Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-19 00:00:00

У жовтні 2014 року позивач [PERSON] звернулася до суду з указаним позовом, в обґрунтування якого зазначила, що 25.10.2007 року між [PERSON] та ПАТ "КБ "Надра" було укладено кредитний договір, і в забезпечення виконанням позичальником зобов'язань між нею та банком цього ж дня укладено договір поруки, а також 23.12.2008 року укладено договір поруки між банком та [PERSON] Всупереч положенням п. 2.1, 2.2, 2.3 та 2.4 щодо направлення їй як поручителю повідомлення з вимогою виконати зобов'язання ПАТ "КБ "Надра" подав до суду позов до [PERSON], [PERSON] та неї про стягнення заборгованості за кредитним договором, яка виникла з листопада 2008 року. Тому на підставі ч. 2 ст. 651 ЦК України просить розірвати договір поруки, укладений 25.10.2007 року між нею та ПАТ "КБ "Надра", з листопада 2008 року. У судовому засіданні позивач вимоги позову підтримала, обґрунтовуючи їх обставинами, викладеними в позовній заяві, пояснивши, що внаслідок того, що перед поданням позову до суду про стягнення з позичальника та поручителів заборгованості за кредитним договором банком не було направлено їй повідомлення з вимогою виконати зобов'язання, вважає, що банк допустив істотне порушення умов договору. Тому існують підстави для розірвання договору поруки. Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнала та пояснила, що у зв'язку з невиконанням належним чином умов кредитного договору від 25.10.2007 року, на підставі якого позичальнику [PERSON] було надано кредит в сумі 64340,00 грн., у серпні 2014 року було вперше пред'явлено позов одночасно до позичальника та поручителів щодо стягнення з них заборгованості в солідарному порядку. Пред'явлення позову до поручителя та не направлення йому письмової вимоги не є істотним порушенням умов договору в розумінні ч. 2 ст. 651 ЦК України. Треті особи в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, причин неявки до суду не повідомили. Суд, заслухавши позивача, представника відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.\- Судом встановлено, що 25.10.2007 року між ВАТ КБ "Надра", який змінив назву на ПАТ "КБ "Надра", та [PERSON] було укладено договір "Кредитування комерційного автотранспорту" № 08/КА/2007-980, за умовами якого банк надав у тимчасове користування позичальника на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності грошові кошти в сумі 64340,00 грн., а останній зобов'язався сплачувати необхідні платежі у розмірі та порядку, визначених умовами договору. Договором визначено, банк надає позичальнику кредит з терміном погашення до 22.10.2012 року. Для забезпечення умов виконання зазначеного кредитного договору між позивачем та відповідачем 25.10.2007 року укладено договір поруки, за яким позивач поручилася перед кредитором за належне виконання [PERSON] взятих на себе зобов'язань, що витікають з договору "Кредитування комерційного автотранспорту" № 08/КА/2007-980 від 25.10.2007 року і згідно п. 1.2 договору поруки поручитель відповідає перед кредитором у повному обсязі. Пунктами 2.1, 2.2, 2.3 та 2.4 договору поруки, якими врегульовано порядок виконання зобов'язань поручителем, передбачено направлення кредитором письмового повідомлення поручителю з вимогою виконати зобов'язання позичальника в цілому або в тій чи іншій частині. Окрім того, поручителем за належне виконання зобов'язань позичальником [PERSON] умов зазначеного кредитного є також [PERSON] згідно укладеного 23.12.2008 року між ним та ВАТ КБ "Надра" (ПАТ "КБ "Надра") договору поруки. У зв'язку з невиконанням позичальником [PERSON] належним чином грошових зобов'язань за кредитним договором ПАТ "КБ "Надра" у серпні 2014 року подав до Житомирського районного суду Житомирської області позов до [PERSON] та поручителів [PERSON], [PERSON] позов про стягнення з них в солідарному порядку заборгованості за кредитним договором, яка станом на 07.08.2014 року становить 139887,51 грн. За договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником (ч. 1 ст. 553 ЦК України). Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Встановлені судом обставини вказують на те, що ненаправленням кредитором позивачу, яка є поручителем, повідомлення з вимогою виконання зобов'язань не можна розцінювати як істотне порушення умов договору поруки, оскільки з огляду ч. 2 ст. 651 ЦК України позивач не довела, що внаслідок цього їй було заподіяно шкоду і вона при цьому значною мірою була позбавлена того, на що вона розраховувала при укладенні договору поруки. Враховуючи викладене, позов не ґрунтується на вимогах закону і суд відмовляє у його задоволенні.

Outcome: dismissed