Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-21 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «ТОМ-ІНВЕСТБУД» звернулося в суд із позовом до [PERSON] , просить стягнути з відповідача 10916,54 грн. Позов мотивовано тим, що внаслідок ДТП, яке сталося 09.04.2020 р. на перехресті вулиць Подільська і Микулинецька, за участю автомобіля «ДЕО Ланос» д.н.з. [NUMBER] під керуванням та з вини [PERSON] був пошкоджений автомобіль товариства КІА CEED, реєстраційний номер [NUMBER] . Страхова компанія ПрАТ УСК «Княжа вієнна іншуранс груп», якою застрахована цивільно-правова відповідальність автомобіля «ДЕО Ланос» д.н.з. [NUMBER] , виплатила ТОВ «Том-Інвестбуд» страхове відшкодування у розмірі 53 1 57.56 грн., [PERSON] сплачено ТОВ «Том-Інвестбуд» франшизу у розмірі 2 600 грн. Вважає, що страхова компанія при розрахунку суми відшкодування застосовує сталі коефіцієнти, не врахувала фактичні витрати позивача на ремонт автомобіля, які становлять 66674,10 грн., що підтверджується актом виконаних робіт. Тому, різницю, в розмірі 10916,54 грн. просить стягнути з відповідача. [PERSON] надав відзив на позов, в якому просить відмовити в задоволенні позовних вимог. Вважає, що страхова сума згідно полісу страхування повністю покриває витрати на ремонт автомобіля. Звертає увагу суду, що сума матеріального збитку без ПДВ, яка зазначена у акті виконаних робіт, який наданий позивачем, приблизно відповідає сумі страхового відшкодування. Водночас, у разі, якщо позивачем був сплачений податок на додану вартість під час ремонту автомобіля, обов`язок щодо відшкодування вказаних виплат має здійснювати страхова компанія. Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 06 серпня 2020 року відкрито провадження по справі та призначено її до судового розгляду. В судовому засіданні представник позивача просить задовольнити позовні вимоги, з підстав, зазначених у заявах по суті. В судовому засіданні відповідач та його представник просять відмовити в задоволенні позовних вимог, з підстав, викладених в з`явах по суті. Заслухавши пояснення учасників та дослідивши докази, судом встановлено такі обставини. Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] від 17.09.2015 року (а.с.26), товариство з обмеженою відповідальністю «ТОМ-Інвестбуд» є власником транспортного засобу КІА CEED, реєстраційний номер [NUMBER] . Постановою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 07 травня 2020 року у справі №607/6150/20, [PERSON] було притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що 09 квітня 2020 року о 07 год. 30 хв., в м. Тернополі на перехресті вул. Подільська і Микулинецька, він, керуючи транспортним засобом марки «ДЕО Ланос» д.н.з. [NUMBER] , рухаючись другорядною дорогою по вул. Подільська, не надав переваги в русі та допустив зіткнення із транспортним засобом КІА CEED, реєстраційний номер [NUMBER] , який належить ТОВ «Інвестбуд». Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. Відповідно до поліса цивільної відповідальності № ЕР-155061243 виданого 16.12.2019 року, який діяв на момент ДТП, цивільно-правова відповідальність автомобіля «ДЕО Ланос» д.н.з. [NUMBER] застрахована в ПРАТ УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП», страхова сума на одного потерпілого за шкоду заподіяну майну - 130000 гривень, розмір франшизи - 2600 грн. Згідно звіту про оцінку автомобіля КІА CEED, реєстраційний номер [NUMBER] , проведеного з метою визначення вартості матеріального збитку завданого власникові автомобіля в результаті його пошкодження, який складений суб`єктом оціночної діяльності приватним підприємцем [PERSON] від 24 квітня 2020 року (а.с. 18-35), вартість відновлювального ремонту автомобіля становить 90008,15 грн., вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу складників автомобіля - 64319,63 грн. Згідно звіту про визначення вартості матеріального збитку завданого власнику колісного транспортного засобу КІА CEED, реєстраційний номер [NUMBER] проведеного 24.04.2020 року на замовлення ПРАТ УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» Товариством з обмеженою відповідальністю «Експертно-асистуючою компанією «Фаворит» (а.с. 77-90) вартість відновлювального ремонту автомобіля становить 86177,75 грн., вартість матеріального збитку після аварійного пошкодження - 60903,59 грн. (в тому числі ПДВ 5148,03 грн.). Як вбачається із акту виконаних робіт від 29 травня 2020 року приватного акціонерного товариства «Тернопільавто» (а.с.35), рахунку фактури від 29 травня 2020 року (а.с.36), вартість запчастин та виконаних робіт, які підлягають сплаті товариством з обмеженою відповідальністю «ТОМ-Інвестбуд», наряд замовлення №ЗН-0007749 від 06 травня 2020 року, автомобіль - КІА CEED, реєстраційний номер [NUMBER] , становить - сума без ПДВ - 55561,75 грн., ПДВ - 11112,35 грн., разом - 66674,10 грн. Відповідно до виписки по банківському рахунку ТОВ «ТОМ -ІНВЕСТБУД» в АТ «Укрексімбанк» (а.с.15-17), 14 травня 2020 року [PERSON] сплачено на рахунок позивача 2600 грн. відшкодування франшизи по ДТП від 09.04.2020 року, та 12 червня 2020 року ПРАТ УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» відшкодовано 53157,56 грн. згідно страхового акту від 10.06.2020 року. Розглянувши справу, вважаю, що в задоволенні позов услід відмовити виходячи із такого. Згідно з частиною другою статті 999 ЦК України до відносин, що випливають із обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства. Водночас, як передбачено приписами частини третьої статті 985 ЦК України, особливості укладення договору страхування на користь третьої особи встановлюються законом. За змістом пункту 2.1 статті 2 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" якщо норми цього Закону передбачають інше, ніж положення інших актів цивільного законодавства України, то застосовуються норми цього Закону. За загальним правилом, згідно з положеннями статті 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Однак, спеціальні норми Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" обмежують розмір шкоди (збитків), яка підлягає відшкодуванню страховиком особи, яка завдала цю шкоду, і яка застрахувала свою цивільну відповідальність, зокрема: межами ліміту відповідальності (пункт 22.1 статті 22); вартістю відновлювального ремонту транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством (стаття 29); відповідно до пунктів 32.4, 32.7 статті 32 страховик або МТСБУ не відшкодовує шкоду, заподіяну майну, яке знаходилося у забезпеченому транспортному засобі, який спричинив ДТП; шкоду, пов`язану із втратою товарного вигляду транспортного засобу; згідно з пунктом 12.1 статті 12 страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. Положеннями статті 29 цього Закону передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Отже, виконання обов`язку з відшкодування шкоди особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", покладено на страховика (винної особи) у межах, встановлених цим Законом та договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Разом з тим порядок відшкодування шкоди особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність встановлено статтею 1194 ЦК України, за змістом якої особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Таким чином, страховик відповідальності винної у ДТП особи на підставі спеціальної норми статті 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" здійснює відшкодування витрат, пов`язаних з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, а різницю між реальними збитками і відновлювальним ремонтом пошкодженого транспортного засобу з урахуванням зносу на підставі статті 1194 ЦК України відшкодовує особа, яка завдала збитків (аналогічна позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 22.03.2017 зі справи № 910/3650/16 та зі справи № 910/32969/15). Відповідно до пункту 36.2 статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість (далі - ПДВ). При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Ставка ПДВ встановлюється від бази оподаткування у розмірі 20 відсотків (підпункт «а» пункту 193.1 статті 193 Податкового кодексу України). Тобто вартість ремонту автомобіля з урахуванням ПДВ виплачується страховою компанією або стягується судом після надання документів про такі витрати. Судам у таких випадках слід з`ясовувати наявність двох обставин: 1) фактичне здійснення ремонту автомобіля; 2) чи є надавач послуг з ремонту автомобіля платником ПДВ. Таким чином, у разі проведення ремонтних робіт у особи, яка є платником ПДВ, позивач має право на відшкодування сплаченого ним податку за рахунок страхової компанії в межах страхової виплати, якщо понесення витрат зі сплати цього податку буде підтверджено відповідними доказами. Аналогічний правовий висновок висловлено Верховним Судом у постанові від 15 жовтня 2020 року у справі № 755/7666/19 та у постанові від 22 грудня 2020 року у справі №565/1210/19). Позивач, звертаючись із позовом про стягнення збитків, покликається на акт виконаних робіт від 29 травня 2020 року приватного акціонерного товариства «Тернопільавто» (а.с.35), рахунок-фактуру від 29 травня 2020 року (а.с.36), відповідно до яких вартість запчастин та виконаних робі, які підлягають сплаті товариством з обмеженою відповідальністю «ТОМ-Інвестбуд» за ремонт автомобіля КІА CEED, реєстраційний номер [NUMBER] становить - сума без ПДВ - 55561,75 грн., ПДВ - 11112,35 грн., разом - 66674,10 грн. Водночас, як установлено судом, ПРАТ УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» та [PERSON] позивачу відшкодовано збитки задані ДТП в розмірі 55757, 56 грн. (53157,56 + 2600), що приблизно відповідає вартості запчастин та виконаних робі, які підлягають сплаті товариством з обмеженою відповідальністю «ТОМ-Інвестбуд» за ремонт автомобіля КІА CEED, реєстраційний номер [NUMBER] без ПДВ - 55561,75 грн. Водночас, обов`язок відшкодування ПДВ виникають саме у страховика в межах ліміту страхової відповідальності (130000 гривень), у разі фактичного надання послуги з проведення такого ремонту за умови, що виконавець цієї послуги є платником ПДВ та за умови отримання страховиком документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. У постанові від 4 липня 2018 року Велика Палата Верховного Суду сформулювала висновок щодо забезпечення дієвості інституту обов`язкового страхування цивільноправової відповідальності власників наземних транспортних засобів, зазначивши таке. Відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України від 1 липня 2004 року № 1961-IV «Про обов`язкове страхування цивільноправової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок із виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37 зазначеного Закону) чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика в останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування (пункт 72). Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільноправової відповідальності власників наземних транспортних засобів») (пункт 73). Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди, а тому страховик, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування згідно зі статтями 3 і 5 вказаного Закону реалізує право вимоги, передбачене статтями 993 Цивільного кодексу України та 27 Закону України від 9 лютого 2012 року № 4391-VI «Про страхування» шляхом звернення з позовом до страховика, в якого завдавач шкоди застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Отже, зважаючи на те, що судом встановлено, що обов`язок з відшкодування шкоди щодо повернення сплачених потерпілим сум податку на додану вартість по ремонту, заміщенню, відтворенню застрахованого об`єкта чи товарно-матеріальних цінностей, які мають бути використані в процесі його ремонту (запчастини та інші витратні матеріали тощо) виникають саме у страховика, тому позов про стягнення вказаних сум із [PERSON] не підлягає до задоволення, а потерпілий може реалізувати своє право вимоги, шляхом звернення до страховика, в якого завдавач шкоди застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Крім того, суду не надано будь-яких доказів того, що позивачем фактично оплачені ремонтні роботи, вартість яких включає податок на додану вартість. Тому суд доходить остаточного висновку, що в задоволенні позову товариства з обмеженою відповідальністю «ТОМ-ІНВЕСТБУД» до [PERSON] про виплату відшкодування слід відмовити.

Outcome: dismissed