Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-18 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач [PERSON] звернувся до суду зі вказаним позовом до відповідачів [PERSON] до [PERSON], [PERSON], просив визнати за ним право власності на спадкове майно, а саме на житловий будинок з господарськими будівлями, розташований за адресою: вулиця Урожайна,7, м.Баранівка Житомирської області, що належав [PERSON], який помер 22 квітня 2003 року у м.Баранівка Житомирської області (а.с.2-3). \~ \~ \~ \~Ухвалою судді Баранівського районного суду від 21.01.2019 року відкрито загальне позовне провадження по справі, надано відповідачам строк для подання відзиву, роз'яснено права учасникам справи та наслідки невчинення ними відповідних процесуальних дій, справу призначено до розгляду у підготовчому судовому засіданні (а.с.15-16). \~ \~ \~ \~Ухвалою Баранівського районного суду від 14.03.2019 року замінено неналежних відповідачів по справі на належного - [PERSON] міську раду, надано відповідачеві строк для подання відзиву, відкладено підготовче судовове засідання (а.с.36). \~ \~ \~ \~Позивач [PERSON] до суду не з'явився, однак подав заяву про розгляд справу у підготовчому судовому засіданні без його участі, позовні вимоги підтримує (а.с.58). \~ \~ \~ \~Відповідач [PERSON] міська рада у судове засідання свого представника не направила, надала суду заяву від 18.04.2019 року №02-12/462, в якій просить розглядати справу без участі представника, позовні вимоги визнає, за умови їх підтвердження належними доказами.(а.с.57). \~ \~ \~ \~Суд вважає, що судове засідання можливо провести без участі сторін, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ч.2 ст.247 ЦПК України. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч.4 ст. 200, ст.ст. 206, 207 ЦПК України, суд ухвалює рішення у підготовчому судовому засіданні. \~ \~ \~ \~Дослідивши письмові докази, що містяться в матеріалах справи, надавши їм об'єктивну та неупереджену оцінку, враховуючи те, що відповідач позов визнає, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що 22 квітня 2003 року у м.Баранівка Житомирської області помер батько позивача [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження позивача (а.с.7), а також свідоцтвом про смерть [PERSON] серії 1-ТП №212310, виданим 22 квітня 2003 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану [PERSON] РУЮ у Житомирській області (а.с.8). \~ \~ \~ \~Після його смерті відкрилася спадщина на житловий будинок з господарськими будівлями, що розташований по вулиці Урожаній,7 в м.Баранівка Житомирської області. \~ \~ \~ \~Рішенням Баранівського районного суду від 17.09.2018 по справі №273/1322/18 позивачу визначено додатковий строк для подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини після [PERSON] \~ \~ \~ \~22.10.2018 року приватним нотаріусом [PERSON] заведена спадкова справа №180/2018 після померлого 22 квітня 2003 року [PERSON] що підтверджено інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру від 10.01.2019 року. \~ \~ \~ \~Звернувшись до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, [PERSON] отримав постанову нотаріуса від 10.01.2019 року №180/2018/02-31 про відмову у вчиненні нотаріальної дії, за змістом якої, нотаріус відмовив видати свідоцтво у зв'язку з відсутністю правовстановлювального документа на будинок та реєстрації права власності за померлим. \~ \~ \~ \~Відмова нотаріуса у видачі свідоцтва позивачем не оскаржувалася. \~ \~ \~ \~Отже, у [PERSON] відсутні умови для оформлення прав на нерухоме майно в нотаріальній конторі. \~ \~ \~ \~Згідно з даними довідки відділу благоустрою та житлово-комунального господарства [PERSON] міської ради Житомирської області від 19.07.2018 року №5349, померлий [PERSON] постійно проживав та був зареєстрований [INFO] (а.с.44). \~ \~ \~ \~Згідно з технічним паспортом, виготовленим ПП "ЮрЕкс" станом на 24.10.2018 року, житловий будинок по вулиці Урожаній,7 в м.Баранівка Житомирської області, загальною площею 75,2 м2, складається з двох кімнат, вітальні, кухні, кладової, веранди, 1972 року будівництва. До будинку відносяться господарські будівлі (а.с.9-12). \~ \~ \~ \~За змістом повідомлення Новоград Волинського МБТІ від 25.10.2018 року №584, право власності на будинок вулиці Урожаній,7 в м.Баранівка Житомирської області за померлим [PERSON] не зареєстроване (а.с.48). \~ \~ \~ \~Зазначені обставини також підтверджені матеріалами спадкової справи №180/2018, наданими приватним нотаріусом Баранівського районного нотаріального округу [PERSON] на запит суду, які є в матеріалах справи (а.с.41-52). \~ \~ \~ \~З досліджених судом письмових доказів вбачається, що спадковий будинок належав померлому на праві власності, однак за життя він не отримав правовстановлюючий документ та не зареєстрував право власності. \~ \~ \~ \~Згідно зі ст.55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом. \~ \~ \~ \~За приписами ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину (ч.1 ст.1296 ЦК України). \~ \~ \~ \~Згідно з ч.1 ст.1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 1 ст. 1298 ЦК, свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців із часу відкриття спадщини. \~ \~ \~ \~Виходячи зі змісту п. 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. \~ \~ \~ \~Відповідно до абз. 3 ч. 2 ст. 331 ЦК України, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Згідно з ч. 3 ст. 3 Закону України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. За змістом ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону, права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав. \~ \~ \~ \~Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в Мін'юсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами). Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". \~ \~ \~ \~За змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах. Відповідно до положень ст.ст. 100,101 ЦК УРСР, 1963 року, громадяни могли мати у власності житловий будинок, при чому норми глави 10 "Особиста власність" цього Кодексу не пов'язували наявність такого права з його обов'язковою державною реєстрацією. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст.89 ЦПК України, суд, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв'язок доказів у їх сукупності, приходить до висновку, що позов [PERSON] підлягає до задоволення в повному обсязі. \~ \~ \~ \~На підставі наведеного,

Outcome: approved