Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-30 00:00:00

17 серпня 2018 року позивач в особі акціонерного товариства комерційного банку "ПриватБанк" (далі - АТ КБ "ПриватБанк") звернувся до суду з позовом до [PERSON], згідно якого просив стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором № б/н від 03.12.2008 року в сумі 12906,01 грн. та понесені судові витрати по справі у сумі 1762,00 грн. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 03.12.2008 року між сторонами був укладений кредитний договір, згідно якого банк надав [PERSON] кредит у розмірі 500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Отримавши кредит, [PERSON] належним чином взяті по договору зобов'язання не виконував, порядку погашення кредиту не дотримувався, що призвело до утворення заборгованості. Невиконання відповідачем умов договору дають право позивачу стягнути з нього заборгованість за кредитом у судовому порядку. Сторони в судове засідання не з'явилися. Представник позивача АТ КБ "ПриватБанк" подав до суду клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач належним чином повідомлений про день, час і місце розгляду справи відповідно до вимог ст.128 ЦПК України та через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, про причини неявки суд не повідомив, заяв та клопотань від останнього до суду не надходило. Відзив на позов суду не подано. Враховуючи те, що у справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін та враховуючи те, що представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не зявилися у судове засідання. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в сукупності, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають до часткового задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 03.12.2008 року між ПАТ КБ "ПриватБанк", яке 21 травня 218 року змінило назву на АТ КБ "ПриватБанк" та [PERSON] на підставі заяви про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у ПриватБанку укладено договір № б/н, згідно якого банк надав [PERSON] кредит у сумі 500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Банк виконав свої зобовязання, відкривши [PERSON] рахунок та надавши кредитні кошти в межах обумовлених сум. У відповідності до п.2.1.1.5.5 погоджених сторонами Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобов'язувався погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його користування, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісію на умовах, передбачених договором. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то відповідно до ст. 530 ЦК України воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідач передбачені кредитним договором обов'язкові платежі по поверненню суми кредиту та відсотків за його користування у встановлені строки не сплачував, чим порушив умови договору. Згідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом строк. Відповідно до ст.1054 ЦК України позичальник зобовязаний повернути кредит. З наданого позивачем розрахунку вбачається, що станом на 04.07.2018 року заборгованість [PERSON] за договором № б/н від 03.12.2008 року складається з: загальної заборгованості за наданим кредитом 12053,34 грн., заборгованості по судовим штрафам 852,67 грн., а всього на загальну суму 12906,01 грн., яка підлягає стягненню з відповідача. З огляду на викладене позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. При постановлені рішення відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає до стягнення на користь позивача понесені ним судові витрати у розмірі 1762 грн.

Outcome: approved