Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що 06.02.2008 року між ним та ПАТ "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" (правонаступником якого є ТОВ "Кредитні ініціативи") був укладений іпотечний договір, відповідно до умов якого позивач на забезпечення виконань зобов'язань за договором про про іпотечний кредит № 11/2008 від 06 лютого 2008 року, передав в іпотеку нерухоме майно - земельну ділянку площею 0,2500 га, кадастровий номер 32211483801:01:020:007, надану для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель і споруд, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Зі слів позивача, 22.04.2014 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] вчинено виконавчий напис №675 про звернення стягнення на вищезазначене нерухоме майно. Однак даний виконавчий напис позивач вважає таким, що суперечить нормам чинного законодавства та був вчинений з порушенням вимог таких нормативних документів, зокрема внаслідок вчинення виконавчого напису фактично відбулося подвійне стягнення. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надіславши до суду заяву, в якій просив слухати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує, щодо ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. У зв'язку з зазначеним, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові матеріали справи приходить до наступного висновку. Відповідно до вимог статей 1 та 3 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, за захистом яких кожна особа має право звернутися до суду. Частиною 1 ст. 11 Цивільно-процесуального кодексу України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Судом встановлено, що 06.02.2008 року між ним та ПАТ "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" (правонаступником якого є ТОВ "Кредитні ініціативи") був укладений іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON], відповідно до умов якого позивач на забезпечення виконань зобов'язань за договором про іпотечний кредит № 11/2008 від 06 лютого 2008 року, передав в іпотеку нерухоме майно - земельну ділянку площею 0,2500 га, кадастровий номер 32211483801:01:020:007, надану для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель і споруд, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області №2-2140/2010 від 23 грудня 2010 року з [PERSON] на користь ПАТ "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" (правонаступником якого є ТОВ "Кредитні ініціативи") стягнуто заборгованість за договором про іпотечний кредит № 11/2008 від 06 лютого 2008 року в розмірі 116 475,58 гривень. 22 квітня 2014 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] було вчинено виконавчий напис про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості за договором про іпотечний кредит № 11/2008 від 06 лютого 2008 року в розмірі 164 367,21 гривень, а саме на: земельну ділянку площею 0,2500 га, кадастровий номер 32211483801:01:020:007, надану для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель і споруд, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до вимог ст. 33 Закону України "Про іпотеку" у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до ст. 87 Закону України "Про нотаріат" для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Відповідно до положень ст. 88 Закону України "Про нотаріат", нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Згідно із ч. 2 ст. 284 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Кабінету Міністрів України 3 березня 2004 року № 20/5, заборгованість або інша відповідальність боржника визнається безспірною і не потребує додаткового доказування у випадках, якщо подані для вчинення виконавчого напису документи передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України. Відповідно до п. 1 постанови КМУ №1172 від 29 червня 1999 року "Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" нотаріально посвідченні угоди, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставне майно. Для одержання виконавчого напису подаються: оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованість боржника та встановлюють прострочення виконання зобов'язання. Відповідно до п.2.3 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за №282/20595, ст.35 Закону України "Про іпотеку" вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов'язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Вимогами ст. 24 Закону України "Про іпотеку" передбачено, що відступлення прав за іпотечним договором здійснюється без необхідності отримання згоди іпотекодавця, якщо інше не встановлено іпотечним договором, і за умови, що одночасно здійснюється відступлення права вимоги за основним зобов'язанням. Якщо не буде доведено інше, відступлення прав за іпотечним договором свідчить про відступлення права вимоги за основним зобов'язанням. Іпотекодержатель зобов'язаний письмово у п'ятиденний строк повідомити боржника про відступлення прав за іпотечним договором і права вимоги за основним зобов'язанням. Правочин про відступлення прав за іпотечним договором підлягає нотаріальному посвідченню. Відомості про таке відступлення підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку. Відступлення прав за іпотечним договором та основним зобов'язанням не допускається у разі видачі заставної. Після видачі заставної перехід прав іпотекодержателя за іпотечним договором та основним зобов'язанням до іншої особи здійснюється шляхом передачі заставної у встановленому цим Законом порядку. У зв'язку з викладеним, приймаючи до уваги те, що на сьогоднішній день є рішення суду (яке набрало законної сили), яким стягнуто з позивача на користь відповіда, як правонаступника, заборгованість за договором про іпотечний кредит № 11/2008 від 06 лютого 2008 рокув розмірі 116 475,58 гривень, видавши спірний виконавчий напис, нотаріус не врахував цей факт і зазначив суму заборгованості у виконавчому напису 164 367,21 гривень, чим дійсно було допущено подвійне стягнення заборгованості, не дивлячись на те, що банк міг і не пред'являти до виконання виконавчий лист, виданий на підставі рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 23 грудня 2010 року. Крім того, сума боргу, що зазначена у виконавчому написі не є безспірною як того вимагає постанова Кабінету Міністрів України №1172 від 29.06.1999 року, оскільки у виконавчому написі зазначена сума - 164 367,21 гривень, в той час як рішенням суду з позивачки на користь банку вже стягнуто заборгованість в розмірі 116 475,58 гривень. За таких обставин у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу [PERSON] були відсутні достатні підстави вважати, що розмір заборгованості позивача перед відповідачем є безспірним, а тому суд дійшов висновку, що приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] було необґрунтовано вчинено виконавчий напис про звернення стягнення на предмет іпотеки, а відтак заявлені вимоги позивача є обгрутовані та підлягають задоволенню. На підставі наведеного та

Outcome: approved