Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-19 00:00:00

Позивач звернулася до суду в інтересах неповнолітньої дитини з позовом до відповідачки про позбавлення батьківських прав з призначенням аліментів. Позовні вимоги мотивує тим, що відповідач [PERSON], [INFO], є матір'ю малолітньої дитини [PERSON], [INFO] . Із часу залишення дитини в с.Мацошин, [INFO]. Її мати, відповідачка, жодного разу до дитини не приїжджала, не цікавилася її життям, здоров'ям та навчанням, не надавала матеріальної допомоги. Враховуючи вище згадане і беручи до уваги інтереси дитини, Жовківська районна державна адміністрація, як орган опіки та піклування, вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON], [INFO] щодо її дочки [PERSON]. У зв'язку з чим позивачка [PERSON], будучи опікуном дитини, позбавленої батьківського піклування, звернулась до суду та просить позбавити відповідачку [PERSON] батьківських прав щодо її неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] з призначення аліментів, в розмірі 400 грн. на дитину. Позивачка у судовому засіданні свої позовні вимоги підтримала та надала аналогічні пояснення як і в матеріалах даної цивільної справи. Додатково пояснила, що дитина [PERSON] проживає разом із нею вже 4 роки, мати неповнолітньої дитини проходила 2 роки тому, і з того часу жодних відомостей немає, матеріально не допомагає. А тому просить відповідачку [PERSON] позбавити батьківських прав та стягнути із неї аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] Відповідачка в жодне судове засідання не з'явилася, як вбачається із висновку Жовківської районної державної адміністрації (як органу опіки та піклування) № 02-29/3079 від 05.12.2014 року про доцільність позбавлення батьківських прав, відповідачка знаходиться у розшуку. Представник третьої особи Служби у справах дітей Жовківської райдержадміністрації Огірчак І.Є. в судовому засіданні позовні вимоги та висновок Жовківської РДА як органу опіки та піклування № 02-29/3079 від 05.12.2014 року підтримала повністю , та вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON], [INFO] щодо її дочки [PERSON], [INFO] . На підставі ч. 2 ст. 77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явилися в судове засідання без поважних причин. У відповідності до вимог ст. 224 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. А тому судом вирішено розгляд справи проводити за відсутності відповідача та постановити заочне рішення по справі. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступних висновків . Згідно із ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свобод та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ст.ст.10, 60, 61 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини, визнанні сторонами, не підлягають доказуванню. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беріть участь у справі, виникає спір. Відповідно до ст. 164 ч. 1 ч. 2 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. З свідоцтва про народження дитини [PERSON] серії [NUMBER] виданого міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції , вбачається, що відповідачка є матір'ю неповнолітньої дитини [PERSON]. Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму ВСУ "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав " від 30.03.2007р. № 3, ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. З довідки Мацошинської сільської ради Жовківського району № 416 від 10.11.2014р. вбачається, що [PERSON] дійсно зареєстрована в [ADDRESS], але не проживає з вересня 2005 року , вихованням дочки [PERSON] займається [PERSON] 1957 року народження, яка зареєстрована та проживає в [ADDRESS]. З розпорядження голови Жовківської районної державної адміністрації від 18.02.2014 року № 43 вбачається, що [PERSON], [INFO] надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування. З розпорядження голови Жовківської районної державної адміністрації від 11.03.2014 року № 60 вбачається, що [PERSON] , [INFO] жительку с. Мацошин Жовківського району Львівської області призначено опікуном дитини позбавленої батьківського піклування [PERSON], [INFO]. З характеристики виданої 10.12.2014 р. виконавчим органом Мацошинської сільської ради вбачається, що [PERSON] народилася в с. Мацошин , одружена, виховала двох дітей, пенсіонер, користується авторитетом і повагою односельців, жодних поганих звичок за нею не виявлено, скарг на неї не поступало. З характеристики виданої Мацошинською загальноосвітньою школою І-ІІ ступенів № 103 від 10.11.2014р. вбачається , що [PERSON] учениця 4 класу, здібна учениця, уважна, всі предмети засвоює на достатньому і високому рівні, має організаторські здібності, творча, товариська, ввічлива. На протязі минулого навчального року і до тепер мати жодного разу не відвідала школу , не дзвонила і не цікавилася навчанням та вихованням своєї дитини. [PERSON] [PERSON]. З Висновку Жовківської РДА як органу опіки та піклування № 02-29/3079 від 05.12.2014 р. вбачається, що з часу залишення дитини [PERSON] у с.Мацошин Жовківського району її матір [PERSON] жодного разу до дитини не приїжджала, не цікавилася життям. здоров'ям та навчанням, не надавала матеріальної допомоги. 27.11.2013р. та 15.01.2014р. Жовківською РДА були скеровані листи в Жовківський РВ ГУМВСУ у Львівській області щодо розшуку гр. [PERSON] та згідно довідки Жовківського РВ ГУМВСу у Львівській області заведено оперативно-розшукову справу про розшук [PERSON]. та на підставі вищенаведеного, беручи до уваги інтереси дитини, Жовківська РДА як орган опіки та піклування вважає до доцільне позбавити батьківських прав [PERSON], [INFO] щодо її дочки [PERSON], [INFO] Таким чином, судом встановлено, що у відповідачки не вбачається бажання приймати участь у вихованні, матеріальному утриманні дитини, підвищенні рівня його знань та оздоровлення дитини. Згідно зі ст.150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати честь та гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до Закону України "Про охорону дитинства" батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Позбавлення батьківських прав або відібрання дитини у батьків без позбавлення їх цих прав не звільняє батьків від обов'язку утримувати дітей. Згідно роз'яснень, які містяться у п. 15 Постанови пленуму Верховного суду України №3 від 30.03.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" позбавлення батьківських прав, тобто прав на виховання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та інші, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтується на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла 18 років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 Сімейного кодексу України. Позбавлення батьківських прав є крайньою мірою сімейно-правового характеру, вона застосовується до батьків, що не забезпечують належне виховання своїх дітей. По змісту Закону ухилення повинно бути навмисним, коли особа повністю розуміє наслідки своєї винної поведінки. Оцінюючи досліджені докази в їх сукупності, суд приходить до переконання, що, оскільки відповідачка без поважних причин не виявляє щодо своєї дочки батьківського піклування, ухиляється від виконання свого обов'язку по вихованню дитини, залишила місце проживання та позбавила дочку батьківського піклування, оголошена в розшук, а тому її слід позбавити батьківських прав. Крім того, обов'язок батьків по утриманню дітей до досягнення ними повноліття закріплений в ч. 2 ст. 51 Конституції України та ст.180 Сімейного кодексу України. Якщо батьки не беруть участі в утриманні дитини, влаштованої до державного або комунального закладу охорони здоров'я, навчального або іншого закладу, аліменти на дитину можуть бути стягнуті з них на загальних підставах. Суд враховує те, що вихованням дитини займається опікун [PERSON]. Відповідачка не бере участь в матеріальному забезпеченні дитини, а тому суд приходить до висновку, що з неї слід стягувати аліменти в примусовому порядку. При визначенні розміру аліментів суд враховує : - стан здоров'я та матеріальне становище дитини, яка не хворіє, майна у власності не має, самостійних доходів не отримує, перебуває під опікою [PERSON], яка є пенсіонеркою; - стан здоров'я та матеріальне становище її матері - відповідачки по справі і платника аліментів, яка не хворіє, інвалідності не має, інформація про наявність у відповідачки майна - відсутня, місце праці судом не встановлено, однак вона є працездатною, а відтак, може надавати допомогу на утримання дитини в твердій грошовій сумі. Якщо батько, мати працюють, розмір аліментів визначається в частці від заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (ст.ст.182, 183 СК України). Якщо ж платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу отримує в натурі (ст.184 СК України), суд може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. З врахуванням всіх вище перелічених обставин, суд приходить до переконання, що з відповідачки слід стягувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини в твердій грошовій сумі, в розмірі по 400 грн. 00 коп. на дитину на місяць, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 15.12.2014 року і до досягнення дитиною повноліття та стягувати такі в користь опікуна [PERSON]. Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв'язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для задоволення позовних [PERSON]

Outcome: approved