Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, обґрунтовучи свої позовні вимоги тим, що 09 червня 2006 року між Акціонерним комерційним банком "Правекс-Банк" (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство комерційний банк "Правекс-Банк") та [PERSON] був укладений кредитний договір №618-015/06Р, згідно якого відповідачу було надано кредитні кошти у розмірі 24 752,00 доларів США з розрахунку 12 % річних. Окрім того [PERSON] та [PERSON] поручилися перед позивачем за забезпечення виконання зобов'язання за вищезазначеним кредитним договором. На думку позивача, позичальник умови кредитного договору належним чином не виконує, і тому станом на 08 квітня 2015 року наявна заборгованість в сумі 25 151,25 доларів США, в зв'язку з чим позивач змушений звернутися з позовом до суду. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надіславши до суду заяву, в якій просив слухати справу за його відсутності, позовні вимги підтримує, щодо ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, в тому числі у відповідності до вимог ч. 9 ст. 74 ЦПК України з опублікуванням оголошення про виклик, відповідач вважається повідомленим про час і місце розгляду справи і розгляд справи буде проведено за його відсутності. У зв'язку з зазначеним, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові матеріали справи приходить до наступних висновків. Відповідно до вимог статей 1 та 3 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, за захистом яких кожна особа має право звернутися до суду. Частиною 1 ст. 11 Цивільно-процесуального кодексу України встановлено, що суд розглядає цивільну справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Судом встановлено, що 09 червня 2006 року між Акціонерним комерційним банком "Правекс-Банк" (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство комерційний банк "Правекс-Банк") та [PERSON] був укладений кредитний договір №618-015/06Р, згідно якого відповідачу було надано кредитні кошти у розмірі 24 752,00 доларів США з розрахунку 12 % річних. В забезпечення виконання кредитних зобов'язань боржника [PERSON] перед позивачем, між Акціонерним комерційним банком "Правекс-Банк" (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство комерційний банк "Правекс-Банк") та [PERSON] було укладено Договір поруки №618-015/06Р-1 від 09 червня 2006 року, відповідно до умов якого поручитель на добровільних засадах взяв на себе зобов'язання перед кредитором відповідати солідарно з боржником [PERSON] за виконання кредитних зобов'язань. В забезпечення виконання кредитних зобов'язань боржника [PERSON] перед позивачем, між Акціонерним комерційним банком "Правекс-Банк" (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство комерційний банк "Правекс-Банк") та [PERSON] було укладено Договір поруки №618-015/06Р-2 від 09 червня 2006 року, відповідно до умов якого поручитель на добровільних засадах взяв на себе зобов'язання перед кредитором відповідати солідарно з боржником [PERSON] за виконання кредитних зобов'язань. Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором №618-015/06Р від 09 червня 2006 року, станом на 08 квітня 2015 року заборгованість становить 25 151,25 доларів США, в тому числі: заборгованість за кредитом - 10 388,56 доларів США, пеня за несвоєчасне погашення кредиту - 8 283,12 доларів США, відсотки - 3 568,54 доларів СШАЮ, пеня за несвоєчасне погашення відсотків - 2 911,03 доларів США. У відповідності до вимог ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Як вбачається з положень ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утримуватися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно вимог ст.ст. 526, 530, 611, 612 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог закону, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не пропустив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Відповідно до положень ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до положень ст. ст. 546, 549, 551 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватись неустойкою, порукою, гарантією, заставою, при триманням та задатком. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Предметом неустойки може бути сума, рухоме та нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Як вбачається з положень ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Розмір збитків, завданих порушенням зобов'язання, доказується кредитором. Відповідно до вимог ст. ст. 512, 514 ЦК України, кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок правонаступництва. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом Відповідно до вимог ст.ст. 553, 554 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до п. 12 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ» «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» №5 від 30 березня 2012 року, у разі якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам частини третьої статті 533 ЦК. Разом із тим як за пред'явлення позову, так і при його вирішенні судом, ціна якого визначається в іноземній валюті, судовий збір сплачується позивачем або стягується судом у гривнях із урахуванням офіційного курсу гривні до іноземної валюти, встановленого Національним банком України на день сплати. Приймаючи до уваги, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] поручилися перед позивачем за виконання [PERSON] його обов'язків відповідно до наданого йому кредиту, а також те, що відповідач [PERSON] не належним чином виконує свої обов'язки перед кредитором, у зв'язку з чим наявна заборгованість, чим позивачу завдано матеріальну шкоду, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити. Позовні вимоги в частині відшкодування судових витрат підлягають до задоволення, оскільки, згідно ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтвердженні судові витрати. На підставі наведеного та

Outcome: approved