Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості посилаючись на те, що між позивачем та відповідачем по справі - [PERSON], 27.03.2006 року був укладений кредитний договір № б/н, на підставі якого позивач надав останньому кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 48% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідачем не виконано взяті на себе зобов'язання відповідно до умов договору у зв'язку із чим станом на 04.12.2014 року заборгованість відповідача за кредитним договором становить 15351,72 грн., яка складається з: 1710,38 грн. - заборгованість за кредитом; 13641,34 грн. -заборгованість по процентам за користування кредитом. Від загальної суми заборгованості віднімається сума 7204,61 грн., яка була задоволена судовим наказом Солом'янського районного суду м. Києва від 31.07.2008 року, з відповідача [PERSON] на користь ПАТ КБ "ПриватБанк", різниця становить 8147,11грн., а також нараховані штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00грн. - фіксована частина, 407,36 грн. - процентна складова. В зв'язку з вищевикладеним позивач просить суд стягнути з відповідача [PERSON] на свою користь заборгованість за кредитним договором б/н від 27.03.2006 року у сумі 9054,47 грн. та судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав до судузаяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги просив задовольнити в повному обсязі, у випадку неявки відповідача проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання неодноразово не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, що підтверджується конвертом, який повернувся за закінченням встановленого строку зберігання та формою пошуку "Укрпошта", про причини неявки суд не повідомила, заяв чи клопотань до суду не подала. З урахуванням положень ст. ст. 74-77, 169, 224 ЦПК України, суд вважає, що в матеріалах справи є достатньо даних про правовідносини сторін по справі, для її розгляду по суті заочно. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Як вбачається з матеріалів справи, 27.03.2006 року між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений договір б/н, на підставі якого позивач надав відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 4% на місяць з розрахунку 360 днів у році, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки (а.с. 10). Згідно умов укладеного договору він складається із Заяви позичальника, Умов надання банківських послуг, Правил користування платіжною карткою, а також Тарифів, з якими позичальник ознайомлена при укладенні договору, що підтверджується її підписом з проставленням дати. Відповідно до п. 9.12 Умов та правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії Договору, він автоматично лонгується на такий же строк. Відповідно до п. 8.6. Умов та правил надання банківських послуг, при порушенні Клієнтом строків платежів за будь-яким із грошових зобов'язань, передбачених договором більше ніж на 120 днів, Клієнт зобов'язаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову (а.с. 11-16). Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кошти та сплатити відсотки. Позивач виконав свої зобов'язання за кредитним договором відкривши кредитну лінію та встановивши кредитний ліміт у сумі 4000,00 грн., що підтверджується Довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки (а.с.9). Відповідачем не виконані взяті на себе зобов'язання відповідно до умов договору, у зв'язку з чим станом на 04.12.2014 року заборгованість відповідача за кредитним договором становить 15351,72 грн. та складається з: суми заборгованості за кредитом - 1710,38 грн., заборгованості за відсотками у розмірі 13641,34 грн. Від цієї суми заборгованості віднімається сума 7204,61 грн., яка була задоволена судовим наказом Солом'янського районного суду м. Києва № 2-н-275-1/08 від 31.07.2008 року з відповідача [PERSON] на користь ЗАТ КБ "ПриватБанк" (правонаступником якого є ПАТ "КБ "Приватбанк") (а.с. 5), різниця становить 8147,11 грн., до якої додається заборгованості за штрафами - 907,36 грн. Наявна заборгованість підтверджена відповідним розрахунком наданим позивачем (а.с. 7-8) та не оспорена відповідачем. Відповідно до ст.ст. 526, 615 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись у встановлений термін, відповідно до вимог закону та умов договору. Згідно ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання не допускається. Тому, відповідно до вимог ст. 1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Порушення відповідачем умов договору є цивільним правопорушенням, оскільки ст. 629 ЦК України встановлюється принцип безумовності та обов'язковості виконання договору. В ст. 611 ЦК України зазначено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема у вигляді сплати винною особою неустойки (штрафу, пені). Відповідно до ч. 2 ст. 549 ЦК України, штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Отже, враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку, що відповідач не виконувала належним чином зобов'язання за договором б/н від 27.03.2006 року, внаслідок чого перед позивачем виникла заборгованість, яка станом на 04.12.2014 року складає 9054,47 грн. Таким чином, суд вважає вимоги позову обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Таким чином, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає 243 грн. 60 коп. судового збору.

Outcome: approved