Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-17 00:00:00

Прокурор Маловисківського району Кіровоградської області звернувся до суду з позовом в інтересах держави в особі Головного управління Держземагенства у Кіровоградсьій області , Департаменту культури, туризму та культурної спадщини Кіровоградської обласної державної адміністрації до Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрлітійвидобування», [PERSON], Маловисківської районної державної адміністрації в якому просить визнати незаконним та скасувати розпорядження голови Маловисківської РДА від 12.04.2011 № 256-р в , визнати незаконним та скасувати розпорядження голови Маловисківської РДА від 05.05.2011 № 318-р, визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ №579971, виданий на ім'я [PERSON], зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 352318241000323 від 06.06.2011, визнати недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки від 31.10.2011, укладений між [PERSON] від імені [PERSON] та ТОВ "Укрлітійвидобування", зареєстрований в реєстрі за № 1370, зобов'язати ТОВ "Укрлітійвидобування" повернути державі в особі Головного управління Держземагентства у Кіровоградській області земельну ділянку сільськогосподарського призначення кадастровий номер 3523182400:02:000:5113 площею 2 га, яка розташована на території [PERSON] сільської ради Маловисківського району Кіровоградської області, шляхом складання акту приймання-передачі. Позовні вимоги мотивовано тим, що спірними розпорядженнями було затверджено проект землеустрою та передано у власність земельні ділянки державної власності сільськогосподарського призначення (резервного фонду) для ведення особистого селянського господарства на території [PERSON] сільської ради (за межами населеного пункту), громадянам (згідно додатку), які не мали наміру здійснювати на них господарську діяльність та які не відносяться до категорії осіб передбачених п. 7 Указу Президента України № 720/95 від 08.08.1995 року, тобто не є громадянами , зайнятими у соціальній сфері на селі, членами сількогосподарських підприємств або які переселяються у сільську місцевість для постійного проживання. Також , спірними розпорядженнями , всупереч вимогам ст. 9 Закону України «Про державну експертизу землевпорядної документації» та ч. 9 ст. 118 ЗК України було затверджено проект землеустрою та передано у власність земельні ділянки, у складі яких містяться особливо цінні землі грунти агровиробничих груп 53 л , без проведення обов»язкової державної експертизи. Також на відведених за проектом земельних ділянках виявлено об»єкти культурної спадщини 3 кургани, але в порушення вимог закону проект землеустрою не погоджений відділом культурної спадщини Кіровоградської облдержадміністрації, кадастровим планом земельної ділянки не передбачено вільного доступу до курганів, чим порушено ст. 9 Закону України «Про охорону культурної спадщини». Крім того, Маловисківською РДА передано земельні ділянки за відсутності нормативно-грошової оцінки земель, чим порушено вимоги ст.ст. 13,21, 23 Закону України «Про оцінку земель». Оскільки державний акт на право власності на землю [PERSON] виданий на підставі незаконного рішення органу виконавчої влади, він також є недійсним та підлягає скасуванню. Підставою для визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки зазначено те, що земельні ділянки сільськогосподарського призначення можуть передаватись лише громадянам, а не сількогосподарським підприємствам. Крім того на час укладення спірного договору у власності ТОВ «Укрлітійвидобування» вже перебувало 100 га земель сількогосподарського призначення, отже оспорюваний договір суперечить вимогам ч.3 ст. 22 ЗК України та п.15 Перехідних положень ЗК України. Ухвалою суду від 25 червня 2015 року до участі у справі було залучено правонаступника Головного управління Держземагенства у Кіровогорадській області Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області. Прокурор в судовому засіданні позовні вимоги підтримав , посилаючись на обставини викладені в позові. Крім того пояснив, що нормативно грошова оцінка спірної земельної ділянки була проведена, що підтверджується відомостями зазначеними у спірному договорі купівлі-продажу земельної ділянки, тому підстави позову в цій частині він не підтримує. Просив врахувати що посилання в позовній заяві на порушення п.15 Перехідних положень ЗК України є помилковим, фактично було допущено порушення п.13 Перехідних положень ЗК України. Представник ТОВ "Укрлітійвидобування" позовні вимоги не визнав та просив відмовити в задоволенні позову, посилаючись на його необгрунтованість та відсутність будь-яких доказів, які б підтверджували підстави звернення до суду. Також просив суд застосувати строк позовної давності. [PERSON] в судове засідання не з"явився, відповідно вимог ч.5 ст. 74 ЦПК України , вважається таким, що про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Представники Маловисківської райдержадміністрації, реєстраційної служби Маловисківського районного управління юстиції, Департаменту культури, туризму та культурної спадщини Кіровоградської облдержадміністрації, Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області надіслали заяви з проханням розглядати справу у їхню відсутність. Заслухавши пояснення прокурора та представника ТОВ "Укрлітійвидобування", дослідивши подані сторнами докази, суд дійшов висноску про необхідність відмовити у задоволенні позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 12.04.2011 року головою Маловисківської РДА видано розпорядження № 256-р "Про надання згоди на розроблення проекту землеустрою, пунктом 1 якого надано згоду громадянам згідно додатку на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність для ведення особистого селянського господарства громадянам згідно додатку площею 123,6 га в тому числі 123,6 га за рахунок земель державної власності сільськогосподарського призначення (резервний фонд) на території [PERSON] сільської ради, що перебувають в оренді СТОВ "Хутірське" (договір - реєстраційний номер 04.09.374.000115 від 07.12.2009 р.) за його згодою. В тому числі, щодо відведення [PERSON] в у власність земельної ділянки площею 2,00 га (пункт 12 додатку до розпорядження). Колективним підприємством "Кіровоградський земельно-кадастровий центр" виготовлено Проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність громадянам [PERSON] сільської ради для ведення особистого селянського господарства на території [PERSON] сільської ради Маловисківського району Кіровоградської області. (надалі - Проект землеустрою, а.с.77-107). 05.05.2011 року головою Маловисківської РДА видано розпорядження № 318-р "Про затвердження акту визначення збитків власників землі та землекористувачів, пов'язаних з вилученням та передачею у власність земельних ділянок", відповідно до якого в зв»язку з виявленими об»єктами культурної спадщини внесено зміни до розпорядження голови Маловисківської РДА № 256-р від 12.04.2011 року, де слова «площею123.6 га , в тому числі 123.6 га ріллі» змінено словами «площею 121.79 га, в тому числі 121.79 га ріллі», згідно з додатком (п.1); припинено право оренди земельної ділянки сількогосподарського призначення державної власності (резервного фонду) площею123. 60 га ріллі, згідно договору оренди укладеного між Маловисківською РДА та СТОВ «Хутірське» № 04.09.374.000115 від 07.12.2009 року за взаємною згодою сторін та переведено земельну ділянку до земель резерву [PERSON] сільської ради(п.2); затверджено акт визначення збитків власників землі та землекористувачів, пов»язаних з вилученням та передачею у власність земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства громадянам на території [PERSON] сільської ради (за межами населеного пункту) (п.3); затверджено проект землеустрою щодо передачі у власність земельних ділянок державної власності сількогосподарського призначення загальною площею 121.79 га, в тому числі рілля 121.79 га для ведення особистого селянського господарства громадянам на території [PERSON] сільської ради (за межами населеного пункту) (п.4) та передано у власність зазначені вище земельні ділянки (п.5) (а.с.13). На підставі даного розпорядження до проекту землеустрою було внесено зміни та виокремлено земельні ділянки культурної спадщини . Дані зміни були погоджені начальником відділу Держкомзему в Маловисківському районі та начальником відділу охорони культурної спадщини Кіровоградської облдержадміністрації (а.с. 126-140). На підставі розпорядження № 318-р гр. [PERSON] видано державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ №579971, який зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 352318241000323 (а.с.14). В подальшому [PERSON] продав належну йому на праві власності земельну ділянку площею 2,00 га ТОВ "Укрлітійвидобування" на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 31.10.2011, укладеного між [PERSON] від імені [PERSON] та ТОВ "Укрлітійвидобування", зареєстрованого в реєстрі за № 1370 (а.с. 15). За змістом ст. 10 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом роз"яснено сторонам їхній обов"язок надання доказів та наслідки їх ненадання. Частиною першою статті 116 ЗК України встановлено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Отже, указаним положенням визначено правові підстави набуття громадянами і юридичними особами права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності. Такими підставами є рішення органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Відповідно до частини 6 статті 118 Земельного кодексу України (в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин) громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідної районної, Київської чи Севастопольської міської державної адміністрації або сільської, селищної, міської ради за місцезнаходженням земельної ділянки. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та висновки конкурсної комісії (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Зазначена стаття містить виключний перелік документів, які повинен подати громадянин для отримання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення, зокрема, особистого селянського господарства. Інформація стосовно доказування намірів ведення особистого селянського господарства зазначеною статтею не вимагається. Тому саме клопотанням і визначається намір фізичної особи щодо ведення особистого селянського господарства. Частиною 7 цієї статті передбачено, що рада міністрів Автономної Республіки Крим, районна, Київська чи Севастопольська міська державна адміністрація або сільська, селищна, міська рада розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних утворень, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. Статтею 186-1 Земельного кодексу України встановлено, що проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок усіх категорій та форм власності підлягає обов'язковому погодженню з територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що здійснює реалізацію державної політики у сфері земельних відносин. Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у межах населеного пункту або земельної ділянки за межами населеного пункту, на якій розташовано об'єкт будівництва або планується розташування такого об'єкта, подається також на погодження до структурних підрозділів районних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій у сфері містобудування та архітектури, а якщо місто не входить до території певного району, - до виконавчого органу міської ради у сфері містобудування та архітектури, а в разі, якщо такий орган не утворений, - до органу виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань містобудування та архітектури чи структурного підрозділу обласної державної адміністрації з питань містобудування та архітектури. Органи, зазначені в частинах першій - третій цієї статті, зобов'язані протягом десяти робочих днів з дня одержання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або копії такого проекту безоплатно надати або надіслати рекомендованим листом з повідомленням розробнику свої висновки про його погодження або про відмову в такому погодженні з обов'язковим посиланням на закони та прийняті відповідно до них нормативно-правові акти, що регулюють відносини у відповідній сфері. Підставою для відмови у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише невідповідність його положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівній документації. Але прокурором та позивачами не доведено наявність з боку Маловисківської РДА, станом на дату видачі спірних розпорядженнь , підстав для відмови для надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянкок у власність громадянам згідно додатку для ведення особистого селянського господарства та щодо невідповідності проекту землеустрою вимогам закону. Зокрема , жодних належних доказів того, що в склад виділених та переданих у власність земельних ділянок, на час прийняття спірних розпоряджень, входили особливо цінні землі, зокрема грунти агровиробничої групи 53 л, не надано. А довідка відділу Держземагенства у Маловисківському районі від 20.11.2014 року (а.с. 16 том 1, а.с.120 том 3) за відсутності доказів проведення грунтового обстеження земель, не може бути визнана належним доказом вказаних обставин. Доводи прокурора про порушення Маловисківською РДА під час винесення спірних розпоряджень, законодавства про охорону культурної спадщини суд визнає безпідставними, оскільки, як вбачається з висновку відділу охорони культурної спадщини Кіровоградської облдержадміністрації від 04.05.2011 року , проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність мешканцям [PERSON] сільської ради для ведення особистого селянського господарства на території [PERSON] сілької ради Маловисківського району Кіровоградської області погоджений за умов вимежування об"єктів культурної спадщини (3 курганів) в натурі, виведення з земельних паїв, що передаються у власність та вказівки належності об"єктів культурної спадщини до земель історико-культурного призначення (а.с.19 том 1). Як вбачається зі змісту розпорядження голови Маловисківської РДА від 05.05.2011 року № 318-р (п.1) в зв"язку з виявленими об"єктами культурної спадщини, було внесено зміни до розпорядження голови Маловисківської РДА № 256-р від 12.04.2011 року, де слова «площею 123.6 га , в тому числі 123.6 га ріллі» змінено словами «площею 121.79 га, в тому числі 121.79 га ріллі. Як вбачається з матеріалів справи на виконання даного розпорядження, об"єкти культурної спадщини із загального масиву земельних ділянок, які були передані у власність громадянам були вимежувані (том 3 а.с.126-140). Доказів невиконання інших вимог відділу охорони культурної спадщини Кіровоградської обласної облдержадміністрації суду не надано. Крім того перелік документів , які повинен містити проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок передбачений ст. 50 Закону України «Про землеустрій». Вказана норма закону не вимагає надання нормативно-грошової оцінки земель, а згідно ст.. 13 Закону України «Про оцінку земель» нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться у разі: визначення розміру земельного податку; визначення розміру орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності; визначення розміру державного мита при міні, спадкуванні (крім випадків спадкування спадкоємцями першої та другої черги за законом (як випадків спадкування ними за законом, так і випадків спадкування ними за заповітом) і за правом представлення, а також випадків спадкування власності, вартість якої оподатковується за нульовою ставкою) та даруванні земельних ділянок згідно із законом; визначення втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва; розробки показників та механізмів економічного стимулювання раціонального використання та охорони земель; відчуження земельних ділянок площею понад 50 гектарів, що належать до державної або комунальної власності, для розміщення відкритих спортивних і фізкультурно-оздоровчих споруд. Перелік підстав припинення права власності на земельну ділянку визначений ст. 140 ЗК України. Так, підставами припинення права власності на земельну ділянку є: добровільна відмова власника від права на земельну ділянку; смерть власника земельної ділянки за відсутності спадкоємця; відчуження земельної ділянки за рішенням власника; звернення стягнення на земельну ділянку на вимогу кредитора; відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності та для суспільних потреб; конфіскація за рішенням суду; невідчуження земельної ділянки іноземними особами та особами без громадянства у встановлений строк у випадках, визначених цим Кодексом. Указаний перелік є вичерпним. [PERSON] видано державний акт на право приватної власності на земельну ділянку на підставі розпорядження голови Маловисківської РДА Кіровоградської області від 5 травня 2011 року № 318-р, яким посвідчене набуте ним право власності. Вказане розпорядження прийнято в межах наданих повноважень (згідно законодавства, яке діяло на час виникнення правовідносин) відтак, рішення голови Маловисківської РДА вичерпало свою дію фактом його виконання. За змістом ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та рішення Європейського суду з прав людини у справі «Стретч проти Сполученого Королівства» від 24 червня 2003 року самі по собі допущені органами влади порушення при передачі майна у власність особи не можуть бути безумовною підставою для повернення цього майна державі, якщо вони не допущені внаслідок винної, протиправної поведінки самого набувача майна. Доказів на підтвердження винних дій [PERSON] спрямованих на отримання земельної ділянки у власність суду не надано, а рішення суду не може ґрунтуватись на припущеннях. Стосовно вимог прокурора щодо визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки, суд зазначає наступне. Доводи прокурора про те, що спірний договір купівлі-продажу земельної ділянки вчинений з недодержанням вимог ст. 22 ЗК України та п.13 Перехідних положень ЗК України є безпідставними. Оскільки відповідно до п.15 Перехідних положень ЗК України (в редакції станом на 08.07.2011 року) , до набрання чинності законами України про державний земельний кадастр та про ринок земель, але не раніше 1 січня 2012 року, не допускається: а) купівля-продаж земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної та комунальної власності, крім вилучення (викупу) їх для суспільних потреб; б) купівля-продаж або іншим способом відчуження земельних ділянок і зміна цільового призначення (використання) земельних ділянок, які перебувають у власності громадян та юридичних осіб для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, земельних ділянок, виділених в натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв) для ведення особистого селянського господарства, а також земельних часток (паїв), крім передачі їх у спадщину, обміну земельної ділянки на іншу земельну ділянку відповідно до закону та вилучення (викупу) земельних ділянок для суспільних потреб. Купівля-продаж або іншим способом відчуження земельних ділянок та земельних часток (паїв), визначених підпунктами "а" та "б" цього пункту, запроваджується за умови набрання чинності законами України про державний земельний кадастр та про ринок земель, але не раніше 1 січня 2012 року, визначивши особливості обігу земель державної та комунальної власності і земель товарного сільськогосподарського виробництва. Угоди (у тому числі довіреності), укладені під час дії заборони на купівлю-продаж або іншим способом відчуження земельних ділянок та земельних часток (паїв), визначених підпунктами "а" та "б" цього пункту, в частині їх купівлі-продажу та іншим способом відчуження, а так само в частині передачі прав на відчуження цих земельних ділянок та земельних часток (паїв) на майбутнє є недійсними з моменту їх укладення (посвідчення). Відповідно до ч.2 ст. 215 ЦК України, недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Отже договір купівлі-продажу земельної ділянки сількогосподарського призначення площею 2.0000 га. яка розташована на території [PERSON] сілької ради, Малогвисківського району, Кіровоградської області, наданої для ведення особистого селянського господарства, від 31.10.2011, укладений між [PERSON] від імені [PERSON] та ТОВ "Укрлітійвидобування", зареєстрованого в реєстрі за № 1370, в силу закону є нікчемним та додаткового визнання його недійсним судом не потребує. Але підстав для повернення спірної земельної ділянки державі в особі Головного управління Держземагенства в Кіровоградській області суд не вбачає, оскільки, відповідно до положень статей 55, 124 Конституції України ( 254к/96-ВР ) та статті 3 ЦПК ( 1618-15 ) кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Прокурором не надано жодних доказів про порушення прав та інтересів Головного управління Держземагенства у Кіровоградсьій області та Департаменту культури, туризму та культурної спадщини Кіровоградської обласної державної адміністрації, внаслідок передачі спірної земельної ділянки [PERSON], що є самостійною підставою для відмовити у задоволенні позову. Судові витрати по справі, відповідно до вимог ч.4 ст. 88 ЦПК України, суд покладає на рахунок держави.

Outcome: dismissed