Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-02 00:00:00

До суду з названим позовом звернулося ПАТ КБ „Надра", посилаючись на те, що 7 вересня 2006 року між ВАТ КБ „Надра", правонаступником якого з 4 лютого 2011 року є ПАТ КБ „Надра", та [PERSON] було укладено кредитний договір № 61/П/43/2006-840, відповідно до якого останній у ВАТ КБ „Надра" отримав для придбання автотранспортного засобу кредит в сумі 7142 долари США, зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 10 % річних на строк до 6 вересня 2011 року. За договором поруки [PERSON] поручилася перед позивачем за належне виконання [PERSON] своїх зобов'язань. Відповідач зобов'язувався в порядку та на умовах, що визначені договором повернути кредит, сплатити відсотки за користування кредитними коштами та інші платежі, передбачені договором. Відповідач свої зобов'язання належним чином не виконував, в результаті чого, станом на 24 листопада 2014 року виникла заборгованість в сумі 59653,40 доларів США, що еквівалентно 898427,57 гривень, в тому числі: сума заборгованості за кредитом - 6434,77 доларів США, що еквівалентно 96912,75 гривень сума заборгованості за відсотками - 4436,32 доларів США, що еквівалентно 66814,50 гривень, несплачена комісія - 2217,72 доларів США, що еквівалентно 33400,62 гривень пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором - 45850,39 доларів США, що еквівалентно 690543,28 гривень та штраф за прострочення строків сплати мінімально необхідного платежу - 714,20 доларів США, що еквівалентно 10756,42 гривень. Позивач просить суд стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ КБ „Надра" заборгованість в сумі 59653,40 доларів США, що еквівалентно 898427,57 гривень та судовий збір в сумі 3654 гривні. В судове засідання представник позивача не прибув. Позивач направив до суду клопотання, в якому просить позовні вимоги задовольнити, справу розглядати у відсутність їх представника. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не прибув, про час і місце розгляду справи належним чином повідомлений, причини неявки суду не повідомив. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просить відмовити в задоволенні позову, в зв'язку з пропуском строку позовної давності. Суд, розглянувши матеріали справи, та дослідивши письмові докази, вважає, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 7 вересня 2006 року між ВАТ КБ „Надра", правонаступником якого з 4 лютого 2011 року є ПАТ КБ „Надра", та [PERSON] було укладено кредитний договір № 61/П/43/2006-840, відповідно до якого останній у ВАТ КБ „Надра" отримав для придбання автотранспортного засобу кредит в сумі 7142 долари США, зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 10 % річних на строк до 6 вересня 2011 року, що підтверджується копією вищевказаного кредитного договору (а.с. 12-16). За договором поруки від 7 вересня 2006 року [PERSON] поручилася перед позивачем за належне виконання [PERSON] своїх зобов'язань і відповідає перед кредитором як солідарний боржник, що підтверджується копією договору поруки (а.с. 17-18). В забезпечення виконання зобов'язань за вищевказаним кредитним договором ВАТ КБ „Надра" та [PERSON] 7 вересня 2006 року уклали договір застави рухомого майна, відповідно до якого останній надав в заставу автомобіль ВАЗ, модель 210930, рік випуску: 2006, червоного кольору, шасі (кузов, рама, коляска) [NUMBER], реєстраційний номер: [NUMBER], тип ТЗ легковий КОМВІ, зареєстрований 1 вересня 2006 року Ставищенським МРЕВ ДАІ ГУ МВС України, який належить йому на праві власності, що підтверджується копією вказаного договору (а.с. 19-20). Відповідач [PERSON] зобов'язувався в порядку та на умовах, що визначені договором повертати кредит щомісячно рівними частинами у розмірі 170 доларів США в термін до 10 числа кожного місяця, починаючи з місяця, наступного за місяцем отримання кредиту та виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені договором, що підтверджується копією вищевказаного кредитного договору (а.с. 12-16). Відповідно до копії розрахунку заборгованості за кредитним договором (а.с. 6-8), станом на станом на 24 листопада 2014 року виникла заборгованість в сумі 59653,40 доларів США, що еквівалентно 898427,57 гривень, в тому числі: сума заборгованості за кредитом - 6434,77 доларів США, що еквівалентно 96912,75 гривень сума заборгованості за відсотками - 4436,32 доларів США, що еквівалентно 66814,50 гривень, несплачена комісія - 2217,72 доларів США, що еквівалентно 33400,62 гривень пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором - 45850,39 доларів США, що еквівалентно 690543,28 гривень та штраф за прострочення строків сплати мінімально необхідного платежу - 714,20 доларів США, що еквівалентно 10756,42 гривень. З копії свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи (а.с. 22), копії статуту ПАТ „Комерційний банк „Надра""(а.с. 23) судом встановлено, що ПАТ „Комерційний банк „Надра"" є правонаступником ВАТ КБ „Надра". Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання мають виконуватись належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 "Позика" глави 71 ЦК України (ч. 2 ст. 1054 ЦК України). Відповідно до ст. 1049 Цивільного Кодексу України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч. 2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. У відповідності зі ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання частково або у повному обсязі. Згідно із ч. 1, 2, 3 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. Разом з тим, за вимогами ст. 256 ЦК України загальна позовна давність - це строк у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно з ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно з п. 31 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 5 від 30 березня 2012 року „Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" суди, враховуючи положення пункту 7 частини тринадцятої статті 11 Закону України „Про захист прав споживачів", мають виходити з того, що у спорах щодо споживчого кредитування кредитодавцю забороняється вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув. У зв'язку із цим позовна давність за позовом про повернення споживчого кредиту застосовується незалежно від наявності заяви сторони у спорі. Оскільки зі спливом строків позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо), положення пункту 7 частини тринадцятої статті 11 Закону України „Про захист прав споживачів" застосовуються й до додаткових вимог банку (іншої фінансової установи). Як вже зазначалось, 7 вересня 2006 року відповідач [PERSON] отримав кредит у розмірі 7142 долари США, зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 10 % річних з терміном повернення до 6 вересня 2011 року. Відповідно до ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Таким чином, у даному випадку перебіг позовної давності починається з 7 вересня 2011 року, оскільки до 6 вересня 2011 року відповідач, як позичальник свої зобов'язання не виконав, борг не сплатив, тому суд вважає, що строк позовної давності закінчується 7 вересня 2014 року. Проте, як вбачається з матеріалів справи позивач звернувся до суду з позовом 21 січня 2015 року, тобто після спливу строку позовної давності, що підтверджується штампом вхідної кореспонденції, поставленим на позовній заяві (а.с. 2). Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити у зв'язку з пропуском строку позовної давності.

Outcome: dismissed