Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-22 00:00:00

ВАТ (в подальшому змінено найменування на ПрАТ) "Дрогобицький Агротехсервіс" 31.05.2013 звернувся до суду з позовом до відповідачів, в якому просить стягнути з [PERSON] завдані ним Товариству збитки в розмірі 1139378,34 грн. та понесені судові витрати. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 20.03.2008 [PERSON] , діючи від імені ВАТ« Дрогобицький «Агротехсервіс» як голова правління, на підставі договору купівлі-продажу продав [PERSON] 99/100 частин нежитлової будівлі складу №1, позначеної на плані літ. «А-1», площею 1018,4 кв.м., що знаходиться на [ADDRESS] . 12.05.2008 року [PERSON] вказане нерухоме майно продав [PERSON] . Вказує, що оскільки [PERSON] , будучи головою правління ВАТ "Дрогобицький Агротехсервіс", підписав вказаний договір, не маючи на це відповідних повноважень, тобто діяв без відповідного затвердження цього договору купівлі-продажу загальними зборами акціонерів Товариства, що є необхідним згідно п. 8.2.8. Статуту в редакції 1998 року, то в 2009 році Товариство звернулось до Дрогобицького міськрайонного суду із позовом про визнання згаданих договорів купівлі-продажу недійсними. Згідно рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 29.12.2010 року, яке набрало законної сили, визнано недійсним договір купівлі-продажу від 20.03.2008 року 99/100 частин нежитлової будівлі складу №1, позначеної на плані літ. «А-1», площею 1018,4 кв.м., що знаходиться на [ADDRESS] , позаяк [PERSON] , укладаючи договір купівлі-продажу від 20.03.2008 року вийшов за межі наданих йому повноважень, тобто діяв в порушення положень статуту Товариства. На підставі даного рішення суду ВАТ «Дрогобицький «Агротехсервіс» звернулось з позовом до [PERSON] про витребування нерухомого майна, а саме: нежитлової будівлі складу №1, позначеної на плані літ. «А-1». площею 1018,4 кв.м., що знаходиться на [ADDRESS] . Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 27.04.2012 Товариству відмовлено в задоволені даного позову, виходячи з того, спірне майно набуте [PERSON] добросовісно і будь-які підстави витребування майна у добросовісного набувача - відсутні. Вищенаведене свідчить про відсутність правових підстав для повернення Товариству 99/100 частини нежитлової будівлі складу №1, позначеної на плані літ. «3-1», площею 1018,4 кв.м., що знаходиться на [ADDRESS] , яке було продано [PERSON] . Крім того, зазначає, що рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 29.12.2010 року встановлено ринкову вартість нежитлової будівлі складу №1, позначеної на плані літ. «А-1», площею 101 8,4 кв.м., що знаходиться на [ADDRESS] , яка станом на 06.04.2009 року становила 674300 грн., згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи № 257/10 від 21.09.2010 року. При цьому, відповідач [PERSON] , діючи від імені Товариства, уклав з [PERSON] 20.03.2008 договір купівлі-продажу 99/100 частини нежитлової будівлі складу №1, позначеної на плані літ. «А-1», площею 1018,4 кв.м., що знаходиться що знаходиться на [ADDRESS] реєстраційний номер 22539650, за ціною 86500 грн., штучно занизивши вартість відчужуваного майна у декілька раз, чим завдав Товариству збитків. Крім того, в приміщенні складу № 1 знаходились основні засоби та товари Товариства. Так, згідно довідки за № 27 від 22.05.2013 року на балансі Товариства в приміщенні складу № 1 досі рахуються основні засоби, зокрема, тара ящична в кількості 1048 шт., вартістю 173623,00 грн.; крани штабельори 2 шт., вартістю 162603,45 грн.; стелажі складські вартістю 146829,00 грн., а всього на загальну суму - 551578,34 грн. та інші товари на суму - 68522,89 грн. Відтак, загальна сума збитків завданих Товариству діями відповідача [PERSON] становить 1139378,34 грн. Ухвалою від 03.06.2013 відкрито провадження в даній справі, призначено попереднє судове засідання на 14.06.2013. 14.06.2013 попереднє судове засідання відкладено у зв`язку з неявкою відповідачів на 23.07.2013. 23.07.2013 відповідачем [PERSON] подано клопотання про відкладення попереднього розгляду та витребування доказів. 23.07.2013 попереднє судове засідання відкладено у зв`язку з відсутністю електроенергії в суді на 31.07.2013. 31.07.2013 проведено попередній розгляд, справу призначено до судового розгляду на 02.09.2013, задоволено заяву відповідача [PERSON] про витребування доказів. 02.09.2013 керівником ВАТ "Дрогобицький агротехсервіс" подано заяву про відкладення розгляду справи у зв`язку з перебуванням у відпустці та бажанням взяти особисту участь у справі. 02.09.2013 справу відкладено у зв`язку з неявкою сторін на 17.09.2013. 09.09.2013 з Дрогобицького МВ ГУМВС України у Львівській області на виконання вимог ухвали від 31.07.2013 надійшли матеріали висновку №142 та №170 від 28.11.2012 за заявою голови правління ВАТ "Дрогобицький агротехсервіс". 11.09.2013 від представника позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з перебуванням у відпустці. 17.09.2013 справу відкладено у зв`язку з неявкою сторін на 10.10.2013 10.10.2013 подано клопотання представником відповідача [PERSON] про відкладення справи у зв`язку з неможливістю присутності в судовому засіданні та бажанням ознайомитись з матеріалами справи. 10.10.2013 попереднє судове засідання відкладено у зв`язку з відсутністю електроенергії в суді на 23.10.2013. 23.10.2013 справу відкладено у зв`язку з неявкою сторін на 28.11.2013, скеровано запит щодо встановлення місця реєстрації відповідачів. 28.11.2013 справа слухалась, в судовому засіданні оголошено перерву до 17.12.2013, відмовлено в задоволенні клопотання представника відповідача [PERSON] про зупинення провадження у справі. 16.12.2013 та 23.01.2014 відповідачем [PERSON] подано клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з хворобою. 17.12.2013, 23.01.2014 справу відкладено у зв`язку з хворобою відповідача [PERSON] на 13.02.2014. 13.02.2014 відповідачем [PERSON] подано клопотання про призначення у справі економіко-бухгалтерської експертизи та клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з загостренням захворювання. 13.02.2014 продовжено перерву до 06.03.2014 у зв`язку з неявкою відповідачів та клопотанням [PERSON] про відкладення. 06.03.2014 позивачем подано клопотання про зупинення провадження у справі, яке ухвалою від 06.03.2012 задоволено, провадження у справі зупинено до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку цивільного судочинства, а саме справи №422/8846/13-ц, за позовом ВАТ "Дрогобицький "Агротехсервіс" до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , ПП "Дрогобич-Авто-Рем", за участю третіх осіб - приватного нотаріуса Дрогобицького районного нотаріального округу - Юзефіва Олега Богдановича, Управління Держземагентства у місті Дрогобичі, Регіонального відділення Фонду Державного майна України по Львівській області, КП ЛОР Дрогобицьке МБТІ та ЕО про визнання недійсними договорів купівлі-продажу нежитлових будівель. 27.01.2020 провадження у справі поновлено, справу призначено до судового розгляду на 13.02.2020. 28.01.2020 направлено запит до Відділу АДР Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області щодо реєстрації місця проживання відповідачів, що містяться в картотеці реєстраційного обліку, відповідь на який судом отримано 18.02.2020 року . 13.02.2020 головою правління ПрАТ "Дрогобицький агротехсервіс" подано клопотання про розгляд справи у відсутності позивача та підтримання позову. 13.02.2020, 02.03.2020 розгляд справи відкладено на 23.03.2020 у зв`язку з неявкою відповідачів. 23.03.2020 відмовлено в задоволенні клопотання відповідача [PERSON] від 13.02.2014 про призначення у справі економіко-бухгалтерської експертизи. В судове засідання 23.03.2020 сторони не з`явились. У своїй заяві від 13.02.2020 голова правління ПрАТ "Дрогобицький агротехсервіс" - Фідик Р.В. просить справу розглядати у відсутності позивача, позов підтримує. Відповідачі неодноразово в судові засідання не з`являлись, причин неявки не повідомляли, хоча належним чином повідомлялись про дату, час та місце судового розгляду. Відповідач [PERSON] неодноразово подавав клопотання про відкладення розгляду справи до моменту її зупинення, його представник позову не визнавав з тих підстав, що спірне майно вибуло з власності Товариства з його волі шляхом укладення відповідного договору купівлі-продажу з [PERSON] , який було здійснено в органах нотаріату з відповідною перевіркою всіх документів та повноважень при укладенні такого правочину. В подальшому, після поновлення провадження у справі, відповідачі тричі в судове засідання не з`явились, причин неявки не повідомили, хоча були повідомлені за встановленою згідно вимог п. 2 ч. 7 ст. 128 ЦПК України адресою місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, за адресою місця проживання, вказаною у позовній заяві (а.с. 178, 180-182, 209-210, 212-214, 218-220, 226-228, 231-232). Оскільки надіслана судом для відповідачів поштова кореспонденція поверталась до суду з відмітками "адресат відсутній", "за закінченням встановленого строку зберігання", судом двічі здійснювалось оголошення на офіційному веб-сайті Дрогобицького міськрайонного суду про їхній виклик в судове засідання (а.с. 215, 233). Відповідно до вимог п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні, зокрема, відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання чи перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Таким чином, оскільки судові повістки надсилались відповідачам за встановленою адресою місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, за адресою місця проживання, вказаною у позовній заяві та шляхом оголошення на офіційному веб-сайті Дрогобицького міськрайонного суду; надіслана судом для відповідачів поштова кореспонденція поверталась до суду з відмітками "адресат відсутній", будьяких повідомлено про зміну адреси відповідачі суду не подавали, а відтак, суд, у відповідності до вимог п. 2 ч. 7, п. 4 ч. 8, ч. 11, ч. 12 ст. 128 ЦПК України вважає відповідачів належним чином повідомленими про дату час та місце судового розгляду зазначеної справи. При таких обставинах суд визнав неявку відповідачів неповажною та розглянув справу у їхній відсутності. Перевіривши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно статуту ВАТ «Дрогобицький агротехсервіс», затвердженого 11.08.1998 року загальними зборами акціонерів ВАТ «Дрогобицький агротехсервіс», ВАТ "Дрогобицький Агротехсервіс" засновано згідно з рішенням Регіонального відділення Фонду державного майна України по Львівській області шляхом приватизації державного майна Дрогобицького виробничо-технічного об`єднання. Товариство є юридичною особою та здійснює свою діяльність відповідно до чинного законодавства України і Статуту. Майно Товариства складається з основних та оборотних коштів, а також цінностей, вартість яких відображено в балансі Товариства. Управління Товариством здійснюють: загальні збори акціонерів, спостережна Рада Товариства, Правління Товариства, Ревізійна комісія. Посадовими особами органів управління Товариством визнаються Голова та Члени Правління, Голова та Члени Ради Товариства, Голова ревізійної комісії (а.с. 72-85). На даний час ВАТ «Дрогобицький агротехсервіс» було перейменовано у Публічне акціонерне товариство "Дрогобицький"Агротехсервіс" і в подальшому на Приватне акціонерне товариство "Дрогобицький "Агротехсервіс" (статут, а.с. 185-200) і його керівником є Фідик Р.В. (а.с. 201-205). Згідно наказу №48 від 11.08.1998, відповідач [PERSON] з 11.08.1998 року приступив до виконання обов`язків Голови правління ВАТ «Дрогобицький Агротехсервіс» та був звільнений з посади за згодою сторін згідно наказу від 03.11.2008 року №26 (а.с. 86-87). Главою 17 ЦК України унормовано правовідносини представництва при здійсненні правочинів. Відповідно до частин першої та третьої статті 237 ЦК України представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє. Представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства. Відповідно до статті 239 ЦК України правочин, вчинений представником, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки особи, яку він представляє. Юридична особа є учасником цивільних відносин і наділяється цивільною право- і дієздатністю. При цьому особливістю цивільної дієздатності юридичної особи є те, що така особа набуває цивільних прав та обов`язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону. Орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, зобов`язана діяти в інтересах юридичної особи, добросовісно і розумно та не перевищувати своїх повноважень. У відносинах із третіми особами обмеження повноважень щодо представництва юридичної особи не має юридичної сили, крім випадків, коли юридична особа доведе, що третя особа знала чи за всіма обставинами не могла не знати про такі обмеження (частини перша та третя статті 92 ЦК України). Якщо члени органу юридичної особи та інші особи, які відповідно до закону чи установчих документів виступають від імені юридичної особи, порушують свої обов`язки щодо представництва, вони несуть солідарну відповідальність за збитки, завдані ними юридичній особі (частина четверта статті 92 ЦК України). Згідно з частинами першою та другою статті 89 ГК України (у редакції станом на момент укладення договору купівлі-продажу 20.03.2008) управління діяльністю господарського товариства здійснюють його органи та посадові особи, склад і порядок обрання (призначення) яких визначається залежно від виду товариства, а у визначених законом випадках - учасники товариства. Посадові особи відповідають за збитки, завдані ними господарському товариству. Відшкодування збитків, завданих посадовою особою господарському товариству її діями (бездіяльністю), здійснюється у разі, якщо такі збитки були завдані: діями, вчиненими посадовою особою з перевищенням або зловживанням службовими повноваженнями; діями посадової особи, вчиненими з порушенням порядку їх попереднього погодження або іншої процедури прийняття рішень щодо вчинення подібних дій, встановленої установчими документами товариства; діями посадової особи, вчиненими з дотриманням порядку їх попереднього погодження або іншої процедури прийняття рішень щодо вчинення відповідних дій, встановленої товариством, але для отримання такого погодження та/або дотримання процедури прийняття рішень посадова особа товариства подала недостовірну інформацію; бездіяльністю посадової особи у випадку, коли вона була зобов`язана вчинити певні дії відповідно до покладених на неї обов`язків; іншими винними діями посадової особи. За пунктом 13 частини другої статті 9 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань вносяться, зокрема, відомості про керівника юридичної особи, а за бажанням юридичної особи - також про інших осіб, які можуть вчиняти дії від імені юридичної особи, у тому числі підписувати договори, подавати документи для державної реєстрації тощо: прізвище, ім`я, по батькові, дата народження, реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті про право здійснювати платежі за серією та номером паспорта), дані про наявність обмежень щодо представництва юридичної особи. За частиною першою статті 241 ЦК України у випадку вчинення правочину представником з перевищенням повноважень, такий правочин створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки особи, яку він представляє, лише у разі наступного схвалення правочину цією особою. Таким чином, у відносинах із третіми особами від імені юридичної особи завжди діятиме певна особа, через яку вчиняються юридично значимі дії, а воля цієї особи на вчинення правочину, реалізована нею через волевиявлення від імені юридичної особи, може передбачати настання невигідних для останньої наслідків, бажати чи свідомо допускати їх настання. Отже, за змістом частин першої, третьої та четвертої статті 92 ЦК України, частин першої та другої статті 89 ГК України, пунктом 13 частини другої статті 9 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» орган юридичної особи, який діє одноособово, має повноваження щодо представництва юридичної особи (з можливістю їх обмеження відповідно до установчих документів чи закону), створює, змінює припиняє цивільні права та обов`язки юридичної особи, тому підпадає під поняття представництва, наведене у статті 237 ЦК України. При цьому орган юридичної особи, який діє одноособово, усвідомлює факт вчинення правочину всупереч інтересам та волевиявленню юридичної особи, яку представляє, передбачає настання невигідних для останньої наслідків та бажає чи свідомо допускає їх настання. Статтею 13 ЦК України визначено межі здійснення цивільних прав: цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства; при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині; не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах; при здійсненні цивільних прав особа повинна додержуватися моральних засад суспільства; не допускаються використання цивільних прав з метою неправомірного обмеження конкуренції, зловживання монопольним становищем на ринку, а також недобросовісна конкуренція. За змістом наведених вище норм матеріального права особи, які виступають від імені юридичної особи, зобов`язані діяти не лише в межах своїх повноважень, але й добросовісно і розумно. Окрім того, такі правовідносини мають довірчий характер між підприємцем (товариством) і його посадовою особою, протиправна поведінка посадової особи полягає у неналежному та недобросовісному виконанні певних дій, без дотримання меж нормального господарського ризику, з особистою заінтересованістю чи при зловживанні своїм посадовими обов`язками за власним умислом (розсудом), прийнятті очевидно необачних, марнотратних та завідомо корисливих на користь такої посадової особи рішень. Наведеними вище положеннями статті 92 ЦК України та статті 89 ГК України передбачено відповідальність членів органу юридичної особи, її посадових осіб, в тому числі її керівника, якщо він діяв всупереч інтересам цієї особи. Отже, між юридичною особою та її посадовою особою виникають правовідносини, що ґрунтуються на акті юридичної особи, передбачають права та обов`язки сторін у цих правовідносинах, зокрема відповідальність представника за неналежне здійснення представництва. 20.03.2008 року [PERSON] , як головою правління ВАТ «Дрогобицький Агротехсервіс», та [PERSON] , було укладено договір-купівлі продажу 99/100 частин нежитлової будівлі складу №1, позначеної на плані літ. «3-1». площею 1018,4 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , реєстраційний номер 22539650 за ціною 86500 гривень. Договір зареєстровано в реєстрі за №210 і посвідчено приватним нотаріусом Дрогобицького районного нотаріального округу Юзефівим О.Б. Згідно п.п. Є п. 8.2.8. Статуту товариства (чинного на час укладенні договору) до компетенції загальних зборів акціонерів Товариства відноситься затвердження договорів (угод), сума яких перевищує 50 відсотків статутного фонду Товариства. Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 29.12.2010, яке набрало законної сили, встановлено, і відповідно до вимог ч. 4 ст. 82 ЦПК України доказуванню не підлягає, що станом на 06.04.2009 ринкова вартість 99/100 частин нежитлової будівлі складу №1, позначеної на плані літ. «А-1», площею 1018,4 кв.м., що знаходиться на [ADDRESS] складала 674300 грн., що визначено висновком судової будівельно-технічної експертизи №257/10 від 21.09.2010 При цьому, рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 29.12.2010 вищевказаний договір купівлі - продажу від 20.03.2018 визнано недійсним на підставі ст. ст. 215, 238, 241 ЦК України, оскільки, що укладаючи даний договір, [PERSON] вийшов за межі наданих йому повноважень, а саме, уклав договір купівлі-продажу нерухомого майна Товариства на суму, що перевищує 50 відсотків статутного фонду товариства, що є порушенням статуту товариства. Тобто, під час розгляду даної справи, судом було встановлено, що відповідачем, як головою правління Товариства, в порушення Статуту, не було отримано погодження Загальних зборів акціонерів товариства на укладення договору купівлі-продажу нерухомого майна Товариства на суму, що перевищує 50 відсотків статутного фонду товариства, що є перевищенням службових повноважень. Таким чином, зважаючи на встановлені обставини та з огляду на положення Статуту ВАТ "Дрогобицький "Агротехсервіс", наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку, що дії відповідача [PERSON] свідчать про те, що при укладенні 20.03.2008 договору купівлі-продажу він діяв не в інтересах ВАТ "Дрогобицький "Агротехсервіс", а з особистою заінтересованістю, зловживаючи своїми посадовими обов`язками за власним умислом (розсудом), прийнявши очевидно необачні, марнотратні та завідомо корисливі рішення на користь, зокрема, відповідача [PERSON] . Отже, підписання головою правління ВАТ "Дрогобицький "Агротехсервіс" [PERSON] договору купівлі-продажу 99/100 частин нежитлової будівлі складу №1, позначеної на плані літ. «А-1», площею 1018,4 кв.м., що знаходиться на [ADDRESS] , без передбаченої статутом згоди загальних зборів цього товариства, порушує права та інтереси цього товариства і завдало збитків. Як вбачається з довідки № 27 від 22.05.2013, на балансі Товариства, на складі №1 рахуються основні засоби, зокрема, тара ящична в кількості 1048 шт., вартістю 173623,00 грн.; крани штабельори 2 шт., вартістю 162603,45 грн.; стелажі складські вартістю 146829,00 грн. та товари на суму 68522,89 грн. , а всього на загальну суму 551578,34 грн. Згідно відповіді [PERSON] від 28.05.2013 року встановлено, що приміщення, площею 1018,4 кв.м., що знаходиться на [ADDRESS] , прийняте ним на підставі договору купівлі-продажу від 12.05.2008 року, було порожнім, будь-які матеріальні цінності у ньому були відсутні. Таким чином, судом встановлено, що відчуживши нерухоме майно Товариства, відповідач не забезпечив схоронність основних засобів та майна Товариства на загальну суму 551578,34 грн., які і надалі рахуються на балансі позивача. Згідно з ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Факт завдання збитків позивачу протиправною поведінкою відповідача підтверджується: по-перше наявністю та доведеністю протиправної поведінки відповідача, зокрема, відчуженням [PERSON] , як головою правління товариства позивача, на користь [PERSON] 99/100 частин нежитлової будівлі складу №1, позначеної на плані літ. «А-1», площею 1018,4 кв.м., що знаходиться на [ADDRESS] при наявності обмежень, встановлених Статутом; по-друге наявністю реальних збитків в сумі 587800 грн. (різниця між ринковою вартістю нерухомого майна та отриманими коштами від реалізації цього майна 674200 грн. - 86500 грн. = 587800 грн.), а також відсутністю на балансі Товариства наявного у відчуженому приміщенні майна на загальну суму 551578,34 грн., також наявністю причинно-наслідкового зв`язку між протиправною поведінкою відповідача і завданням збитків позивачу, оскільки саме відчуження майна відповідачем [PERSON] , як головою правління Товариства, без отримання погодження Загальних зборів акціонерів товариства на укладення договору купівлі-продажу нерухомого майна Товариства на суму, що перевищує 50 відсотків статутного фонду товариства на користь відповідача [PERSON] , призвело до значних збитків, в тому числі у розмірі недоотриманої вартості такого майна в сумі 587800 грн. та втрати основних засобів та товарів, які рахуються за товариством на суму 551578,34 грн., а всього на загальну суму 1139378,34 грн. Позивачем також не доведено вини відповідача в частині завдання збитків на суму 1 820 436 грн., що становить вартість агрегату А50, який обліковувався на балансі позивача, оскільки власником вказаного агрегату є ФОП [PERSON] . Більш того, з представленого в матеріалах справи договору оренди №1 від 11.11.2014 вбачається, що агрегат для освоєння та ремонту свердловин А50, вартістю 1.820.436 грн. передано ТОВ «Компанія «Газ Ресурси», як орендодавцем за договором, в строкове платне користування ТОВ «Надрогазресурс», як орендарю за договором, на умовах щомісячної сплати орендних платежів в розмірі 36.408 грн. З урахуванням викладеного, суд на підставі повного з`ясування усіх обставин, які мають значення для справи, доходить висновку про задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача [PERSON] збитків у розмірі реальних збитків в сумі 587800 грн. (різниця між ринковою вартістю нерухомого майна та отриманими коштами від реалізації цього майна 674200 грн. - 86500 грн. = 587800 грн.), а також у розмірі зниклого майна на загальну суму 551578,34 грн., а всього на загальну суму 1139378,34 грн. Відповідно до п. 6 ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати. У відповідності до вимог ст. ст. 133, 141 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. В даному випадку, до витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати понесені позивачем на оплату судового збору в сумі 3441,00 грн., які у відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача [PERSON] на користь позивача.

Outcome: approved