Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-25 00:00:00

Заявник звернувся до суду з заявою, в якій зазначив, що з 1983 року він постійно та безвиїзно мешкав на території України та проходив військову службу. З 2009 року його звільнено в запас. Також зазначив, що в період проходження служби на території України він втратив паспорт громадянина колишнього СРСР. Оскільки на даний час він не може підтвердити факт постійного проживання для отримання паспорту України, він змушений звернутись до суду для встановлення факту проживання на території України з 24 серпня 1991 року. Заявник [PERSON] в судове засідання надав заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності з участю його представника - адвоката Васильєвої Н.В. На задоволенні заяви наполягав, просив суд встановити факт його постійного мешкання на території України станом на 24 серпня 1991 року. Представник заявника Васильєва Н.В., яка діє на підставі договору про надання юридичної допомоги, в судовому засідання підтримала викладені в заяві [PERSON] доводи та просила задовольнити заяву. В обґрунтування додала, що заявник перебував з 1983 року по 2009 рік на військовій службі, яку походив на території України, що підтверджується його послужним списком, копія якого надана суду. Весь цей час він користувався виключно військовим квитком, як документом, що посвідчує його особу. Після втрати паспорту старого зразку він тривалий час збирав документи для звернення за видачею паспорту та в даний час для отримання ним паспорту громадянина України необхідно в судовому порядку довести підстави для набуття ним громадянства України. Представник зацікавленої особи - Приморського районного відділу у м. Маріуполі ГУ ДМС України в Донецькій області Колеснікова С.М., яка діє на підставі довіреності, не заперечувала проти її задоволення. Додатково в обгрунтування надала копію листа-роз"яснень заступника начальника УМВС України в Донецькій області від 17.07.1995 року, який використовувався в роботі структурними підрозділами ОВС в той час стосовно визначення належності до громадянства України. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено судом, заявник [PERSON] народився [INFO] в с.Утманово Лузського району Кіровської області Російської Федерації. (а.с.12) Згідно послужного списку на ім'я [PERSON], останній 10.07.1987 року закінчив Свердловське вище військово-політичне училище, та в період з 29.12.1988 року по 15.12.2009 року проходив службу у Збройних Силах України. Так, з 29.12.1988 року по 1994 рік він обіймав посади начальника клубу, методиста-організатора культурно-виховної роботи 123 гвардійської ракетної бригади 1 кв.загальновійської армії, яку було підпорядковано Одеському військовому округу. (а.с. 20-28) З військового квитка серія [NUMBER] вбачається, що [PERSON] прийняв військову присягу на вірність Україні 18.01.1992 року, а військову службу проходив в період з 05.08.. 1983 року по 15.12. 2009 року, звільнений в запас наказом МОУ № 1082 від 11.11. 2009 року за п "б" ч. 6 ст. 26 ЗУ "Про військовий обов'язок і військову службу", що також підтверджується витягом з наказу. (а.с.5,21, 29-31) Як слід з штампу в свідоцтві про народження на імя [PERSON], останній після досягнення шістнадцятирічного віку, 02.03.1981 року документувався паспортом зразка СРСР. Окрім того, заявник [PERSON] закінчив Київський військовий гуманітарний інститут, що підтверджується дипломом [NUMBER] від 27.06.1998 року. (а.с.32) Відповідно до ст.. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. За ч. 2 ст. 258 ЦПК України у заяві фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, повинно бути зазначено причини неможливості одержання документів, що посвідчують цей факт, і до заяви додається довідка про неможливість відновлення втрачених документів. Відповідно до п. 8 "Порядку встановлення належності до громадянства України" та п.1 ч.1 ст.3 Закону України "Про громадянство України" особа, яка за станом на 24 серпня 1991 року постійно проживала на території України і перебувала у громадянстві колишнього СРСР, але не має у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт її постійного проживання на території України на зазначену дату, подає: заяву про встановлення належності до громадянства України; копію паспорта громадянина колишнього СРСР. У разі відсутності паспорта громадянина колишнього СРСР подається довідка органу внутрішніх справ про те, що за станом на 24 серпня 1991 року особа перебувала у громадянстві колишнього СРСР; рішення суду, яким підтверджується факт постійного проживання особи на території України за станом на 24 серпня 1991 року. За таких обставин, суд приходить до висновку про встановлення особи заявника за військовим квитком та послужним списком, що також підтверджує факт постійного проживання [PERSON] на території України станом на момент проголошення незалежності України - 24 серпня 1991 року, оскільки останній на той час проходив військову службу у 123 гвардейській ракетній бригаді Одеського військового округу, що підтверджується відповідними записами у його послужному списку. Таким чином, суд вважає заяву обґрунтованою, а отже і спосіб захисту своїх прав та інтересів заявником обрано вірно, а крім того необхідність встановлення такого факту породжує для заявника певні юридичні наслідки, а тому заяву задовольняє. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved