Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-06 00:00:00

ПАТ КБ "Приватбанк" звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, вказуючи, що 24 лютого 2012 року між ПАТ КБ "Приватбанком" та відповідачем був укладений кредитний договір №б/н, згідно якого відповідачу надано кредит в розмірі 1500 гривень, зі сплатою відсотків за користування кредитом, що встановлені відповідно до "Тарифів банку". Позивач зобов'язання за даним договором виконав повністю. В порушення умов договору відповідач порушує свої зобов'язання, не сплативши вчасно кошти для погашення заборгованості за кредитом. Станом на 28 лютого 2018 року за відповідачем утворилась заборгованість в розмірі 86784 гривень, яка складається із заборгованості за кредитом в розмірі 5361,95 гривень, заборгованості за відсотками - 73013,29 гривень, заборгованості за пенею - 3800 гривень, а також штрафи відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та привал надання банківських послуг: 500 гривень штраф (фіксована частина) та 4108,76 гривень штраф (процентна складова). Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитом та понесені судові витрати по справі. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Справа розглядається у спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) сторін, про що повідомлені належним чином усі учасники. Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представником відповідача адвокатом [PERSON] подано заяву про застосування строків позовної давності, оскільки позов подано після спливу строку позовної давності Просить застосувати строки позовної давності та в задоволенні позовних вимог відмовити. Відповідно до ст..178 ЦПК України в разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. За таких умов, суд вирішує позов по суті на підставі наявних у справі доказів. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 24 лютого 2012 року [PERSON] підписав анкету-заяву №б/н, відповідно до якої отримав кредит в розмірі 1500 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, зі сплатою відсотків за користування кредитом. Вказана заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг", складає договір між ПАТ КБ "Приватбанк" та [PERSON] договір про надання банківських послуг. (а.с.7,8, 9-32) Згідно розрахунку суми заборгованості, заборгованість [PERSON] за договором станом на 28 лютого 2018 року становить 86784 гривень, яка складається із заборгованості за кредитом в розмірі 5361,95 гривень, заборгованості за відсотками - 73013,29 гривень, заборгованості за пенею - 3800 гривень, а також штрафи відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та привал надання банківських послуг: 500 гривень штраф (фіксована частина) та 4108,76 гривень штраф (процентна складова). (а.с.5-6) Суд дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов необґрунтований та не підлягає до задоволення із слідуючих підстав За змістом ст.267 ЦК України позовна давність не може застосовуватись без заяви сторони. Сторона має право зробити таку заяву в будь-який час до винесення рішення, в тому числі під час судових дебатів. Якщо позовна давність минула, і позивач зробив заяву про її застосування, це є підставою для відмови у позові. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Відповідачем було подано письмова заява про застосування строків позовної давності. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки За загальним правилом перебіг позовної давності починається з дня, коди особа дізналася або могла дізнатися про порушення свого права. Згідно укладеного між сторонами договору, відповідач зобов'язався щомісячно вносити плату за користування кредитними коштами. Таким чином, право позивача вважається порушеним з моменту недотримання [PERSON] строку оплати кожного чергового платежу, а відтак перебіг позовної давності за черговий платіж починається з моменту порушення строку його сплати. Згідно поданого розрахунку боргу [PERSON] 02 грудня 2014 року було здійснення погашення за наданим кредитом в розмірі 200 гривні (а.с.5 зворот). Згідно із ч.1 та ч.3 ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчинення особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання позовної давності, до нового строку на зараховується. Таким чином, вказана стаття передбачає вільне волевиявлення особи на здійснення дій, спрямованих на визнання боргу. Від останньої сплати по кредиту - 02 грудня 2014 року відповідачем не було вчинено жодних дій, щодо погашення заборгованості, отже перебіг строку позовної давності на переривався. З дня здійснення останнього платежу 02 грудня 2014 року та до часу звернення позивача до суду із позовом про погашення заборгованості 27 березня 2018 року пройшло більше трьох років. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також їх достатності і взаємному зв'язку, суд приходить до висновку, що позовні вимоги заявлені із пропуском трирічного строку позовної давності, а тому в їх задоволенні необхідно відмовити.

Outcome: dismissed