Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-09 00:00:00

[PERSON] звернувся до Комінтернівського районного суду м. Харкова з позовом до Приватного акціонерного товариства "Роздільський керамічний завод", треті особи: ФОП [PERSON], ТОВ "CITADEL", в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача 87 379, 20 грн. матеріальної шкоди, 300 000грн. моральної шкоди та 18 000грн. витрат на правову допомогу. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що в серпні 2012 року позивач придбав у ФОП [PERSON] продукцію - цеглу ТМ «Євротон» у кількості 13 116 шт. на загальну суму 73 200,32 грн. ФОП [PERSON] є офіційним дилером TOB «CITADEL», яке в свою чергу є офіційним дилером та представником ПАТ "Роздільський керамічний завод". Поставлену продукцію було виготовлено відповідачем. Придбана продукція у кількості 7680 штук (накладна № 3979 від 14.08.12) позивачем використана при будівництві житлового будинку за адресою м. Харків, вул. Танкова, 19. Але надалі було з'ясовано, що придбана та використана цегла є неякісною, оскільки з'явилися тріщини, відбулася зміна кольору, лущення тощо. Позивач 21.05.2013 року звернувся до TOB «CITADEL» з претензією, в якій вимагав забрати невикористану цеглу та відшкодувати понесені ним витрати у зв'язку з купівлею неякісної цегли. Листами TOB «CITADEL» від 04.06.2013 року та від 30.07.2013 року позивача повідомлено про демонтаж використаної неякісної цегли з його будинку та заміну цегли на якісну, що було здійснено за рахунок відповідача. В подальшому позивач змушений був укласти договір на проведення робіт по реконструкції будинку, вартість яких складає 67380грн., що підтверджується договором з ФОП [PERSON], специфікацією та актом здачі-приймання виконаних робіт. Крім того, для належного виконання зазначених робіт позивач був змушений укласти договір на оренду допоміжних засобів будівництва (лісів) на загальну суму 15\~000грн. Крім того, позивач поніс додаткові витрати на придбання будівельних матеріалів. Таким чином, в зв'язку з поставкою неякісної цегли позивач поніс матеріальні збитки у розмірі 87379,20грн., які відповідач відмовляється відшкодувати у добровільному порядку. Крім того, внаслідок вказаних обставин позивач зазнав душевні страждання, що призвело до порушення строків будівництва, зміну планів позивача щодо визначення подальшого свого місця проживання, виявлення неякісної цегли, що була використана при будівництві призвело до розпачі позивача про необхідність демонтажу та проведення заново будівельних робіт, позивач змушений використовувати свій час на ведення переговорів щодо заміни неякісної цегли, купівля неякісної цегли призвела до порушення прав позивача на отримання якісного товару. З огляду на зазначене, позивачем предявлено до стягнення моральну шкоду, яку оцінено ним у 300\~000грн. Крім того, позивач просить покласти на відповідача витрати зі сплати судового збору та витрати на надання правової допомоги у розмірі 18000грн. У судовому засіданні позивач та його представник [PERSON] позовні вимоги підтримали, просять їх задовольнити. Відповідач надав заперечення на позов, в яких просить в задоволенні позову відмовити. Доводи своїх заперечень обґрунтовує тим, що позивачем не доведено, що отримана ним неякісна цегла була вироблена саме ПАТ "Роздільський керамічний завод". Визначити коли і ким з'ясовано, що цегла є неякісною, а тим більше визначити причини та з чиєї вини цегла стала неякісною, також неможливо. Позивачем не надано доказів, що цегла, отримана ним за накладною № 3979, використовувалась саме в будівництві житлового будинку позивача за адресою: м. Харків, вул. Танкова, 19. На адресу відповідача не надходили претензії ані від позивача, ані від третіх осіб щодо якості проданої цегли, відповідачем не здійснювалась заміна цегли на якісну. Позивачем в підтвердження правомірності вимоги на відшкодування матеріальних збитків не надано жодних доказів, які б підтвердили невідповідність придбаної цегли вимогам нормативно-правових актів і нормативних документів, невідповідність придбаної цегли рівню безпеки, ушкодження здоров'я, пошкодження об'єкта права власності, існування такого права власності. Крім того, зазначає, що позивачем пропущено строк позовної давності для пред'явлення вимог в зв'язку з придбанням неякісної цегли, в зв'язку з чим відповідачем подано заяву про застосування строків позовної давності. Також зазначає, що позивач не має права на відшкодування моральної шкоди на підставі Закону України "Про захист прав споживачів". Відсутні підстави і для покладення на відповідача витрат на надання позивачеві правової допомоги. У судовому засіданні представник відповідача [PERSON] вимоги заперечень підтримав, просить в задоволенні позову відмовити. У судовому засіданні 23.11.2015 року третя особа ФОП [PERSON] пояснила, що дійсно позивачем було придбано цеглу клінкерну виробництва ПАТ "Роздільський керамічний завод". Вартість цегли була оплачена позивачем. Третьою особою ТОВ "CITADEL" надано письмові пояснення по справі, в яких третя особа зазначає про обґрунтованість позовних вимог. Зокрема, вказує, що Товариство з обмеженою відповідальністю «CITADEL» здійснює продаж цегли у місті Харкові через свого дилера ФОП [PERSON] Вказану цеглу TOB «CITADEL» купувало у ТОВ "ЄВРОТОН" та ТОВ "Західклінкергруп". Лише виключно через зазначені підприємства ПАТ «Роздільський керамічний завод» здійснює реалізацію виготовленої ним цегли. У серпні 2012 року через ФОП [PERSON] цеглу ТМ «ЄВРОТОН» було реалізовано [PERSON] В подальшому було з'ясовано, що зазначена цегла у кількості 7680 штук, яка використана [PERSON] при будівництві будинку за адресою м. Харків, вул. Танкова, 19, є неякісною, оскільки з'явилися тріщини, відбулася зміна кольору, лущення тощо. Для врегулювання питань щодо неякісної цегли з [PERSON] до м. Харкова прибув [PERSON], який раніше у випадку претензій з боку споживачів неодноразово приїжджав та від імені постачальника та заводу врегульовував зазначені питання. Внаслідок визнання факту неякісної цегли, на адресу [PERSON] зроблено заміну та у липні 2013 року доставлена відповідна кількість вже якісної цегли. Крім того, за рахунок постачальника або виробника, достовірно TOB «CITADEL» не відомо, на адресу будівництва [PERSON] були направлені працівники, які знімали неякісну цеглу з будинку. Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 20.10.2015 року до участі у справі у якості третьої особи залучено ТОВ "Західклінкергруп". Представник третьої особи у судове засідання не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку. Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог з огляду на наступне. З матеріалів справи судом встановлено, що 01.03.2012 року між ПАТ "Роздільський керамічний завод" та ТОВ "Євротон" укладено договір поставки товарів № 76, у відповідності до умов якого постачальник зобов'язався передати у власність покупця цеглу виробництва ПАТ "Роздільський керамічний завод", а покупець зобов'язується прийняти товар та оплатити його загальну вартість (а.с. 115-116). Крім того, між ТОВ "Євротон" та ТОВ "CITADEL" 01.01.2012 року укладено договір дистрибуції № 46, у відповідності до умов якого продавець передає у власність покупцю будівельні матеріали виробників ПАТ "Роздільський керамічний завод" та ТОВ "Липчанблок", а покупець зобов'язується прийняти товар та оплатити його. Згідно накладної № 1399 від 11.08.2012 року ТОВ "CITADEL" отримало від ТОВ "Євротон" цеглу клінкерну Тоскана (а.с. 79). Крім того, з матеріалів справи та пояснень сторін встановлено, що ТОВ "CITADEL" є офіційним представником ПАТ "Роздільський керамічний завод" через ТОВ "Західклінкергруп", а ФОП [PERSON] є офіційним дилером ТОВ "CITADEL" з продажу продукції ТМ "Євротон". У відповідності до розпорядження ТОВ "CITADEL" від 01.08.2012 року продукція ТМ "Євротон", зокрема цегла клінкерна Тоскана, для спрощення ідентифікації та реалізації в подальшому має найменування "Цегла Євротон клінкер Д (Тоскана (білий))". Згідно накладних від 13.08.2012 року, від 14.08.2012 року та квитанцій до прибуткового касового ордеру (а.с. 4-5) [PERSON] придбав у ФОП [PERSON] цеглу Євротон клінкер Д (Тоскана). Відповідно до ст. 42 Конституції України держава захищає права споживачів, здійснює контроль за якістю і безпечністю продукції та усіх видів послуг і робіт, сприяє діяльності громадських організацій споживачів. У відповідності до норм ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст.628 ЦК України). Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Згідно ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Згідно ст. 698 ЦК України за договором роздрібної купівлі-продажу продавець, який здійснює підприємницьку діяльність з продажу товару, зобов'язується передати покупцеві товар, що звичайно призначається для особистого, домашнього або іншого використання, не пов'язаного з підприємницькою діяльністю, а покупець зобов'язується прийняти товар і оплатити його. Договір роздрібної купівлі-продажу є публічним. До відносин за договором роздрібної купівлі-продажу з участю покупця-фізичної особи, не врегульованих цим Кодексом, застосовується законодавство про захист прав споживачів. Статтею 673 ЦК України визначено, що продавець повинен передати покупцеві товар, якість якого відповідає умовам договору купівлі-продажу. У разі відсутності в договорі купівлі-продажу умов щодо якості товару продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, придатний для мети, з якою товар такого роду звичайно використовується. Якщо продавець при укладенні договору купівлі-продажу був повідомлений покупцем про конкретну мету придбання товару, продавець повинен передати покупцеві товар, придатний для використання відповідно до цієї мети. Частинами 1, 5 ст. 6 Закону України "Про захист прав споживачів" визначено, що продавець (виробник, виконавець) зобов'язаний передати споживачеві продукцію належної якості, а також надати інформацію про цю продукцію. Виробник (виконавець) зобов'язаний забезпечити використання продукції за призначенням протягом строку її служби, передбаченого нормативним документом або встановленого ним за домовленістю із споживачем, а в разі відсутності такого строку - протягом десяти років. Згідно ст. 678 ЦК України покупець, якому переданий товар неналежної якості, має право, незалежно від можливості використання товару за призначенням, вимагати від продавця за своїм вибором: 1) пропорційного зменшення ціни; 2) безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк; 3) відшкодування витрат на усунення недоліків товару. У разі істотного порушення вимог щодо якості товару (виявлення недоліків, які не можна усунути, недоліків, усунення яких пов'язане з непропорційними витратами або затратами часу, недоліків, які виявилися неодноразово чи з'явилися знову після їх усунення) покупець має право за своїм вибором: 1) відмовитися від договору і вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми; 2) вимагати заміни товару. Якщо продавець товару неналежної якості не є його виготовлювачем, вимоги щодо заміни, безоплатного усунення недоліків товару і відшкодування збитків можуть бути пред'явлені до продавця або виготовлювача товару. У відповідності до статті 708 ЦК України у разі виявлення покупцем протягом гарантійного або інших строків, встановлених обов'язковими для сторін правилами чи договором, недоліків, не застережених продавцем, або фальсифікації товару покупець має право за своїм вибором: 1) вимагати від продавця або виготовлювача безоплатного усунення недоліків товару або відшкодування витрат, здійснених покупцем чи третьою особою, на їх виправлення; 2) вимагати від продавця або виготовлювача заміни товару на аналогічний товар належної якості або на такий самий товар іншої моделі з відповідним перерахунком у разі різниці в ціні; 3) вимагати від продавця або виготовлювача відповідного зменшення ціни; 4) відмовитися від договору і вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми. Частиною 1 ст. 709 ЦК України визначено, що продавець або виготовлювач (чи уповноважені ними представники) зобов'язані прийняти товар неналежної якості від покупця і задовольнити його вимоги про заміну товару або усунення недоліків. Доставка товару продавцеві та його повернення покупцеві здійснюються продавцем або виготовлювачем, а в разі невиконання ними цього обов'язку або відсутності продавця чи виготовлювача в місцезнаходженні покупця повернення товару може бути здійснене покупцем за їхній рахунок. Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 8 Закону України "Про захист прав споживачів" у разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку недоліків споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством, має право вимагати: 1) пропорційного зменшення ціни; 2) безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк; 3) відшкодування витрат на усунення недоліків товару. Вимоги споживача, встановлені частиною першою цієї статті, пред'являються на вибір споживача продавцеві за місцем купівлі товару, виробникові або підприємству, що задовольняє ці вимоги за місцезнаходженням споживача. З пояснень позивача та третіх осіб встановлено, що придбана у ФОП [PERSON] цегла виробництва ПАТ «Роздільський керамічний завод» використана [PERSON] для будівництва будинку, в подальшому цегла виявилась неякісною, на вимогу позивача цегла була замінена на якісну. В зв'язку з заміною неякісної цегли та необхідністю повторної її укладки позивач поніс додаткові витрати. Так, між [PERSON] та ФОП [PERSON] 01.06.2013 року укладено договір № 130601, у відповідності до умов якого ФОП [PERSON] прийняв на себе роботи з реконструкції будинку за адресою: м. Харків, вул. Танкова, 19, згідно додатку № 1. Додатком № 1 до договору є специфікація, згідно якої визначено перелік робіт та матеріалів, які необхідно провести по договору. Згідно п. 2.1 договору № 130602 загальна вартість робіт та матеріалів по договору складає 67380грн. Факт оплати підтверджується квитанцією від 26.11.2014 року, оригінал якої оглянуто у судовому засіданні. Крім того, між [PERSON] та ФОП [PERSON] 01.06.2013 року укладено договір № 130602, у відповідності до умов якого ФОП [PERSON] передав, а позивач прийняв обладнання для реконструкції будівлі (ліси будівельні) за адресою: м. Харків, вул. Танкова, 19. Згідно п. 2.1 договору № 130602 загальна плата по договору складає 15000грн. Факт оплати підтверджується квитанцією від 09.12.2015 року. У відповідності до акта приймання 01.09.2013 року позивач прийняв обладнання, а згідно акта здачі 26.12.2014 року передав його [PERSON] Також позивач зазначає, що додатково ним були придбані будівельні матеріали (копії чеків а.с. 75 - 76). Статтею 22 ЦПК України визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, серед іншого, є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Статтею 60 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. У відповідності до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. В обґрунтування понесення збитків, завданих придбанням неякісного товару, позивачем до матеріалів справи додано копії квитанцій про сплату ФОП [PERSON] 67380 грн. 26.11.2014 року та про сплату ФОП [PERSON] 15000грн. 09.12.2015 року. З урахуванням системного аналізу зазначених вище норм та матеріалів справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з ПАТ «Роздільський керамічний завод» на користь позивача 82380грн. збитків (67380 грн +15000грн.). При цьому, збитки у розмірі 4999,20грн. задоволенню не підлягають, оскільки позивачем не доведено належними та допустимими доказами понесення цих витрат та використання будівельних матеріалів (копії чеків а.с. 75 - 76) для ліквідації наслідків придбання неякісної цегли. Відносно доводів відповідача про пропуск позивачем строку звернення до суду з даним позовом суд зазначає наступне. Згідно ст. 681 ЦК України до вимог у зв'язку з недоліками проданого товару застосовується позовна давність в один рік, яка обчислюється від дня виявлення недоліків у межах строків, встановлених статтею 680 цього Кодексу, а якщо на товар встановлено гарантійний строк (строк придатності), - від дня виявлення недоліків у межах гарантійного строку (строку придатності). При цьому, суд зазначає, що позивачем заявлено вимоги щодо відшкодування збитків, завданих продажем неякісного товару, а не вимоги про усунення недоліків проданої цегли, а тому приписи ст. 681 ЦК України застосуванню не підлягають. Крім того, додаткові витрати позивач поніс 26.11.2014 року та 09.12.2015 року відповідно, а з цим позовом до суду звернувся 07.08.2015 року. Щодо наявності підстав для стягнення моральної шкоди у розмірі 300 000грн. суд зазначає наступне. Згідно ч. 1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Згідно роз'яснень, викладених в п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України\~ №4 від 31 березня 1995 року Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди(зі змінами та доповненнями), відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Відповідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Позивачем не доведено належними та допустимими доказами наявність моральної шкоди, її розмір, а тому суд дійшов висновку про відсутність підстав для стягнення моральної шкоди. Таким чином, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Щодо розподілу витрат зі сплати судового збору, враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору за подання даного позову, сума судового збору у розмірі 823,80 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь держави. Відносно стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правову допомогу у розмірі 18000грн. суд зазначає, що згідно ч. 3 ст. 79 ЦПК України до витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, серед іншого, належать витрати на правову допомогу. Згідно ч. 1 ст. 84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. З аналізу зазначених норм вбачається, що правовою допомогою в цивільному процесі визнається допомога правового характеру адвоката або іншого фахівця у галузі права. Крім того, судові витрати, в тому числі витрати на правову допомогу, повинні бути пов'язані тільки з розглядом конкретної цивільної справи, що розглядається судом. Згідно роз'яснень, що містяться у п. 48 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17.10.2014 року, підстави, межі та порядок відшкодування судових витрат на правову допомогу, надану в суді як адвокатом, так і іншим фахівцем у галузі права, регламентовано у пункті 2 частини третьої статті 79, статтях 84, 88, 89 ЦПК. Витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в пункті 47 цієї постанови, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов'язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Як вбачається з матеріалів справи, позивачем в обґрунтування понесення витрат з оплати правової допомоги до матеріалів справи надано угоду про надання правової допомоги від 01.08.2015 року, укладену з адвокатом [PERSON], та копію квитанції від 09.12.2015 року на суму 14900грн. При цьому, з наданих суду документів не вбачається, що надані позивачу юридичні послуги пов'язані з розглядом цієї конкретної цивільної справи, позивачем не надано розрахунку таких витрат, а тому суд дійшов висновку про відсутність підстав для стягнення з відповідача витрат по оплаті послуг на правову допомогу у розмірі 18000 грн.

Outcome: partial