Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-28 00:00:00

21 серпня 2014 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк" (надалі Банк) звернулося до суду із зазначеним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 05 лютого 2008 року між його попередником ЗАТ КБ "ПриватБанк" і [PERSON] укладено кредитний договір, за яким останній отримав кредит на суму 2306грн.07коп. зі сплатою відсотків за користування коштами у розмірі 12% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, прийнявши зобов'язання сплачувати кредит щомісячними платежами кінцевим терміном повернення по 05 лютого 2009 року. Посилаючись на те, що своїх зобов'язань за договором відповідач не виконав, позивач просив стягнути з [PERSON] 11307грн.06коп. заборгованості за кредитним договором, нарахованої станом на 18 червня 2014 року. У судове засідання сторони не з'явилися. Представник позивача у порядку ст.158 ЦПК України письмовою заявою просила слухати справу у її відсутність. Відповідач, за належності повідомлення про дату, час та місце розгляду справи публікацією газетного оголошення 18 вересня 2014 року, до суду не з'явився, про причини неявки не сповістив і заяви про відкладення розгляду справи не надав. Судом, за письмової згоди представника позивача, на підставі ст.224 ЦПК України ухвалено про заочний розгляд справи. Дослідивши докази, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. 05 лютого 2008 року між ЗАТ КБ "ПриватБанк", правонаступником якого є позивач, та [PERSON] укладено кредитний договір, що складається з заяви позичальника, умов надання споживчого кредиту "Розстрочка" (Стандарт) та тарифів. За означеним, позивач надав відповідачу строковий споживчий кредит у сумі 2306грн.07коп. на 12 місяців з 05 лютого 2008 року по 05 лютого 2009 року включно, за умови сплати за користування кредитом відсотків у розмірі 1,0 % на місяць на суму залишку заборгованості по кредиту, єдино разової винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 369грн.60коп. та щомісячної винагороди у розмірі 56грн.50коп. у обмін на зобов'язання позичальника з повернення кредиту, сплати відсотків, винагороди, комісії щомісячним платежем у період з 20 по 25 число кожного місяця у сумі 261грн.57коп. Відповідальність позичальника за порушення строків платежів визначена п.5.1. Умов надання банківських послуг сплатою пені у випадку несвоєчасного внесення коштів, у розмірі 0.5% від суми простроченого платежу, але менше 01грн. за кожен день прострочки платежу. При порушенні позичальником строків платежів по будь-якому із грошових зобов'язань більше ніж на 30 днів, він має сплати штраф у розмірі 500грн. + 5% від суми заборгованості - п.5.3. Сторони погодили (п.5.5) термін позовної давності по вимогам про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки - пені, штрафів за даним договором тривалістю п'ять років (а.с.6-8), що відповідає положенням ст.259 ЦК України. Відповідач за отримання кредитних коштів перерахуванням їх згідно з рахунком-фактурою №150 від 05 лютого 2008 року, прийняті по договору зобов'язання належним чином не виконав. Погашення по кредитному договору провадив частково, останній платіж проведено10 травня 2011 року, що підтверджується представленим розрахунком заборгованості, за яким заборгованість станом на 18 червня 2014 року складає 11307грн.06коп., з яких: 608грн.96коп. - заборгованість за кредитом, 31грн.06коп. і 226грн. борг по процентам і комісії, пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором рівна 9426грн.42коп. Крім того, позивач провів нарахування штрафу: 500грн. фіксована частина та 514грн.62коп. процентна складова (а.с.4,29). Між сторонами мають місце цивільно-правові відносини, які виникають із зобов'язального права по кредитному договору. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. В силу ст.530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) - ст.610 ЦК України. Статтею 623 ЦК України визначається, що боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Розмір збитків, завданих порушенням зобов'язання, доказується кредитором. І, згідно ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливістю виконання ним грошового зобов'язання. Враховуючи, що відповідач не виконав умови кредитного договору, строк повернення позики не дотримав, позикодавець несе втрати матеріального характеру, суд вважає, що позовна заява є обґрунтованою i підлягає задоволенню. При цьому, суд виходить з того, що положення ч.3 ст.551 ЦК України про зменшення розміру неустойки може бути застосовано судом лише за заявою відповідача - п.27 Постанови №5 ПВССУ від 30 березня 2012 року "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин". Відповідно до ст.ст.79,88 ЦПК України суд покладає на відповідача обов'язок відшкодувати позивачу судові витрати, розмір яких підтверджено документально на суму 243грн.60коп. платіжним дорученням від 18 червня 2014 року (а.с.1).

Outcome: approved