Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-03 00:00:00

30.01.2014 року ПАТ " Дельта Банк " (надалі також - позивач) звернувся до суду з позовом до [PERSON]Г.( надалі також - відповідачі) про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі та набуття у власність. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 30.04.2008 року між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту № 11342180000, відповідно до умов якого позичальник отримав кредит в сумі 75 000,00 дол. США, який зобов'язалася повернути у повному обсязі в строк до 30.04.2038 року або достроково зі сплатою 13,00% за користування кредитом. З метою забезпечення виконання грошових зобов'язань за кредитним договором 30.04.2008 року між АКІБ «УкрСиббанк» та відповідачем [PERSON] укладено договір іпотеки нерухомого майна, відповідно до якого іпотекодавець, передала в іпотеку нерухоме майно, а саме: квартиру № 6, яка знаходиться в м. Житомирі по вул. Люборській, 13. 08.12.2011 року ПАТ «УкрСиббанк» відступило свої права вимоги заборгованості за кредитними договорами, у тому числі за вище вказаним кредитним договором, ПАТ «Дельта Банк», що підтверджується випискою з договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитами від 08.12.2011 року та актом прийому передачі документації, що додаються до позовної заяви. В порушення умов кредитного договору, позичальник свої зобов'язання належним чином не виконує, в наслідок чого у неї перед позивачем виникла заборгованість в розмірі 126745,47 дол. США, що згідно офіційного курсу НБУ станом на 22.11.2013 р. становить 1013076,54 грн. 28.10.2014 року позивачем було подано заяву про зміну предмету позову, відповідно до якої позивач просив суд стягнути солідарно з [PERSON], [PERSON] на користь позивача заборгованість в розмірі 126745,47 дол. США, що згідно курсу НБУ складає 1013076,54 грн., посилаючись на те, що 30.04.2008 року між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] було укладено договір поруки №11342180000/п, відповідно до якого поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник. Також 04.11.2014 року позивачем було подано заяву про зміну предмету позову, відповідно до якої позивач просив суд стягнути лише з [PERSON] на користь позивача заборгованість в розмірі 126745,47 дол. США, що згідно курсу НБУ складає 1013076,54 грн.. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі. В подальші судові засідання не зявлявся, надіслав до суду заяву, в якій просить розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти прийняття заочного рішення не заперечує. Відповідачі та представник відповідача [PERSON] в останні судові засідання не з'явилися без поважних причин, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку. Згідно положень ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 ЦПК України. Встановлено, що між сторонами діють цивільні правовідносини, засновані на договорі. Так, 30.04.2008 року між АКІБ «УкрСиббанк» (правонаступником ПАТ "УкрСиббанк") та [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту № 11342180000, відповідно до умов якого позичальник отримав кредит в сумі 75 000,00 дол. США, який зобов'язався повернути у повному обсязі в строк до 30.04.2038 року або достроково зі сплатою 13,00% річних за користування кредитом. З метою забезпечення виконання грошових зобов'язань за договором про надання споживчого кредиту 30.04.2008 року між АКІБ «УкрСиббанк» та відповідачем [PERSON] укладено договір іпотеки нерухомого майна, відповідно до якого іпотекодавець, передала в іпотеку нерухоме майно, а саме: квартиру № 6, яка розташована в м. Житомирі по вул. Любарській, 13. 30.04.2008 р. між АКІБ «УкрСиббанк» та відповідачем [PERSON] з метою забезпечення виконання грошових зобов'язань відповідача [PERSON] перед банком укладено договір поруки №11342180000/п. Відповідно до ст. 512-519 ЦК України, ст. 92, 95 Закону України "Про банки та банківську діяльність", Постанови Правління НБУ №369 "Про затвердження Положення про застосування НБУ заходів впливу за порушення банківського законодавства", 08.12.2011 року між Публічним акціонерним товариством "УкрСиббанк" та Публічним акціонерним товариством "[PERSON] банк" укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених договором, [PERSON] передає (відступає) [PERSON] права вимоги за кредитними договорами, внаслідок чого [PERSON] замінює [PERSON] як кредитора (стає новим кредитором) у зазначених зобов'язаннях, а також внаслідок передачі [PERSON] [PERSON] прав вимоги до боржників, [PERSON] переходить (відступається) право вимагати (замість [PERSON]) від боржників повного, належного та реального виконання обов'язків за кредитними та забезпечувальними договорами. Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Отже, відповідно до вищевказаного договору про передачу активів, кредитних зобов'язань та акту прийому-передачі від 20.03.2012 ПАТ «Дельта Банк» набув права вимоги по кредитному договору №11342180000 від 30.04.2008 р.. Відповідно до п. 1.4 Договору, кредит надається позичальнику для його особистих потреб а саме : з метою купівлі житлової нерухомості. Згідно п. 1.3.4. Договору, строк сплати процентів встановлено з 01 по 25 число кожного місяця, наступного за тим, за який були нараховані [PERSON] такі проценти. Згідно п. 2.1 у забезпечення виконання зобов'язання позичальник передає в заставу, а банк приймає нерухоме майно, а саме трьох-кімнатну квартиру загальною площею 55.8 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та є власністю [PERSON]. Позивач, виконав свої зобов'язання та надав відповідачу кредит у заявленому розмірі, проте, відповідач не виконує свої зобов'язання передбачені умовами кредитного договору. Відповідно до п. 3.1.3 Договору, [PERSON] має право вимагати від позичальника дострокового повернення всієї наданої йому суми кредиту згідно вимог договору та/або «Кредитного договору» та сплати плати за кредит, змінивши при цьому терміни повернення кредиту та плати за кредит. У зв'язку із порушенням відповідачем [PERSON] своїх зобов'язань за кредитним договором станом на 22.11.2013 року утворилась заборгованість, яка становить 126745,47 дол. США, що згідно курсу НБУ складає 1013076,54 грн. і складається із заборгованості за кредитом в розмірі 72705,60 дол. США, що в еквіваленті складає 581135,86 грн. та заборгованості по відсоткам за користування кредитом в розмірі 54039,87 дол. США, що в еквіваленті складає 431940,68 грн.. Позивачем 19.06.2013 року направлена відповідачам досудова вимога про наявність заборгованості, однак вказану вимогу відповідач [PERSON] залишила без уваги, погашення заборгованості не здійснила. Крім того, сам факт звернення позивача до суду 30.01.2014 з позовом до відповідача [PERSON] та несплата останнім заборгованості, є підставою для стягнення такої заборгованості в судовому порядку. Відповідно до вимог ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 530, 610, 625 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частки позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченою порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Враховуючи викладене відповідач [PERSON] має сплатити позивачу заборгованість по вказаному кредитному договору в розмірі 126745,47 дол. США, що згідно офіційного курсу НБУ на час подання позову еквівалентно 1013076,54 грн. Оскільки вимоги позивача в останній редакції заяви про зміну предмету позову від 04.11.2014 року до співвідповідача [PERSON] не заявлені, то суд відмовляє в позові відносно нього. Згідно з ч.1 ст. 88 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача витрати по сплаті судового збору 3654,00 грн..

Outcome: partial