Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом\~\~про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування, посилаючись на те, що\~\~23.07.2014\~ в с. Славів Черняхівського району Житомирської області померла його дружина [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 2,6404 га, яка розташована на території Видиборської сільської ради Черняхівського району Житомирської області. Дана земельна ділянка належала померлій [PERSON] на праві власності, що підтверджується копією Державного акту про право власності на земельну ділянку серія ЯБ № 546149. Позивач є спадкоємцем першої черги спадкування за законом та фактично прийняв спадщину після смерті дружини шляхом вступу в управління та володіння її майном. Позивач звернувся до нотаріальної контори для оформлення права на спадщину, але нотаріус своєю постановою відмовив йому у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку через відсутність оригіналу правовстановлюючого документу Державного акту на право власності на землю. Посилаючись на те, що іншим шляхом отримати правовстановлюючий документ на земельну ділянку позивач не має можливості, просив суд визнати за ним право власності на вищевказану земельну ділянку в порядку спадкування за законом.\~\~\~\~\~ В судове засідання позивач [PERSON] та його представник, що діє на підставі довіреності від 07.09.2016 (а. с. 7), [PERSON], не зявились, представник подала до суду заяву, в якій просила розглядати справу у її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити (а. с. 27). Представник Видиборської сільської ради Черняхівського району в судове засідання також не зявився, подав заяву про розгляд справи без його участі, вказавши, що позов визнає (а. с. 28). В звязку з визнанням позову відповідачем, суд прийшов до висновку про можливість винесення рішення по суті позову на попередньому судовому засіданні, згідно ст. 130 ЦПК України. Відповідно до ч. 1 ст. 126 ЗК України (в редакції 2001 року), тобто на час виготовлення державних актів, право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами. За наслідками з'ясування і аналізу обставин справи, дослідження та оцінки наявних в матеріалах справи доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд приходить до наступних висновків. [PERSON] на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 2,6404 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Видиборської сільської ради Черняхівського району, що підтверджується копією Держаного акту на право приватної власності на землю серії ЯБ № 546149 (а. с. 4). Даний факт підтверджується також витягом з проектно-технічної документації із землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) по реформованому КСП "ДРУЖБА", відповідно до якого [PERSON] являється власником земельної ділянки площею 2,6404 га, що розташована на території Видиборської сільської ради Черняхівського району Житомирської області. Вартість земельної ділянки становить 17475,14 грн. (а. с. 19). Оригінал державного акту втрачений, що підтверджується оголошенням про втрату у друкованому засобі масової інформації, а саме в газеті "НОВЕ ЖИТТЯ" (а. с. 17). 23.07.2014 [PERSON] померла (а. с. 8). Позивач [PERSON] являється чоловіком померлої [PERSON] та являється спадкоємцем за законом першої черги, що підтверджується копією свідоцтва про одруження (а. с. 5). Фактично прийняв спадщину після смерті дружини шляхом фактичного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини її чоловік, тобто позивач, що підтверджується копією свідоцтва про смерть спадкодавця, в якому зазначено, що вона померла в с. Чупира Білоцерківського району Київської області (а. с. 8), та копією паспорта позивача, відповідно до якого зареєстрована адреса його місця проживання є с. Чупира Білоцерківського району Київської області (а. с. 6 на звороті). Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №1051 від 17.10.2012 року "Про порядок ведення Державного земельного кадастру" повноваження територіальних органів Держземагенства у частині державної реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування, договорів оренди земельних ділянок припинені. Законами України "Про державний земельний кадастр" від 07.07.2011 №3631-VI та "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 01.07.2004 року №1952-VI видача державних актів на право власності на земельну ділянку не передбачена. Відповідно до ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Відповідно до п. "г" ст. 81, ч. 1 ст. 131 ЗК України, громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Аналізуючи вищезазначені та досліджені докази, враховуючи те, що позивач прийняв спадщину після смерті дружини, однак не має можливості отримати свідоцтво про право власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом в звязку з втратою оригіналу Державного акту, суд приходить до висновку про те, що порушене право позивача підлягає захисту, а позовні вимоги задоволенню. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved