Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-08 00:00:00

29.05.2017 до Коростенського міськрайонного суду Житомирської області звернувся [PERSON] із зазначеною заявою. Свою заяву обґрунтував тим, що рішенням Веселівської сільської ради народних депутатів за № 33 від 28.12.1993 [PERSON] передано в приватну власність земельні ділянки загальним розміром 1 га, в якому було допущено помилку в написанні по батькові заявника та замість вірного "[PERSON]" помилково написано "[PERSON]". Виконавчий комітет Веселівської сільської ради Коростенського району Житомирської області повідомив заявника про неможливість внесення виправлень до рішення за № 33 від 28.12.1993, у зв`язку з передачею рішення до архіву Коростенської районної державної адміністрації. Тому, заявник просить встановити факт належності йому рішення Веселівської сільської ради народних депутатів Коростенського району Житомирської області за № 33 від 28.12.1993. [PERSON], який представляє інтереси заявника [PERSON] згідно довіреності від 24.05.2017, клопотав про розгляд справи за його відсутності, вимоги підтримав в повному обсязі, про що подав до суду заяву. Від заінтересованої особи - Веселівської сільської ради Коростенського району Житомирської області до суду надійшла заява про розгляд справи без представника установи, проти задоволення заяви не заперечили. Дослідивши та оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що заява обгрунтована та підлягає задоволенню. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до ч. 1 ст. 257 ЦПК України, заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання. Згідно рішення Веселівської сільської ради народних депутатів Коростенського району Житомирської області за № 33 від 28.12.1993 [PERSON] передано в приватну власність земельні ділянки загальним розміром 1 га, в якому було допущено помилку в написанні по батькові заявника та замість вірного "[PERSON]" помилково написано "[PERSON]" (а.с.15). Виконавчий комітет Веселівської сільської ради Коростенського району Житомирської області листом за № 248 від 14.07.2017 повідомив заявника про неможливість внесення виправлень до рішення за № 33 від 28.12.1993, у зв`язку з передачею рішення до архіву Коростенської районної державної адміністрації (а.с.11). Згідно паспорту, виданого Коростенським МРВ УМВС України в Житомирській області 03.01.1997, ім'я, прізвище та по батькові заявника [PERSON] (а.с.14). З метою реалізації права власності на вказані земельні ділянки заявникові необхідно провести реєстрацію вказаного майна, проте через наявну розбіжність в документах, врегулювати це питання неможливо, неінакше як в судовому порядку. Відповідно до положень листа Верховного Суду України «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», інколи трапляються випадки, коли громадяни не можуть використовувати правовстановлюючі документи, оскільки зазначені в них прізвище, ім'я, по батькові, місце чи час народження не відповідають записам у паспорті чи свідоцтві про народження або в інших документах, які хоч і не посвідчують особу, але є необхідними для підтвердження певного права. Коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. За змістом ст. 259 ЦПК України, факт належності заявнику правовстановлюючого документа встановлюється з метою реалізації ним майнових прав щодо володіння, користування та подальшого розпорядження нерухомим майном, як окремим обєктом цивільних прав. З огляду на викладене та

Outcome: approved