Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-14 00:00:00

В червні 2015 року позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиті послуги з централізованого теплопостачання. Позовні вимоги мотивовані тим, що КП ВМР "Вінницяміськтеплоенерго" є організацією, що надає населенню послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання, відповідно до умов, визначених "Правилами надання послуг населенню з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення" та Закону України "Про житлово-комунальні послуги". Помешкання, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], де проживає відповідач [PERSON], забезпечується послугами централізованого теплопостачання, які надаються КП ВМР "Вінницяміськтеплоенерго". Відповідач регулярно порушуючи умови вищевказаних правил та п. 3 ст. 20 Закону України "Про Житлово-комунальні послуги", в результаті чого станом на 27.05.2015 року у неї виникла заборгованість за надані послуги в сумі 11381,9 грн. Рішенням Ленінського районного суду м. Вінниці від 22.09.2008 року задоволено позовні вимоги КП ВМР "Вінницяміськтеплоенерго" в частині стягнення заборгованості за спожиті послуги в розмірі 1758,74 грн. за період з вересня 2005 року по квітень 2008 рік включно. Також 10.09.2010 року рішенням Ленінського районного суду м. Вінниці стягнуто заборгованість за спожиті послуги в розмірі 2259,55 грн. за період з жовтня 2008 року по червень 2010 року включно. Позивач зазначає, що вказані рішення судів відповідачем було виконано частково в розмірі 1057,63 грн. Таким чином, до стягнення підлягає сума заборгованості в розмірі 8421,24 грн. за період з липня 2010р. включно по травень 2015р. з врахуванням поточної оплати щомісячних нарахувань. Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми. За весь час прострочення сплати платежів відповідачу нараховано: 6078,63 грн. - інфляційних та 866,90 грн. - 3% річних. Оскільки відповідач відмовляються в добровільному порядку сплатити борг, позивач змушений був звернутися до суду з даним позовом. Під час розгляду справи представиком позивача було зменшено розмір позовних вимог, згідно яких КП ВМР "Вінницяміськтеплоенерго" просить стягнути на їх користь з [PERSON] заборгованість за період з жовтня 2010р. по травень 2015р. в розмірі 14383,60 грн., з яких: 7438,07 грн. - борг за централізоване теплопостачання за період зз 07.2010р. по 05.2015р., 866,90 грн. - 3% річних, 6078,63 грн. - сума втрат від інфляції, а також 243,60 грн. - суму витрат на оплату судового збору. В судовому засіданні представник позивача Щолокова Ю.В. позов з врахуванням зменшення розміру позовних вимог підтримала, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Просив позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнала частково, просила застосувати строк позовної давності та не стягувати інфляційні витрати та 3% річних, через скрутне матеріальне становище. Вислухавши пояснення представника позивача Щолокової Ю.В., відповідача, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог. Правилами ст. 10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч. 2 ст. 60 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Комунальне підприємство Вінницької міської ради "Вінницяміськтеплоенерго" є організацією, що надає населенню послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання, відповідно до умов, визначених "Правилами надання послуг населенню з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення", затверджених Постановою КМ України від 21.07.2005 року № 630 та Законом України "Про житлово-комунальні послуги" від 24.06.2004 року за №1875. З витягу з реєстру особових рахунків житлового фонду КП ОЦ Житлово-комунального господарства м. Вінниці станом на 31.03.2015 року, судом встановлено, що квартиронаймачем квартири [ADDRESS] є [PERSON] (а.с. 5). З заочного рішення Ленінського районного суду м. Вінниці від 22.09.2008 року вбачається, що з [PERSON], [PERSON], що проживають за адресою: [ADDRESS] стягнуто на користь комунального підприємства ВМР "Вінницяміськтеплоенерго" борг за спожиту теплову енергію в сумі 1758,74 грн., 3% річних в сумі 63,73 грн., втрати від інфляції за весь час прострочення оплати 315,99 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у сумі 30 грн. (а.с. 10). Також, судовим наказом Ленінського районного суду м. Вінниці від 10.09.2010 року стягнуто з [PERSON] на користь КП ВМР "Вінницяміськтеплоенерго" за спожиту теплову енергію в сумі 3014,74 грн., з них сума боргу за надані послуги з теплопостачання - 2259,55 грн., 3% річних - 171,30 грн. та сума втрат від інфляції - 583,89 грн., а також 30,00 грн. за інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи (а.с. 11). Таким чином, суд приходить до висновку, що між сторонами склались фактичні договірні відносини щодо надання та отримання послуг із теплопостачання, в зв'язку з чим відповідач зобов'язалася вчасно оплачувати їх. З розрахунку позовних вимог КП ВМР "Вінницяміськтеплоенерго" судом встановлено, що згідно складеного розрахунку загальна сума боргу з урахуванням 3% річних та суми втрат від інфляції складає 15366,77 грн., з яких: 8421,24 грн. - боргу за спожиті послуги з централізованого теплопостачання; 866,90 грн. - 3% річних та 6078,63 грн. - суми втрат від інфляції (а.с. 9). Однак представником позивача було зменше позовні вимоги, в зв'язку з чим вони просять стягнути з відповідача заборгованість за період з жовтня 2010р. по травень 2015р. в розмірі 14 383,60 грн., з яких: 7438,07 грн. - борг за централізоване теплопостачання за період з 07.2010р. по 05.2015р., 866,90 грн. - 3% річних, 6078,63 грн. - сума втрат від інфляції, а також 243,60 грн. - суму витрат на оплату судового збору. Суд не застосовує до даних правовідносин строк позовної давності так, як строк позовної давності відповідачем переривався в 2012 році при оформленні субсидії та проведеними оплатами в сумі 1057,63 грн., які здійснювалися 23.08.2012р. та з 02.2014р. по 05.2015р. Також з наявних в матеріалах справи письмових доказів, суд вбачає, що [PERSON] було оформлено субсидію на суму заборгованості, що підтверджується оборотною відомістю (а.с. 6-7) та розрахунком суми заборгованості (а.с. 8), що свідчить про визнання нею заборгованості за надані послуги з централізованого опалення. Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до ст.ст. 509, 526 ЦК України, одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання не допускається. Норма ст. 629 ЦК України прописує, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.ст. 67, 68 ЖК України, квартиронаймач зобов'язаний своєчасно вносити плату за житлово-комунальні послуги. Згідно ст.ст. 20, 32 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Зважаючи на вищевикладене, а також враховуючи, що в судовому засіданні знайшов підтвердження той факт, що відповідач в добровільному порядку не розраховуються з підприємством за надані послуги централізованого теплопостачання, суд вважає, що заборгованість з відповідача на користь позивача підлягає примусовому стягненню. У відповідності до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути 243,60 грн. судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved