Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-20 00:00:00

Позивач в особі Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк", що є правонаступником Акціонерного комерційного банку «УкрСиббанк», звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що між АКБ " УкрСиббанк " та [PERSON] 11 грудня 2006 року був укладений договір № 11093387000 про надання споживчого кредиту в сумі 25 250 грн. 00 коп. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% річних, з кінцевим строком повернення та сплати всіх платежів - 11 червня 2008 року, на умовах забезпеченості, поворотності, строковості, платності кредитних ресурсів. Позивач виконав свої зобов»язання, надавши відповідачу кредитні кошти в повному обсязі, проте відповідач не належним чином виконує умови договору, й станом на 27 листопада 2014 року загальна заборгованість відповідача перед банком становить 10 828 грн. 76 коп., яка складається з наступних складових: заборгованість по тілу кредиту - 00 грн. 00 коп., заборгованість по відсоткам - 10 828 грн. 76 коп. В судове засідання позивач не з»явився, належним чином повідомлений про час та місце його проведення, що підтверджується зворотнім повідомленням рекомендованого листа, надіслав на адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутності з підтриманням позовних вимог, просив їх задовольнити, посилаючись на вимоги закону про належне виконання зобов»язань за кредитним договором та його умов, та можливий розгляд справи за відсутності відповідача, як такого, який належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, з ухваленням заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з»явився, про час та місце розгляду справи повідомлений згідно чинного законодавства належним чином - розміщеним оголошенням в засобах масової інформації - газеті «Урядовий кур»єр». За таких підстав судом відповідно до положень статті 224 ЦПК України визнано за можливе ухвалити по даній справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів та заяви позивача. Вислухавши пояснення позивача, його доводи та заперечення, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з»ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об»єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню із наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у договірних/зобов»язальних правовідносинах. Так, між АКБ " УкрСиббанк ", правонаступником якого згідно Договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитами від 08 грудня 2011 року (а.с.18-19) є позивач, та [PERSON] 11 грудня 2006 року був укладений договір № 11093387000 про надання споживчого кредиту в сумі 25 250 грн. 00 коп. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% річних, з кінцевим строком повернення та сплати всіх платежів - 11 червня 2008 року, на умовах забезпеченості, поворотності, строковості, платності кредитних ресурсів (а.с. 6-12). Відповідач зобов»язувався своєчасно сплачувати проценти на користування кредитом, повернути кредит у визначені договором терміни, а також виконати інші зобов»язання згідно договору. Зобов»язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (стаття 526 ЦК України). Як встановлено в ході судового розгляду справи відповідач не виконав взяті на себе зобов»язання, передбачені кредитним договором, не сплачвав відсотки за користування кредитними коштами згідно умов договору про надання споживчого кредиту. Станом на 27 листопада 2014 року загальна заборгованість відповідача перед банком становить 10 828 грн. 76 коп., яка складається з наступних складових: заборгованість по тілу кредиту - 0 грн. 00 коп., заборгованість по відсоткам - 10 828 грн. 76 коп. (а.с.16). Проте, суд до даних правовідносин застосовує наслідки пропуску позивачем строку позовної давності. Позовна давність за позовом про повернення споживчого кредиту застосовується незалежно від наявності заяви сторони у спорі. Позовна даність, відповідно до ст. 256 ЦК України, це строк, в межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України). За зобов"язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом виконання. За зобов'язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред'явити вимогу про виконання зобов'язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку (ч.5 ст. 261 ЦК України). Згідно п. 31 Постанови № 5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», враховуючи положення пункту 7 частини тринадцятої статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів», суди мають виходити з того, що у спорах щодо споживчого кредитування кредитодавцю забороняється вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув. У зв'язку із цим позовна давність за позовом про повернення споживчого кредиту застосовується незалежно від наявності заяви сторони у спорі. Оскільки судом встановлено, що позивач пропустив строк звернення до суду по кожному окремому зобов»язанню й уцілому, позов підлягає відмові у його задоволенні. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed