розвантажувальних операцій на складі готової продукції та підпадала під дію загальної вібрації через недосконалість її робочих місць. В пункті 17 Акту…встановлено, що причина виникнення професійного захворювання - загальна вібрація - 106 дБ при ГДР 101 дБ. В пункті 19 конкретних винних осіб, які допустили порушення законодавства про охорону праці, встановити не можливо, в зв'язку з тривалою роботою в ПАТ "АрселорМіттал [PERSON] Ріг", впродовж 19 років 11 місяців ( а.с.16-18) Висновком медико - соціально експертною комісією (серія 12 ААА № 004920) [PERSON] первинно 11.06.2015 року їй встановлено 25% втрати професійної працездатності, наступний переогляд 01.05.2016 року. За висновком лікарів противопоказано - важка праця, вимушена поза ( а.с.19) Відповідно медичних довідок, [PERSON] в зв'язку з погіршенням стану здоров'я неодноразово знаходилася на стаціонарному лікуванні в Інституту промислової медицини та в комунальних закладах міських лікарень м. Кривого Рогу. Висновком лікувальної - експертної комісії Українського науково - дослідного інституту промислової медицини 03.02.2015 року (протокол № 197) встановлено професійне захворювання за діагнозом: вібраційна хвороба першого - другого ступеня від загальної вібрації з синдромом периферичної ангіодистонії в поєднанні з попереково - крижовою радикулопатією (справа з помірно вираженими статико - динамічними порушеннями і больовим синдромом, остеоартрозом і пері артрозом колінних суглобів (першого ступеню) і астеноневротичним синдромом. Згідно медичних документів лікарями встановлено рекомендації: лікування у ортопеда - травматолога, невропатолога та тепрапевта, потребує прийом медикаментів, щорічні курси амбулаторного та стаціонарного лікування, оздоровлення в санаторії - профілакторії в теплу пору року ( а.с.20-31). Таким чином, слід вважати, що самим фактом втрати Позивачкою [PERSON] професійної працездатності , в зв'язку з отриманим професійним захворюванням, яке виникло через вплив шкідливих факторів під час роботи протягом тривалого часу у Відповідача, їй спричинена моральна шкода, яка згідно ст. 237-1 КЗпП України повинна бути відшкодована одноразово за рахунок Відповідача. За таких обставин, вимоги Позивачки до ПАТ "Арселорміттал [PERSON] Ріг" є обґрунтованими і не суперечать чинному законодавству. Суд не може погодитися із запереченнями представника Відповідача, що Позивачка була ознайомлена із шкідливими умовами праці, погодилася з ними, через що відсутня вина підприємства у заподіянні шкоди, оскільки той факт, що роботодавець ознайомив свого працівника з умовами праці, в тому числі її шкідливими факторами, не позбавляє підприємства від законодавчо встановленого обов'язку забезпечити якісні та безпечні умови праці, а в даному випадку показники вібрації, як одного із шкідливих факторів, що став причиною отримання професійного захворювання Позивачкою, перевищували гранично - допустимі концентрації, а причиною цього було саме недосконалість робочих місць, як визначено висновками комісії при розслідуванні профзахворювання. Крім того, Акт розслідування хронічного професійного захворювання № 10 не оскаржено підприємством-Відповідача у встановленому законодавством порядку. Суд вважає, що в даному випадку саме Відповідач - ПАТ "АрселорМіттал [PERSON] Ріг" - повинен виплатити Позивачці моральну шкоду, так як відповідно до статті 153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган, а статтею 173 КЗпП України закріплено за потерпілим право на відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, пов'язаним з виконанням трудових обов'язків. Статею 237-1 КЗпП України передбачає відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають він нього додаткових зусиль для організації свого життя. Як зазначено у Рішенні Конституційного Суду №20-рп/2008 від 08.10.2008року, положеннями пункту 1, абзацу третього пункту 5, пункту 9, абзацу третього пункту 10, пункту 11 розділу I Закону № 717-V скасовано право застрахованих громадян, що потерпіли на виробництві від нещасного випадку або професійного захворювання, на відшкодування моральної шкоди за рахунок Фонду, яке вони мали відповідно до приписів первинної редакції Закону № 1105-XIV. Проте Конституційний Суд України вважає, що саме право цих громадян на відшкодування моральної шкоди не порушено, оскільки статтею 1167 Цивільного кодексу України та статтею 237-1 Кодексу законів про працю України їм надано право відшкодовувати моральну шкоду за рахунок власника або уповноваженого ним органу (роботодавця). Встановлений законодавцем розподіл обов'язків щодо відшкодування моральної шкоди потерпілим на виробництві від нещасного випадку та професійного захворювання не суперечить вимогам статті 22 Конституції України. Що стосується доводів представників ПАТ "АрселорМіттал [PERSON] Ріг" про те, що Позивачем не надано жодного доказу, яким би підтверджувався факт спричинення їй моральної шкоди в зв'язку з втратою працездатності, то вони не можуть бути прийняті судом до уваги, оскільки уже самим фактом втрати позивачем професійної працездатності в результаті трудової діяльності на підприємстві відповідача йому спричинена моральна шкода. При цьому, суд враховує, що відповідно до вимог ч.1 ст.6, ст.13 Закону України "Про охорону праці" обов'язок створити безпечні умови праці покладено на роботодавця. Не може бути підставою для відмови у задоволенні позову відсутність висновку МСЕК про встановлення факту спричинення моральної шкоди позивачу, оскільки відповідно до вимог ст. 237-1 КЗпП України суд може самостійно визначати наявність чи відсутність факту спричинення моральної шкоди, а також визначати розмір відшкодування. Крім того, статтею 43 Конституції України визначено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. При цьому, кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Відповідно до п.13 постанови Пленуму Верховного суду України від 31 березня 1995 року (з відповідними змінами) "Про судову практику в справах про відшкодування моральної /немайнової/ шкоди" роз'яснено, що судам необхідно враховувати те, що відповідно до ст.237-1 КЗпП України за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин (у тому числі й виконання робіт у небезпечних для життя і здоров'я умовах), яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов'язок по відшкодуванню моральної/немайнової/шкоди покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності. Частина 1 статті 1167 ЦК України передбачає, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. З урахуванням наведеного суд вважає, що спір про відшкодування моральної шкоди працівникові, завданої професійним захворюванням, повинен вирішуватися на підставі норм КЗпП України при доведеності виконанням робіт у небезпечних для життя і здоров'я умовах (ст.153 КЗпП України) та інших юридично важливих обставин. Зазначений спір є спором, що виникає із трудових правовідносин. З врахуванням викладених обставин справи, суд вбачає доведеним факт спричинення Позивачу моральної шкоди, незалежно від наявності з цього приводу висновку МСЕК, яку повинен відшкодувати Позивачці Відповідач, як власник підприємства, який не створив працівнику безпечні умови праці, що підтверджується Актом форми П-4 № 10 від 23.03.2015 року, що призвело до ушкодження її здоров'я та перенесення моральних страждань потерпілої. У судовому засіданні встановлено, що Позивачці - [PERSON] була заподіяна шкода здоров'ю, вона отримала професійне захворювання, втратила працездатність в розмірі 25 відсотків. Позивачка переносить щоденно фізичний біль та моральні переживання, змушена приймати ліки, оскільки хвора на патологію органів дихання, постійно звертатися і перебувати під наглядом лікарів. При вказаних обставинах суд вважає, що наслідками отриманих професійних захворювань, позивачеві порушено її звичайний життєвий ритм, нормальні життєві зв'язки. На теперішній час Позивачка зазнає фізичного болю, не має змоги виконувати звичайну для неї роботу, в результаті прикладає значні додаткові зусилля для організації свого життя. Позивачка в зв'язку зі станом свого здоров'я переносить моральні страждання та переживання. Беручи до уваги, що обставини, викладені в позові, знайшли документальне підтвердження, встановлений факт спричинення моральної шкоди, суд вважає, що заподіяна моральна шкода підлягає часткової компенсації. Оцінивши в сукупності всі докази у справі, суд вважає доведеним спричинення Відповідачем ПАТ "АрселорМіттал [PERSON] Ріг" Позивачу шкоди здоров'ю, провину відповідача в її спричиненні та причинно - наслідковий зв'язок між винними діями підприємства - відповідача (а саме: порушенням адміністрацією ПАТ "АрселорМіттал [PERSON] Ріг" вимог ст. 153 КЗпП України та ст. 13 Закону України "Про охорону праці", яке встановлено Актом розслідування хронічного професійного захворювання) та настанням у Позивачки негативних наслідків - втрати професійної працездатності в розмірі 25 відсотків, перенесення фізичних болів в спині та суглобах, проходження постійного лікування, а звідси перенесення моральні переживання. Суд врахував і той факт, що всю свою трудову діяльність Позивачка пропрацювала в шкідливих умовах з перевищенням гранично - допустимих показників, лише на підприємстві Відповідача. При вирішенні питання про розмір відшкодування спричиненої моральної шкоди, суд враховує обставини справи, характер, обсяг, тривалість та наслідки заподіяних Позивачці моральних страждань, стан її здоров'я, втрату професійної працездатності, вину підприємства в заподіянні шкоди, істотність вимушених змін в життєвих стосунках. Обговорюючи розмір відшкодування [PERSON] моральної шкоди, в рамках заявлених позовних вимог, з врахуванням вказаних Позивачкою та встановлених судом обставин характеру спричиненої моральної шкоди та виходячи з міркувань розумності, виваженості та справедливості, суд вважає можливим стягнути на її користь 15000 гривень, що буде відповідати тим стражданням і переживанням, які вона щоденно зазнає, а в задоволенні іншої частини позову Позивачці слід відмовити. Згідно ст. 5 Закону України "Про судовий збір" Позивач звільнений від сплати судового збору. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо Позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з Відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: partial