Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати договір про інвестування в будівництво (реконструкцію) житла від 26.11.2007 р. №17 укладений між позивачем та Товариством з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Облжитлокомплекс»; стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Облжитлокомплекс» (ЄДРПОУ 33269246) на рахунок [NUMBER] відкритий на ім'я позивача в відділенні «Київське регіональне управління Публічного регіонального товариства «Полтава-банк» грошові кошти в сумі 127.152 грн. 00 коп. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідач взяв на себе зобов'язання за договором про інвестування в будівництво житла за № 17 від 26.11.2007 р. здійснити будівництво житлового будинку за адресою: [ADDRESS], але умови договору не виконав, оскільки не побудував будинок у визначені договором строки до 4 кварталу 2009 року, тому позивач змушений звернутися до суду для захисту своїх прав. До суду представник позивача, третьої особи Ручкін А.Ю. подав заяву, у якій просить суд розглянути справу без участі позивача та третьої особи, позов підтримає та просить його задовольнити, проти заочного рішення не заперечує. Представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Облжитлокомплекс» в судове засідання не з'явився, відповідно до ст. 74 ЦПК України він вважається належним чином повідомленим про день, час і місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомив, заперечень не надав, тому суд вважає за можливим вирішити справу заочно на підставі наявних неї доказів. У зв'язку з зазначеним, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог статей 1 та 3 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, за захистом яких кожна особа має право звернутися до суду. Частиною 1 ст. 11 Цивільно-процесуального кодексу України встановлено, що суд розглядає цивільну справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Судом встановлено, що договір про інвестування в будівництво (реконструкцію) житла від 26.11.2007 р. №17 укладений між позивачем та Товариством з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Облжитлокомплекс» не підписаний/а.с.9-11/. До суду представник позивача подав пояснення, в якому він вказує, що договір про інвестування в будівництво (реконструкцію) житла від 26.11.2007 р. №17 укладений між позивачем та Товариством з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Облжитлокомплекс» він вважає таким, що є укладеним та чинним, оскільки сторони досягли істотних умов договору, позивач вчинив реальні дії на виконання умов договору, а відповідач їх прийняв. Відповідно до ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто умов. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Відповідно до ч.2 ст.642 ЦК України якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом. Суд встановив, що позивач та відповідач в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору від 26.11.2007 р. №17 про інвестування в будівництво житла, позивач вчинив реальні дії на виконання істотних умов вищевказаного договору шляхом перерахування на рахунок відповідача грошових коштів 127 152 грн., а оскільки ці кошти відповідачем не були повернуті позивачу, тому відповідач прийняв пропозицію позивача про укладення договору. Таким чином, судом достовірно встановлено, що між Товариством з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Облжитлокомплекс» та позивачем [PERSON] було укладено договір від 26.11.2007 р. №17 про інвестування в будівництво житла, відповідно до п.3.1. якого об'єктом фінансування є квартира [ADDRESS], загальною площею 64,43 кв.м, на 4 поверсі.(а.с.9-11). Відповідно до п. 4.1 Договору вартість квартири складає 309.264 грн. 00 коп. Відповідно до п.3.2 Договору, плановий термін введення будинку в експлуатацію - 4 квартал 2009 року. Відповідно до п. 4.3.1 Договору, розрахунок за квартиру здійснюється коштами Інвестора за розпорядженням Іпотечного центру в м. Києві та Київській області Державної спеціалізованої фінансової установи "Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву" шляхом перерахування на розрахунковий рахунок забудовника (ТОВ "Будівельна компанія "Облжитлокомплекс"). Згідно п. 8.5. Договору в будь-якому разі розірвання Договору суми внесених інвестицій повертаються Забудовником на рахунок Інвестора в банку-агенті, у місячний строк з дня отримання повідомлення про розірвання цього Договору від Інвестора. Відповідно до кредитного договору від 30.11.2007 року Іпотечний центр в м. Києві та Київській області Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» від імені Держави надав позивачу прямий адресний (цільовий) кредит у сумі 129 135 грн. 00 коп., строком повернення 108 кварталів з дати укладення кредитного договору, на будівництво житла - квартира за адресою: [ADDRESS], загальною площею 64,43 кв.м. (а.с.12-14). Відповідно до п. 2.1 Кредитного договору, позичальник вносить на рахунок в банку-агенті КФ АБ "Полтава-банк" кошти попереднього внеску (не менше 3% відсотків), а також кошти на страхування в період будівництва житла в сумі 4 122 грн. 00 коп. на момент укладання кредитного договору та різницю між фактичною вартістю будівництва житла і вартістю, встановленою додатком 1 до цього договору в сумі 178.071 грн.00 коп. в строки, встановлені в договорі про інвестування в будівництво житла. Листом від 27.01.2014 року № 285 забудовник Товариство з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Облжитлокомплекс» був повідомлений про розірвання договору про інвестування в будівництво житла від 26.11.2007 року №17, але суми внесених позивачем інвестицій відповідач не повернув (а.с.20-21). На час звернення до суду з позовною заявою відповідач не виконав своїх зобов'язань передбачених договором інвестування (реконструкції) житла, укладеним між позичальником Київського іпотечного центру Фонду та відповідачем, а саме не здійснив будівництво житлового будинку за адресою: [ADDRESS]. Як вбачається з банківської виписки філії КФ АБ "Полтава-банк" у м. Києві (МФО 322562), позивач перерахував на рахунок відповідача кошти у сумі 127.152 грн.00 коп. /а.с.17/. Позивач виконав взяті на себе зобов'язання в повному обсязі, проте відповідач на даний час свої обов'язки за договором про інвестування в будівництво житла не виконав. Як вбачається з положень ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утримуватися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно вимог ст.ст. 526, 530, 611, 612 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог закону, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не пропустив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Відповідно до положень ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Як вбачається з положень ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Розмір збитків, завданих порушенням зобов'язання, доказується кредитором. Оскільки відповідач не виконує своїх обов'язків, передбачених умовами договору про інвестування в будівництво житла, тому суд стягує з відповідача на користь позивача суму вартості квартири, що складає 127.152 грн. 00 коп. Відповідно до ст. 88 ЦПК України обов'язок по сплаті судового збору слід покласти на відповідача. На підставі наведеного та

Outcome: approved