Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-21 00:00:00

Комунальне підприємство теплових мереж "Криворіжтепломережа" (далі КП "Криворіжтепломережа") звернулися до суду з вищевказаним позовом. В подальшому позовні вимоги були уточнені. В обґрунтування заявлених вимог зазначається, що відповідачі є власниками квартири [ADDRESS]. Відповідно з тарифами на теплову енергію та гаряче водопостачання, встановленими рішенням виконавчого комітету Криворізької міської Ради № 53 від 17.01.2008р. вартість опалення за 1 кв.м. складає 200 грн. за 1Гкал., відповідно рішення № 854 від 13.08.2008р. опалення за 1 кв.м. складає 245 грн., згідно постанови Національної комісії регулювання електроенергетики України за № 1844 від 14.12.2010р. вартість 1Гкал. для населення складає 256,50 грн. Відповідно з неповною сплатою за отримані послуги у відповідачів накопичився борг, у зв'язку з чим Позивач звернувся з заявою про видачу судового наказу про стягнення з відповідачів боргу, але судовий наказ скасовано. Всупереч вимогам ст. ст. 68, 162 ЖК України відповідач не сплачував кошти за отримане опалення та гарячу воду, внаслідок чого за період з 01.08.2004 року по 01.05.2013 року утворилась заборгованість у розмірі 4448,00 гривень, яку позивач просить стягнути з відповідачів на його користь, а також судовий збір. Представник позивача в судове засідання не з`явився, до суду надав заяву про розгляд справи у його відсутність. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачі в судове засідання не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Причину неявки суду не повідомили. Суд, приймаючи до уваги вимоги ч.1 ст.157 ЦПК України, зі згоди позивача ухвалює рішення про заочний розгляд справи на підставі наявних в справі доказів, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі, виходячи з наступних підстав. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Відповідно до матеріалів справи, КП "Криворіжтепломережа" поставляє опалення і гаряче водопостачання споживачам [PERSON] та [PERSON] які проживають за адресою: [ADDRESS] форма власності вказаної квартири - приватна. Відповідач [PERSON] є зареєстрованою в квартирі, відповідач [PERSON] є її власником (а.с. 2). Починаючи з серпня 2004 року, споживачі [PERSON] та [PERSON] не оплачують послуги, які надаються КПТМ "Криворіжтепломережа", та станом на квітень 2013 року мають заборгованість в розмірі 4448,00 грн., розмір якої підтверджується наданою позивачем довідкою (а.с. 3-4). Ухвалою суду від 29 травня 2013 року відмовлено у прийнятті заяви КПТМ "Криворіжтепломережа" про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за оплату теплової енергії з [PERSON] у зв'язку з наявністю спору про право (а.с.5). Згідно з ч. 4 ст. 319, ст. 322 Цивільного кодексу України власність зобов"язує і власник зобовязаеий утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.67 ЖК УРСР плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Відповідно до ст. 162 ЖК УРСР плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначається угодою сторін. Між сторонами виникли правовідносини з приводу постачання теплової енергії, які регулюються Законом України "Про теплопостачання", Законом України "Про житлово-комунальні послуги" та Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року N 630 (далі - Правила). Згідно з ч. 3 ст. 31 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", ст. 28, 30 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", органи місцевого самоврядування затверджують ціни/тарифи на житлово-комунальні послуги в розмірі економічно обґрунтованих витрат на їх виробництво. Під житлово-комунальними послугами розуміється результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил (ст. 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги") В силу ч. 2 ст. 19 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. При цьому, згідно з ст. 1 цього ж закону споживачем є фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу; За правилами ст. 19 Закону України "Про теплопостачання", споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Пунктом 1 ч. 1 ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" передбачено право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений п. 5 ч. 3 ст. 20 цього Закону обов'язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Крім того, п.1 ч.3 ст.20 ЗУ "Про житлово-комунальні послуги" встановлено, що саме споживач зобов'язаний укласти договір про надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору. Відповідно до п. 18 Правил розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Пунктом 10 ч. 3 ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" встановлена відповідальність за несвоєчасне здійснення платежів за житлово-комунальні послуги у вигляді пені у встановлених законом чи договором розмірах. Така ж відповідальність за несвоєчасне здійснення платежів за надання послуг із теплопостачання встановлена і у п. 23 Правил. Відсутність договору про на постачання комунальних послуг з споживачем, як то передбачено ст.19 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", не звільняє останнього щодо обов'язкової оплати отриманих послуг відповідно до положень ст.ст. 11, 509 ЦК України. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Так, в силу ч.ч. 1,3 ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки; цивільні права та обов'язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. В силу ст. 150 ЖК УРСР громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. З урахуванням викладеного, [PERSON] та [PERSON] є солідарними боржниками (ст. 543 ЦК України). Згідно з ч. 1, 2, 3 ст. 543 ЦК України, у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Кредитор, який одержав виконання обов'язку не в повному обсязі від одного із солідарних боржників, має право вимагати недоодержане від решти солідарних боржників. Солідарні боржники залишаються зобов'язаними доти, доки їхній обов'язок не буде виконаний у повному обсязі. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов'язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. У відповідності зі ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідачі в супереч вимог закону зобов'язань по оплаті комунальних послуг не виконувала, внаслідок чого виникла заборгованість за період з серпня 2004 року по квітень 2013 рік у розмірі 4448.00 гривень (а.с. 3-4) Як вбачається з матеріалів справи відповідачі, як споживачі, фактично користувався наданими послугами, та в спірний період сплачували кошти за надані послуги. З матеріалів справи вбачається, що договірні відносини між сторонами у справі відсутні. Оскільки відповідачі зобов'язані проводити оплату наданих послуг, однак в повному обсязі не виконували зобов'язання, заборгованість підлягає стягненню у примусовому порядку. Таким чином, відповідачі мають зобов'язання перед позивачем по оплаті комунальних платежів, за період з серпня 2004 року по квітень 2013 рік у розмірі 4448.00 гривень, тому позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Разом з тим, оскільки цивільна дієздатність (ст. 30 ЦК України), тобто здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов'язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання у відповідача [PERSON] виникла лише після досягнення повнолітня (з 11.04.2012 року), суд стягує з відповідача [PERSON] солідарно з відповідачем [PERSON] заборгованість за період з 01.05.2012 рку по 01.05.2013р. Заборгованість, яку суд стягує солідарно з відповідачів за вказаний період становить 2349,07грн. Враховуючи, що відповідач [PERSON] у період часу з 01.08.2004року до 01.05.2012 року, в який надавались послуги позивачем, була неповнолітньою особою, та не мала повної цивільної дієздатності, заборгованість за вказаний період у розмірі 2098,93 грн. підлягає стягненню з відповідача [PERSON] Крім того, відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України на користь позивача з відповідачів підлягають стягненню, витрати по сплаті судового збору пропорційно до розміру задоволених вимог. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved