Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Ічнянського районного суду Чернігівської області з вищевказаним позовом, який мотивує тим, що відповідно до розпорядження Ічнянської районної державної адміністрації Чернігівської області від №229 від 24.07.1997 року йому був виданий сертифікат серії ЧН №0342563 на право на земельну частку (пай) розміром 3,95 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), зареєстрований в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) Ічнянською РДА 20.04.1998 року за №715 по колишньому КПСП «Колос» Іваницької сільради Ічнянського району Чернігівської області. Однак оформити своє право на земельну частку (пай) він не має можливості, оскільки вище вказаний оригінал сертифікату ним втрачено, про що в газеті "Трудова слава" від 27.05.2021 року позивач розмістив відповідне оголошення. З метою отримання дубліката втраченого сертифіката [PERSON] в червні 2021 року звернувся до Прилуцької РДА (правонаступника Ічнянської РДА), проте йому було відмовлено у видачі дублікату із роз`ясненням, що чинним законодавством не передбачено порядку видачі дубліката сертифіката на право на земельну частку (пай). У зв`язку з чим, просить суд визнати за ним право на земельну частку (пай) розміром 3,95 умовних кадастрових гектари, без визначення меж в натурі, для ведення товарного сіслькогосподарського виробництва, розташованої на території Іваницької сільської (нині Парафіївської селищної ) ради Прилуцького району Чернігівської області, на підставі сертифікату серії ЧН № 0342563, виданого Ічнянською районною державною адміністрацією Чернігівської області на підставі розпорядження №229 від 24.07.1997 року, зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №715 від 20.04.1998 року. Ухвалою суду від 20.08.2021 року вказану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, в матеріалах справи міститься прохання розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач - Прилуцька РДА в судове засідання свого представника не направила, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, клопотання про розгляд справи без участі її представника не надіслала. Відповідач- Парафіївська селищна рада Ічнянського району Чернігівської області в судове засідання не зявилася , направила листа з проханням розгляд справи провести у її відсутності за наявними у матеріалах справи документах. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи в їх сукупності, всебічно, повно та об`єктивно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, суд встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що на підставі розпорядження Ічнянської районної державної адміністрації Чернігівської області від №229 від 24.07.1997 року [PERSON] була виділена земельна частка (пай) розміром 3,95 умовних кадастрових гектари, розташована на території Іваницької сільської ради Чернігівської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та видано належний сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0342563, зареєстрований в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну часту (пай) за №715 від 20.04.1998 року /а.с. 12/. Оригінал сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0342563, виданий на ім`я позивача було втрачено, про що останнім було опубліковане відповідне оголошення в газеті «Трудова слава» від 27.05.2021 про те, що загублений сертифікат на земельну частку (пай) вважати недійсним /а.с. 10/. Листом Прилуцької районної державної адміністрації Чернігівської області за №1.2-17/1899 від 18.06.2021 року, позивача повідомлено, що в районній державній адміністрації сертифікати на земельні ділянки (паї) не зберігаються та дублікати не видаються. Рекомендовано звернутись до суду /а.с. 9/. Як вбачається з довідки №31-25-0.26-280/161-21 від 09.04.2021 року, виданої відділом в Ічнянському районі Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області, в книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) по КПСП «Колос» с.Іваниця рахується сертифікат серії ЧН № 0342563 за [PERSON] , зареєстрований за №715. Розмір земельної частки (паю) - 3,95га в умовних кадастрових гектарах. Вирішуючи спір по суті, суд виходить з наступного. Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Право власності набувається в порядку, визначеному законом. Право власності є непорушним. Відповідно до пункту 1 Указу Президента України "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям", паювання земель передбачає визначення розміру земельної частки (паю) у колективній власності на землю кожного члена колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства без виділення земельних ділянок в натурі (на місцевості). Згідно з пунктом 5 цього Указу, видача громадянам сертифікатів на право на земельну частку (пай) єдиного в Україні зразка та їх реєстрація провадяться відповідною районною державною адміністрацією. Згідно п. 17 Перехідних положень Земельного кодексу України, сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Згідно ст. 1 Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)", право на земельну частку (пай) мають: колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку. Право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку. Відповідно до ст. 2 Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)", основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). За правилами Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" моментом виникнення права на земельну частку (пай) є момент виникнення відповідного права колективної власності на земельну ділянку та існує незалежно від його посвідчення сертифікатом. Згідно до ст. 3 ЦК України, із змісту якої випливає неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених Конституцією України та іншими законами. Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ч.1 ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ст. 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Аналізуючи досліджені докази, суд вважає є всі підстави для визнання за позивачем права на земельну частку (пай). Таким чином, враховуючи, що позивачем втрачено оригінал правовстановлюючого документу - сертифікат на право на земельну частку (пай), а його право на земельну частку (пай) підтверджується письмовими доказами у справі, позивач не може реалізувати своє право на вищевказану земельну ділянку, тому у відповідності до ст. 16 ЦК України, суд може захистити цивільне право позивача шляхом винесення рішення про визнання за позивачем права на земельну частку (пай). На підставі викладеного,

Outcome: approved