Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-01 00:00:00

19.11.2014р. позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що її батькові - [PERSON] належала земельна ділянка для ведення товарного сільського виробництва площею 0,7186га, яка знаходиться на території Дмитровицької сільської ради Мостиського району. Вказує, що батько за життя склав заповіт, яким усе майно заповів їй (позивачці) і вона у відповідності до ст.1268 ЦК України вважається такою, що прийняла спадщину, так як на момент смерті спадкодавця проживала з останнім. Після смерті батька своєчасно звернулась у нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини, однак їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку через відсутність оригіналу державного акту на право власності на земельну ділянку. З огляду на наведені обставини просить суд ухвалити рішення, яким визнати за нею право власності на спірну земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом після смерті батька. Позивачка в судове засідання не з'явилася, а надіслала заяву, в якій просить справу розглядати справу у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. Представник відповідача - Дмитровицької сільської ради Мостиського району в судове засідання не з'явився, а надіслав заяву про розгляд справи у його відсутності та зазначив, що проти позову не заперечує. Представник третьої особи - Мостиської державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явився, проте подав копію матеріалів спадкової справи за №441/2013, заведеної після смерті спадкодавця [PERSON], а також заяву, в якій просить розглянути справу за його відсутності. Представник третьої особи - відділу Держземагенства у Мостиському районі в судове засідання не з'явився, а надіслав на адресу суду копію Державного акту на право власності на землю, виданого [PERSON] Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що у відповідності до вимог ст.ст.130, 174 ЦПК України у справі можливо ухвалити рішення про задоволення позову при проведенні попереднього судового засідання. Судом встановлено, що [PERSON], батькові позивача, згідно копії Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ №585690, виданого 18.03.2009р., належала земельна ділянка площею 0,7186га, розташована на території Дмитровицької сільської ради, і призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. [INFO] помер батько позивачки [PERSON] - [PERSON], склавши за свого життя заповіт, яким все своє майно заповів дочці (позивачці). Позивачка у встановлений законом строк звернулася в нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини після смерті спадкодавця [PERSON] та отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом на житловий будинок в [ADDRESS]. Однак не може оформити право власності на спірну земельну ділянку в позасудовому порядку, оскільки оригінал вищевказаного державного акту втрачено. Вказані обставини підтверджуються заявами сторін; заявами представників третіх осіб відділу Держземагенства у Мостиському районі, Мостиської державної нотаріальної контори; копією свідоцтва про смерть [PERSON]; листом з Мостиської державної нотаріальної контори Львівської області, в якому позивачці роз'яснюється право звернення до суду із позовом «про визнання права власності на земельну ділянку»; копією Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ №585690, виданого 18.03.2009р. спадкодавцю [PERSON]; витягами про нормативно-грошову оцінку земельної ділянки; копією спадкової справи №441/2013, заведеної після смерті [PERSON]; копією витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі; копіями сторінок паспорта, свідоцтва про народження і укладення шлюбу позивачки. Практика Верхового Суду України (п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" №7 від 30.05.2008р.) при розгляді справ даної категорії вказує на те, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Оскільки у даному випадку питання про право позивачки на спадщину не може бути вирішено в нотаріальному порядку шляхом видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з вищевикладеними обставинами, тому це питання повинно бути вирішено у судовому порядку шляхом визнання права власності на вищевказане спадкове майно за позивачкою у порядку спадкування за заповітом. Згідно ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Способом захисту цивільних прав та інтересів, згідно ст.16 цього Кодексу, може бути, зокрема, визнання права. Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Положення ст.ст. 81, 131 Земельного кодексу України визначають, що громадяни України набувають право власності на земельні ділянки, в тому числі на підставі спадкування. Згідно ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до роз'яснень, що містяться в п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" №7 від 30.05.2008р. "Про судову практику у справах про спадкування", право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням його цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Враховуючи вищенаведене та те, що спадкодавець [PERSON] був власником спірної земельної ділянки, суд вважає, що є всі підстави для визнання за позивачкою права власності на вищевказане спадкове майно, оскільки вона є спадкоємцем за заповітом та прийняла спадщину, а інших спадкоємців, яким б належало право на обов'язкову частку у спадщині не має. На підставі викладеного,

Outcome: approved