Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-16 00:00:00

27 травня 2015 року на адресу суду поштою надійшла позовна заява ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, яка мотивується тим, що 30 січня 2012 року між ПАТ "Платинум Банк" та [PERSON] був укладений кредитний договір зі страхування життя позичальника № 152/4616 BCL3, за яким [PERSON] отримав кредит в сумі 5684 грн. строком на 36 місяців зі сплатою 28 % річних за користування кредитом та комісії з кінцевою датою повернення кредиту 30 січня 2015 року. 19 червня 2013 року між ПАТ "Платинум Банк" та ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів" був укладений договір факторингу № 20130619-К, відповідно до якого ПАТ "Платинум Банк" відступили позивачу право вимоги щодо заборгованості за кредитним договором № 152/4616 BCL3 від 30 січня 2012 року. Відповідно до виписки з реєстру боржників від 19 червня 2013 року [PERSON] мав заборгованість за кредитним договором у сумі 3372,86 грн., з яких: 1384,44 грн. - заборгованість по тілу кредиту, 917,34 грн. - заборгованість по відсоткам, 1071,08 грн. - пеня за порушення графіку погашення заборгованості. Посилаючись на викладене, а також на те, що згідно кредитного договору № 152/4616 BCL3 від 30 січня 2012 року [PERSON] зобовязувався повернути кредит, сплатити відсотки та виконати інші зобовязання за кредитом в повному обсязі у строки і на умовах, визначених договором, позивач просив стягнути з [PERSON] на свою користь вказану суму боргу, а також понесені судові витрати. У судове засідання представник позивача ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів" [PERSON] не зявився, надіслав до суду заяву про розгляд справи без участі представника банку, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, причин неявки суду не повідомив, хоча належним чином був сповіщений про день, час та місце розгляду справи. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін за наявними в справі доказами в заочному провадженні та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, повно, всебічно та обєктивно дослідивши наявні у справі докази та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 30 січня 2012 року між ПАТ «Платинум Банк» і [PERSON] був укладений кредитний договір зі страхування життя позичальника № 152/4616 BCL3, за яким банк зобовязався надати відповідачу у тимчасове платне користування, на поточні потреби, кредит у сумі 5684 грн. строком на 36 місяців з кінцевим терміном повернення кредиту до 30 січня 2015 року, а останній зобовязався повернути кредит, сплачувати банку 28% річних за користування кредитом, комісії за обслуговування кредиту в сумі 159 грн. (а.с. 7). Згідно з п. 3 вказаного договору між страховиком ПрАТ "Ренесанс Життя" та [PERSON] був укладений також договір добровільного страхування життя, за яким страхувальник [PERSON] зобовязаний був сплатити 684 грн. страхової премії на користь страховика. ПАТ «Платинум Банк» свої зобовязання по кредитному договору зі страхуванням життя позичальника № 152/4616 BCL3 виконав та надав [PERSON] кредит в сумі 5684 грн., з яких 5000 грн. готівкою, що підтверджується копією меморіального ордеру від 30 січня 2012 року, решта суми була перерахована в сумі 684 грн. на сплату страхової премії. Також судом встановлено, що 19 червня 2013 року між ПАТ "Платинум Банк" та ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів" був укладений договір факторингу № 20130619-К, відповідно до якого ПАТ "Платинум Банк" відступили ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів" право вимоги щодо заборгованості за кредитним договором № 152/4616 BCL3 від 30 січня 2012 року (а.с. 5, 18-20). Відповідно до виписки з реєстру боржників від 19 червня 2013 року [PERSON] має заборгованість за кредитним договором у сумі 3372,86 грн., з яких: 1384,44 грн. - заборгованість по тілу кредиту, 917,34 грн. - заборгованість по відсоткам, 1071,08 грн. - пеня за порушення графіку погашення заборгованості (а.с.5). 25 червня 2013 року ПАТ "Платинум Банк" направив [PERSON] повідомлення про те, що право вимоги щодо заборгованості за кредитним договором № 152/4616 BCL3 від 30 січня 2012 року було відступлене на користь ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів". У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобовязанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно зі ст. 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобовязанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобовязання, право вимоги за яким передається новому кредитору. Правочин щодо заміни кредитора у зобовязанні, яке виникло на підставі правочину, що підлягає державній реєстрації, має бути зареєстрований в порядку, встановленому для реєстрації цього правочину, якщо інше не встановлено законом. За змістом ст. 516 ЦПК України заміна кредитора у зобовязанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник у зобовязанні не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобовязанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обовязку первісному кредиторові є належним виконанням. Відповідно до ч. 2 ст. 517 ЦК України боржник має право не виконувати свого обовязку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобовязанні. У відповідності зі ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобовязання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно зі ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобовязаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належний йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. У відповідності з ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Статтею 599 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно статті 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Факт порушення відповідачем [PERSON] взятих на себе зобовязань щодо несвоєчасної сплати кредитного боргу у строки, передбачені договором № 152/4616 BCL3 від 30 січня 2012 року, у судовому засіданні знайшов своє підтвердження. Виходячи з викладеного вище, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивача 3372,86 грн. заборгованості по кредитному договору зі страхуванням життя позичальника № 152/4616 BCL3 від 30 січня 2012 року. Вирішуючи питання про судові витрати в справі, суд керується положеннями ст. 88 ЦПК України, згідно якої стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, стягненню з відповідачки на користь позивача також підлягає сплачений ним при зверненні з позовом до суду судовий збір у сумі 243 грн. 60 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved