Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-27 00:00:00

23 лютого 2016 року позивачка [PERSON] в інтересах малолітніх дітей звернулася до суду із зазначеним позовом до відповідачки, в якому з урахуванням уточнених позовних вимог, просить позбавити останню батьківських прав відносно дітей, [PERSON], [INFO], та [PERSON],[INFO], призначити позивачку опікуном дітей та стягнути з відповідачки аліменти на утримання дітей. Свої вимоги вона обґрунтувала тим, що відповідачка, яка є її дочкою, зі своїми дітьми не спілкується та ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по утриманню та вихованню дітей. Батько дітей, [PERSON], помер [INFO] року. Діти фактично проживають з позивачкою та її чоловіком вже більше двох років. Під час розгляду справи позивачка позов підтримала, просила його задовольнити. Пояснила, що на протязі більше двох років діти проживають з нею в с.Ярославка Саратського району Одеської області, а відповідачка не цікавиться дітьми, не займається їх вихованням, не надає матеріальної допомоги на їх утримання. Малолітні діти [PERSON] та [PERSON] пояснили, що їх вихованням займаються баба, [PERSON] та дід, [PERSON], з якими вони бажають проживати. Представник органу опіки та піклування та служби у справах дітей Саратської районної державної адміністрації Одеської області і представник Ярославської сільської ради Саратського району Одеської області позов підтримали, просили його задовольнити, мотивуючи тим, що відповідачка участі у вихованні дітей не приймає, матеріально їх не забезпечує, не піклується про них. Відповідачка [PERSON], належним чином повідомлена про день, час та місце розгляду справи, до суду не з'явилась. Надала заяву, в якій просила справу розглядати за її відсутності, не заперечувала проти задоволення позову (а.с. 58). Заслухавши позивачку, думку малолітніх дітей, представника органу опіки та піклування та служби у справах дітей Саратської районної державної адміністрації, представника Ярославської сільської ради Саратського району Одеської області, свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Ст.3 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року (зі змінами, схваленими резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21 грудня 1995 року), яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року, встановлює, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. У ст.19 Конвенції про права дитини держави - учасниці, які її підписали (в т. ч. і Україна), взяли на себе зобов'язання вживати всіх необхідних законодавчих та інших заходів з метою захисту дитини від усіх форм насильства, образи чи зловживань, відсутності належного піклування чи недоброго і брутального поводження або експлуатації з боку батьків чи будь-якої особи. Ст.51 Конституції України та ст.ст.150, 180 СК України встановлюють для батьків обов'язок виховувати та утримувати дітей до їх повноліття. Ст.12 Закону України "Про охорону дитинства" зобов'язує батьків виховувати дитину, піклуватись про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя, праці, розвивати її особистість, повагу до прав, свобод людини та громадянина. Пункт 2 ч.1 ст. 164 СК України встановлює, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого Верхнє-Алботською сільською радою Тараклійського району МРСР, видно, що відповідачка [PERSON] є дочкою [PERSON] та [PERSON] (а.с.13). Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER], виданих виконавчим комітетом Ярославської сільської ради Саратського району Одеської області, батьками малолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 14, 15). Батько дітей, [PERSON], помер [INFO] року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданого виконавчим комітетом Дачненської сільської ради Біляївського району Одеської області (а.с.16). Психолого-педагогічна характеристика вихованців КЗ «Ярославський ДНЗ ясла-садок» с. Ярославка Саратського району Одеської області підтверджує, що [PERSON] та [PERSON] відвідують зазначений дошкільний навчальний заклад з вересня 2014 року. Діти прийшли до садка з родини дідуся та бабусі (а.с. 35-36). Згідно характеристики Ярославської сільської ради Саратського району Одеської області відповідачка за час проживання в [ADDRESS] зарекомендувала себе з негативної сторони. Два роки не займається вихованням та утримання своїх малолітніх дітей. Діти знаходяться на утриманні дідуся та бабусі, так як вона проживає в м. Одеса (а.с.34). Як зазначено в акті обстеження житлово-побутових умов відповідачки, вона зареєстрована за адресою: [ADDRESS]. Будинок знаходиться в зруйнованому стані та не підлягає ремонту. В будинку відсутні умови для проживання (а.с. 33). Свідок [PERSON] пояснив, що він проживає в [ADDRESS] і знає, що більше двох років діти [PERSON] та [PERSON] проживають в сім'ї позивачки, яка разом зі своїм чоловіком займається їх вихованням та утриманням, влаштувала їх в дитячий садок. За цей час діти змінились, стали активними, доглянуті та охайні. Відповідачку він бачив лише один раз. Свідок [PERSON] показала, що вона працює завідувачем Комунального закладу "Ярославський дошкільний навчальний заклад ясла-садок". [PERSON] та [PERSON] проживають з дідом та бабою більше двох років. Діти були закомплексованими, заляканими, у психічному розвитку відставали від своїх однолітків, майже не грались, не відповідали на запитання. У дітей не було медичних документів. Коли за клопотанням позивачки Ярославська сільська рада витребувала ці документи з медичних установ за попереднім місцем проживання дітей, то виявилось, що діти не мають жодного профілактичного щеплення. Дітям робили щеплення в Ярославському фельдшерсько-акушерському пункті і після цього у вересні 2014 року їх прийняли до дитячого садка. За час проживання з дідом та бабою діти дуже змінились, вони доглянуті, охайні, вільно спілкуються та граються з однолітками, регулярно відвідують дитячий садок. Дід та баба сплачують батьківську плату, займаються вихованням дітей, цікаляться їх успіхами. За цей час свідок бачила відповідачку в дитячому садку лише два рази і звернула увагу, що після спілкування з матір'ю діти стають знервованими та агресивними. Свідок [PERSON] пояснила, що вона працює завідувачем Ярославського фельдшерсько-акушерського пункту. Коли позивачка привезла дітей, то звернулась до Ярославського ФАПу. Виявилось, що дітям профілактичні щеплення не проводились. Дільничний педіатр [PERSON] розробила індівідуальний графік щеплень для дівчаток і позивачка водила їх на щеплення. Свідок звернула увагу, що діти були неохайні, волосся не підстрижене, залякані, відставали в розвитку від однолітків. За час проживання в сім'ї позивачки діти змінились, охайні, відвідують дитячий садок, стали комунікабельними. Позивачка та її чоловік займаються їх вихованням, створили належні умови для проживання дітей. Відповідачку свідок бачила лише 2 рази і вона поводиться з дітьми як чужа людина. Згідно письмовому висновку служби у справах дітей Саратської районної державної адміністрації Одеської області в інтересах малолітніх дітей відповідачку доцільно позбавити батьківських прав щодо її дітей, [PERSON] та [PERSON], так як вона ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дітей (а.с. 18-19). Судом встановлено, що відповідачка на протязі більше двох років не проживає разом з дітьми, не піклується про них, не забезпечує їх матеріально, не спілкується з ними, не цікавиться їх долею, тобто ухиляється від виконання батьківських обов'язків по вихованню дітей. За таких обставин суд приходить до висновку про наявність підстав для позбавлення відповідачки батьківських прав. Згідно до ч.3 ст.60 ЦК України суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Ст.63 ЦК України визначає, що опікуна або піклувальника призначає орган опіки та піклування, крім випадків, встановлених статтею 60 цього Кодексу. Опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю.Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов'язки опікуна чи піклувальника. Медичний висновок Саратської амбулаторії сімейної медицини від 22 жовтня 2015 року підтверджує, що [PERSON] є психічно та фізично здоровою, може бути опікуном ( а.с.39). Сім'я позивачки проживає в [ADDRESS], який належить на праві власності чоловіку позивачки, [PERSON], та в якому створені належні умови для проживання (а.с.26-32) Орган опіки та піклування Ярославської сільської ради Саратського району Одеської області просить призначити [PERSON] опікуном малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON]. Згідно висновку служби у справах дітей Саратської райононї державної адміністрації Одеської області, наявні підстави для призначення позивачки опікуном її малолітніх внучок. Таким чином, над малолітніми дітьми належить встановити опіку, произначивши позивачку їхнім опікуном. Частина 2 ст.166 СК України встановлює, що особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. На підставі ст.ст.182, 184 СК Украіни з відповідачки належить стягнути аліменти на утримання двох дітей в розмірі 800 гривень щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Визначаючи розмір аліментів, суд враховує матеріальне становище дітей та відповідачки, у якої на утриманні немає інших дітей та непрацездатних осіб. Відповідно до пункту 3 частини 1 ст.5 Закону України "Про судовий збір" позивачка, в частині позовних вимог про стягнення аліментів, звільнена від сплати судового збору. За приписами ч.3 ст.88 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. У зв'язку з чим, на підставі ст.88 ЦПК України з відповідачки в дохід держави належить стягнути судовий збір в сумі 551 гривня 20 копійок.

Outcome: approved