Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-16 00:00:00

26 травня 2014 року позивач в особі КП "Харківській теплові мережі" звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути на його користь з відповідача суму заборгованості за послуги з централізованого опалення та підігріву холодної води для потреб гарячого водопостачання в сумі 4919,25 грн. та судовий збір в розмірі 243,60 грн. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач мешкає за адресою: [ADDRESS] та є абонентами КП "ХТМ". Особовий рахунок відкрито на його ж ім'я. За період з 01.01.2011 року по 31.10.2013 року відповідач не сплачував вартість наданих послуг, внаслідок чого за ним утворилася заборгованість в розмірі 4919,25 грн. Ухвалою судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 23.12.2013 року було відмовлено у прийнятті заяви про видачу судового наказу. У зв'язку з тим, що відповідач в добровільному порядку не погашає суму заборгованості, позивач вимушений звернутися з даним позовом до суду. Представник позивача - Долгарева О.В., що діє на підставі довіреності, підтримала заявлені КП "ХТМ" позовні вимоги, просила позов задовольнити. На судове засідання, яке відбулося 17 листопада 2014 року не з'явилася, надала письмову заяву, в якій просить справу розглядати у її відсутність. В разі неявки на судове засідання відповідачів без поважної причини, не заперечувала проти ухвалення рішення при заочному розгляді. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про причину неявки суд не повідомив, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, шляхом направлення судової повістки замовною кореспонденцією, що підтверджується зворотним поштовим повідомленням про отримання судової повістки, яке долучено до матеріалів справи. Доказів, які б підтверджували поважність причини неявки, не надав, представника, який би діяв від його імені на підставі довіреності, до суду не направили. Заяви про перенесення розгляду справи або розгляд справи за їх відсутністю, не представили. Оскільки з причини неявки відповідача неодноразово відкладалися судові засідання, суд вважає, що підстави для відкладення розгляду справи у відповідності вимог до ст. 191 ЦПК України, відсутні та продовжує розгляд справи за відсутністю відповідачів. За згодою представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді, на підставі наявних в матеріалах справи доказів, що відповідає положенням ч.4 ст. 169, ст. ст.224-226 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи та докази, надані в обґрунтування позову, доходить висновку, що позовні вимоги законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню, з наступних підстав. Судовим розглядом справи встановлено, що відповідач зареєстрований за адресою: [ADDRESS] та є абонентом КП "ХТМ". Особовий рахунок відкрито на його ж ім'я. За період з 01.03.2008 року по 31.01.2014 року відповідач не сплачував вартість наданих послуг, внаслідок чого за ним утворилася заборгованість в розмірі 4919,25 грн., є абонентом КП "ХТМ". Особовий рахунок відкрито на ім'я відповідача. За період з 01.01.2011 року по 31.10.2013 року відповідач не сплачував вартість наданих послуг, внаслідок чого за ними утворилася заборгованість в розмірі 4919,25 грн. Відповідно до вимог Закону України "Про теплопостачання", теплова енергія є товарною продукцією, що призначена для купівлі-продажу. Постачання теплової енергії у житловий фонд на потреби опалення, здійснюється на підставі розпоряджень місцевих органів влади про початок та закінчення опалювального сезону, а на потреби гарячого водопостачання - протягом року. За період користування тепловою енергією з 01.01.2011 року по 31.10.2013 року відповідачами спожито теплової енергії на суму 4919,25 грн., що підтверджується даними відомості нарахувань та оплат за теплову енергію з урахуванням періоду платежу, яку долучено до матеріалів справи. За кожен розрахунковий період на адресу відповідачів направлялися платіжні вимоги-доручення, щодо сплати заборгованості за спожиту теплову енергію, які відповідачами проігноровано. Відповідно до вимог ст. 67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, електрична, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Згідно з положеннями ст. 68 ЖК України, наймач зобов'язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги. Відповідно до вимог п.3 ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" № 1875-IV від 24.06.2004 року та "Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної води та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з центрального опалення, постачання холодної води та гарячої води і водовідведення" затвердженого Постановою Кабінету Міністрів від 21.07.05 року № 630, споживач зобов'язаний вчасно вносити плату за комунальні послуги. Згідно з положеннями ст. 525 ЦК України однобічна відмова від виконання прийнятих зобов'язань не допускаються. З вимог ст. 64 ЖК України вбачається, що повнолітні члени сім'ї наймача житлового приміщення несуть солідарну відповідальність з наймачем по зобов'язанням, що випливають з договору найма. Таким чином, відповідачі не виконують покладені на них обов'язки щодо своєчасного розрахунку за спожиту електроенергію, тому сума заборгованості перед позивачем, підлягає стягненню з відповідача. Відповідно до вимог ч.3 ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно з положеннями ч.1 ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до вимог ч.1 ст. 58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Положеннями ч.1 ст. 60 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відтак, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність законних підстав для стягнення з відповідачів на користь позивача суми заборгованості за спожиту теплову енергію. Зважаючи на те, що відповідачі свої зобов'язання не виконали, добровільно грошові кошти не повернули, у позивача виникло право на звернення до суду з дійсним позовом. Судові витрати, понесені позивачем при зверненні з позовом до суду і документально підтверджені, підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача в солідарному порядку. На підставі викладеного,

Outcome: approved