Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-05 00:00:00

Позивачка звернулось в суд з даним позовом вказуючи, що 13.05.1978 року вона уклала шлюб з [PERSON], де разом проживали в смт. Іршанськ і у них народились діти [PERSON] та [PERSON]. 20.01.2009 року між ними було розірвано шлюб, однак вони залишились проживати однією сімєю [ADDRESS] та вели спільне господарство. Вона прала чоловіку речі, готувала їсти, він надавав їй заробітну плату для утримання сім'ї, сплати комунальних послуг, покупки речей та продуктів . 22.04.2014 року у філії "Іршанський ГЗК" ПАТ "Кримський титан" стався нещасний випадок, внаслідок якого [PERSON] помер, що підтверджується актом проведення спеціального розслідування від 15.05.2014 року та свідоцтвом про смерть. Зазначає, що їй відмовлено у проведенні страхових виплат відповідно до ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві ". Після уточнення позовних вимог позивачка просить суд встановити факт спільного проживання однією сім'єю, [PERSON], [INFO] з [PERSON]. [INFO], який помер [INFO], як чоловіка та дружини з лютого 2009 року по день смерті [PERSON]; встановити факт, що [PERSON] є членом сімї померлого [PERSON]; зобов'язати відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Володарсько-Волинському районі Житомирської області призначити та виплатити [PERSON], [INFO] одноразову допомогу внаслідок смерті потерпілого відповідно до п.7 ст.34 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві ". - 2 - Позивачка в судовому засіданні позов підтримала та пояснила, що вона з [PERSON] проживала разом весь час. Причиною розлучення був спір, після чого чоловік захотів розлучитись і вони у відділі РАЦС розірвали шлюб, однак після цього спільно проживали, в тій же квартирі зробили ремонт, вели спільне господарство, обробляли город. Після розірвання шлюбу майно не ділили, в іншому шлюбі не перебували, зареєстровані в квартирі [ADDRESS], рахунок по квартирі не розділяли. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала та пояснила, що позивачка спільно проживала однією сім'єю з чоловіком [PERSON] до дня його смерті, вели спільне господарство, підтвердженням цього є сімейні фотознімки, стаття в газеті "Прапор" та інші докази. Представники відповідача в судовому засіданні позов не визнали та пояснили, що шлюб між позивачкою та [PERSON] було розірвано у 2009 році, про що свідчить свідоцтво про розірвання шлюбу. В акті розслідування форми Н-5 зазначено, що потерпілий був розлучений, утриманців не мав. Позивачка не є дружиною та членом сім'ї потерпілого, а тому Фонд соціального страхування від нещасних випадків на виробництві відмовив у проведенні соціальних виплат. Заслухавши сторін, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає за слідуючих обставин. Згідно актового запису про смерть № 35 [PERSON] помер [INFO]. Смерть [PERSON] настала в результаті нещасного випадку на виробництві, що трапився біля 15 години [INFO] на філії "Іршанського гірничо-збагачувального комбінату" приватного акціонерного товариства "Кримський титан", що підтверджується актом проведення розслідування нещасного випадку форм Н-5 та актом про нещасний випадок пов'язаний з виробництвом форм Н-1. Відділ виконавчої дирекції фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві у своєму листі 30.05.2014 року відмовив позивачці у проведенні страхових виплат у зв'язку з тим, що вона не відноситься до осіб, які мають право на одержання страхових виплат у разі смерті потерпілого. Із копії паспорта громадянина України серії [NUMBER] та довідки Іршанської селищної ради № 430 слідує, що [PERSON] був зареєстрований по [ADDRESS] разом з [PERSON] з 13 вересня 1989 року по день смерті. Свідок [PERSON] суду показала, що вона по сусідству проживає із сім'єю [PERSON] з 1991 року. Цю сім'ю бачила кожного дня, вони проживали спільно, [PERSON] допомагав готувати їсти, останнім часом доглядав за матір'ю позивачки, яку вони забрали з села, так як вона не рухалась. Про розірвання шлюбу між ними нічого не знала, вони весь час жили разом. В останній час в квартирі сім'я [PERSON] робила ремонт, вона заходила і бачила як вони спільно клеїли шпалери, робили арки. Свідок [PERSON] показала, що вона познайомилась з сім'єю [PERSON] в 2001 році. Спільно ходили на духовні зайняття і в 2009 році при проведенні духовного обряду позивачка сказала, що вона з [PERSON] розірвали шлюб. Вона була здивована. [PERSON] пояснив, що [PERSON] часто їздить в село і тому він розлучився. Однак після цього вони разом приходили на духовні заняття. В 2013 році приїздила в с. Забране, де позивачка з [PERSON] в господарстві її мами копали картоплю і [PERSON] показував, що ремонтував у будинку піч. Знає, що вони спільно допомагали сину виплачувати кредит. Свідок [PERSON] показала, що знає сім'ю [PERSON] з 1990 року вони проживають по сусідству. До смерті сім'я жила разом, спільно прибирали, готували, купували речі та продукти. Про розірвання шлюбу дізналась після смерті, була здивована. Коли позивачка приїздила із села то [PERSON] спускався вниз і забирав сумки, які вона привозила. Крім показів свідків, реєстрацією за однією адресою, наявності спільної сумісної власності - квартири [ADDRESS] проживання позивачки однією сім'єю з [PERSON] та те, що позивачка є членом сім'ї померлого підтверджуються довідкою Іршанської селищної ради № 430-2014, сімейними фотознімками за 2014 рік, статтею в газеті "Прапор" № 31 від 01.08.2014 рік, а також, що вони не перебували в інших зареєстрованих шлюбах. - 3 - Досліджені в судовому засіданні докази дають підстави зробити висновок суду, що після розірвання шлюбу [PERSON] та [PERSON] спільно проживали, вели спільне господарство, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки до дня смерті останнього, а тому проживали однією сім'єю. У відповідності до вимог ст. 256 ч. 2 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені юридичні факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Частиною 1 ст. 1200 ЦК України передбачено, що у разі смерті потерпілого право на відшкодування шкоди мають непрацездатні особи, які були на його утриманні або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина потерпілого, народжена після його смерті. Згідно ст. 21 п. 1 п.п."б" ЗУ "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві" у разі настання страхового випадку Фонд соціального страхування від нещасних випадків зобов'язаний у встановленому законодавством порядку своєчасно та в повному обсязі відшкодовувати шкоду, заподіяну працівникові внаслідок ушкодження його здоров'я або в разі його смерті, виплачуючи йому або особам, які перебували на його утриманні одноразову допомогу в разі стійкої втрати професійної працездатності або смерті потерпілого. Стаття 33 ЗУ "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві " визначено вичерпний перелік непрацездатних осіб, які перебували на утриманні потерпілою і мають право на страхові виплати. До таких непрацездатних осіб віднесені, в тому числі жінки, які досягли 55 років, якщо вони не працюють. Частина 7 ст. 34 даного Закону передбачає,що у разі смерті потерпілого внаслідок нещасного випадку або професійного захворювання розмір одноразової допомоги його сім'ї повинен бути не меншим за п'ятирічну заробітну плату потерпілого і, крім того, не меншим за однорічний заробіток потерпілого на кожну особу, яка перебувала на його утриманні, а також на його дитину, яка народилася протягом не більш як десятимісячного строку після смерті потерпілого. Дані норми пов'язують відшкодування страхових виплат у разі смерті потерпілого з перебуванням особи на утриманні померлого. Позивачка на час смерті потерпілого досягла 55- річного віку, однак працювала вчителем Іршанської гімназії ДНЗ, а тому на утриманні померлого не була. За таких обставин встановлення факту проживання однією сім'єю її з померлим та встановлення факту, що позивачка є членом сім'ї померлого не тягне для позивачки юридичних наслідків, оскільки навіть за умови встановлення таких фактів права на призначення їй одноразової соціальної допомоги у зв'язку зі смертю [PERSON] вона не має, тому підстави для задоволення позову відсутні.

Outcome: dismissed