Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Ленінського районного суду м. Кіровограда з позовом, в якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 07.10.2019 року приватним нотаріусом Броварського районного НОКО Гамзатовою А.А. та зареєстрований в реєстрі за № 6298 про стягнення з неї ( [PERSON] ) на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості в розмірі 37 201,58 грн. На обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що 01 листопада 2019 року за місцем її (позивача) роботи (Департамент житлово-комунального господарства Кіровоградської обласної державної адміністрації) надійшла постанова приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Клітченка О.А. від 25.10.2019 року про звернення стягнення на заробітну плату при примусовому виконаннівиконавчого напису № 6298, виданого 07.10.2019 року приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Гамзатовою А.А., щодо стягнення з неї ( [PERSON] ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» заборгованості в розмірі 37 201,58 грн., поряд з цим, у неї (позивача) жодних договірних чи інших зобов`язань з відповідачем ТОВ «Вердикт Капітал» не існує, кредитні кошти вона не отримувала, відповідно жодних наслідків невиконання зобов`язань вказаних у постанові приватного виконавця не може бути. Також, позивач вважає, що документ, який став підставою для відкриття виконавчого провадження № 60302340, а саме: виконавчий напис № 6298 від 07.10.2019 року, вчинений приватним нотаріусом Броварського районного НОКО Гамзатовою А.А., винесений із порушенням порядку вчинення виконавчого напису, із невідповідністю та неповнотою документів, що були надані нотаріусу, із невстановленою безспірністю вимоги, що стало підставою для її (позивача) звернення до суду. Ухвалою суду від 14 листопада 2019 року відкрито загальне позовне провадження по даній справі та призначено підготовче судове засідання. Витребувано у товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» належним чином завірену копію договору фінансового документа, на якому приватним нотаріусом Броварського районного НОКО Гамзатовою А.А. 07 жовтня 2019 року вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 6298, що підтверджує безспірність заборгованості, укладеного між ТОВ «Вердикт Капітал» та [PERSON] разом із доказами повідомлення про наявність непогашеної заборгованості, направленого на адресу позивача [PERSON] , а також, витребувано у приватного нотаріуса Броварського районного НОКО Гамзатової Аліни Анатоліївни належним чином засвідчені копії матеріалів нотаріальної справи, сформованої за заявою ТОВ «Вердикт Капітал» про вчинення виконавчого напису нотаріуса від 07 жовтня 2019 року, зареєстровано в реєстрі за №6298. Крім того, ухвалою суду від 14 листопада 2019 року заяву позивача [PERSON] про забезпечення позову по цивільній справі № 405/8161/19 за позовом [PERSON] до товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: приватний нотаріус Броварського районного НОКО Гамзатова Аліна Анатоліївна, приватний виконавець округу міста Києва Клітченко Оксана Анатоліївна про визнання виконавчого напису недійсним і таким, що не підлягає виконанню,- задоволено частково. Вжито заходи забезпечення позову по зазначеній цивільній справі, шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документа - виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Броварського районного НОКО Гамзатовою Аліною Анатоліївною від 07.10.2019 року, зареєстрованого в реєстрі за № 6298 про стягнення з [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості в розмірі 37 201,58 грн., який оскаржується боржником в судовому порядку, до прийняття судового рішення по даній справі. В іншій частині заяви [PERSON] , - відмовлено. Окрім того, на виконання вимог ухвали суду від 14.11.2019 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Клітченко О.А. направлено до суду копії матеріалів виконавчого провадження № 60302040, відкритого на підставі виконавчого напису, вчиненого 07.10.2019 року приватним нотаріусом Броварського районного НОКО Гамзатовою А.А. та зареєстрованим в реєстрі за № 6298. Ухвалою суду від 21 травня 2020 року підготовче провадження у справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті. Представник позивача [PERSON] - адвокатом Майнард Н.О. (діє на підставі договору про надання правничої допомоги від 05.11.2019 року) в судове засідання не з`явилася, подала заяву, яка зареєстрована судом за вх. № 28184 від 08 грудня 2020 року про підтримання позовних вимог та про розгляд справи без її, як представника позивача, участі. Представник відповідача ТОВ «Вердикт Капітал» в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином. При цьому, представником відповідача подано відзив на позовну заяву, зареєстрований в суді за вх. № 31185 від 23.12.2019 року, в обґрунтування якого (відзиву на позовну заяву) зазначено, що 17 січня 2014 року між ПАТ «Альфа-Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 500926733, за умовами якого Банк надав Позичальнику грошові кошти на умовах строковості, платності та цільового характеру. За умовами кредитного договору, Кредитодавець зобов`язувався надати Позичальнику кредит на умовах та в порядку, визначеному Кредитним договором, а Позичальник, в свою чергу, зобов`язувався здійснювати сплату грошових коштів з метою погашення заборгованості за виданим Кредитом та нарахованими процентами. При цьому, Кредитодавець належним чином виконав свої зобов`язання за кредитним договором, надавши Позичальнику кредитні кошти, та за період користування кредитними коштами, Позичальником здійснені часткові платежі на погашення основної суми кредиту, проте, заборгованість Позичальника за кредитним договором в повному обсязі не погашена. Також зазначив, що правонаступником прав та обов`язків ПАТ «Альфа-Банк» є ТОВ «Вердикт Капітал» (договір про відступлення прав вимоги від 16.01.2019 року між ТОВ «ФК «Веста» та ТОВ «Вердикт Капітал», якому передував договір про відступлення прав вимоги від 26.12.2018 року між ТОВ «Кредитні ініціативи» та ТОВ «ФК «Веста», та 21.06.2016 року між ПАТ «Альфа-Банк» та ТОВ «Кредитні ініціативи», в зв`язку з чим, товариство наділене правом грошової вимоги до [PERSON] . Беручи до уваги фактичне невиконання [PERSON] взятих на себе зобов`язань за договором кредиту № 500926733 від 17 січня 2014 року, 10 жовтня 2019 року приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Гамзатовою А.А. було вчинено виконавчий напис № 6298 про стягнення заборгованості з [PERSON] на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал». Також зазначив, що при вчиненні виконавчого напису № 6298 від 07 жовтня 2019 року у приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Гамзатової А.А. були усі підстави вважати безспірною заборгованість за Договором кредиту № 500926733 від 17 січня 2014 року, укладеному між ПАТ «Альфа-Банк» та [PERSON] , відтак, вказану нотаріальну дію приватним нотаріусом вчинено з дотримання вимог ст. 88 Закону України "Про нотаріат", п. 284 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 03.03.2004 року N 20/5. В свою чергу, уникнення від виконання обов`язків перед кредитором, особливо із наступним перешкоджанням здійсненню права на охорону та захист набуло поширення як тактичний прийом відстрочення виконання обов`язків, фіксації документування вчинених порушень, подання позову, його проходження у суді, затягування самого процесу виключно через суб`єктивні причини. Йдеться про зловживання процесуальними правами як особливу форму процесуального правопорушення як навмисних, недобросовісних дій учасників цивільного процесу із порушенням умов здійснення суб`єктивних процесуальних прав з метою обмеження можливості здійснення прав іншою стороною чи третіми особами, а також для перешкоджання діяльності суду з правильного та своєчасного розгляду і вирішення цивільної справи. Враховуючи викладене, просив відмовити в задоволенні позовних вимог. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: приватний нотаріус Броварського районного НОКО Гамзатова А.А. в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлена належним чином, подано заяву, зареєстровану судом 10.06.2020 року за вх. № 13119, про розгляд зазначеної справи за її відсутності, а також подано письмові пояснення по суті позовних вимог, які зареєстровані судом 14.09.2020 року за вх. № 20517, на обґрунтування яких зазначила, що у жовтні 2019 року до неї (приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Київської області Гамзатової А.А.), звернулось ТОВ «Вердикт Капітал» з заявою про вчинення виконавчого напису за кредитним договором № 500926733 від 17.01.2014 року. На підставі п. 2 Постанови КМУ № 1172 від 29 червня 1999 р., окрім заяви та оригіналу кредитного договору заявник надав виписку з рахунку про стан заборгованості позивача на день звернення. Крім того, заявник надав документ, який підтверджує факт попереднього відправлення позивачу вимогу про сплату боргу. В зв`язку з чим, 07.10.2019 року за реєстровим № 6298 був вчинений виконавчий напис, відповідно до вимог глави 14 Закону України «Про нотаріат» та п.2 гл. 12 Порядку вчинення нотаріальних дій. При цьому, з поданих стягувачем (відповідачем) документів вбачається, що між [PERSON] та ПАТ «Альфа Банк», правонаступником якого є ТОВ «Вердикт Капітал» укладено кредитний договір № 500926733 від 17.01.2014 року та сторони погодили усі істотні умови договору. Зазначений договір, що був поданий в оригіналі, підписаний сторонами у т.ч. позивачем, зазначені паспортні дані, РНОКПП та місце проживання. З приводу трирічного строку для вчинення виконавчого напису нею взято до уваги обов`язкову до застосування правову позицію Великої Палати Верховного Суду висловлену по ряду питань у Постанові від 02 липня 2019 року (Справа № 916/3006/17, Провадження № 12-278гс18). На підтвердження наявної заборгованості по кредиту, стягувач надав засвідчену ним виписку з особового рахунку боржника, на підставі чого, підстав вважати, що заборгованість перед банком (первісним кредитором) на момент звернення стягувача з заявою про вчинення виконавчого напису була погашена чи була іншою, - у нотаріуса не було. На підтвердження факту попереднього відправлення на адресу боржника вимоги про погашення боргу, відповідач надав до заяви про вчинення виконавчого напис копію Реєстру згрупованих рекомендованих поштових відправлень № 28242 від 19.09.2019 року, де за порядковим № 7 у т.ч. значиться гр. [PERSON] та адреса, що вказана в кредитному договорі. В свою чергу, діючим законодавством України, що регулює діяльність нотаріусів не передбачено права нотаріуса вирішувати чи втручатись у спір між стягувачем і боржником, у т.ч. щодо суми стягнення, тому підтвердження факту попереднього надіслання стягувачем на адресу боржника повідомлення про стягнення заборгованості достатньо для забезпечення гарантій боржника на оскарження права стягувача на стягнення. Також, у нотаріуса немає обов`язку перевіряти факт отримання кореспонденції, що надійшла на вірну адресу боржника, оскільки неотримання поштової кореспонденції від кредитора з об`єктивних чи навіть суб`єктивних причин не спростовує права стягувача на стягнення грошових коштів, що підтверджено належними документами. Також, підкреслено, що вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої вимоги боржника перед стягувачем, однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно суми заборгованості як такого. Щодо описки у виконавчому написі, посилання на п. 1 замість п. 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 р. №296/5 та форми виконавчого напису, зазначено, що п. 83 правових висновків висловлених Великою Палатою Верховного Суду у Постанови від 02 липня 2019 року (Справа № 916/3006/17, Провадження № 12-278гс18) визначено, що якщо порушення Порядку вчинення нотаріальних дій, допущені нотаріусом при вчиненні виконавчого напису, не свідчать про недотримання умов вчинення виконавчого напису, передбачених ст. 88 Закону України «Про нотаріат», та не призвели до порушення гарантованих законом прав боржника або стягувача, вони не можуть слугувати підставою для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. З огляду на викладене, просила врахувати подані письмові пояснення при ухваленні судового рішення. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Клітченко О.А. в судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином про час та місце судового засідання, причини неявки суду не відомі, заяви, клопотання, - відсутні. Зваживши доводи викладені в позові на обґрунтування позовних вимог, дослідивши докази по справі в їх сукупності, з`ясувавши підстави та предмет позову, характер спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернулася позивач, виходячи з положень ст.12 та ст.13 ЦПК України, за якими цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів та доведення перед судом їх переконливості, при цьому суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів сторін, суд вважає, що вимоги позивача обґрунтовані та підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1ст.4 ЦПК). Частинами 1 та 3 статті 13 ЦПК встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що приватним нотаріусом Броварського районного НОКО Гамзатовою А.А. 07.10.2019 року вчинений виконавчий напис, зареєстровано в реєстрі за № 6298, відповідно до якого пропонується звернути стягнення з [PERSON] , яка є боржником за Кредитним договором 500926733 від 17.01.2014 року, який було укладено між Акціонерним товариством "Альфа\-Банк", правонаступником всіх прав та обов`язків якого є Товариство з обмеженою відповідальністю "Кредитні Ініціативи", правонаступником всіх прав та обов`язків якого, на підставі Договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами 2019-1КІ/ВЕСТА від 26.12.2018 року є Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА", правонаступником якого, на підставі Договору відступлення прав вимоги 16-01/19/1 від 16.01.2019 року, є товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» У виконавчому написі значиться, що строк платежу за кредитним договором 500926733 від 17.01.2014 року настав. Боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 16.01.2019 року по 11.09.2019 року. Сума заборгованості складає 36 551,58 грн., в тому числі:прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 6 906,19 грн.; прострочена заборгованість за комісією становить 0,00 грн.; прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом становить 13 641,87 грн.; строкова заборгованість за сумою кредиту становить 0,00 грн.; строкова заборгованість за комісією становить 0,00 грн.; строкова заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом становить 6 733,22 грн.; строкова заборгованість за штрафами і пенями становить 9 270,30 грн.. За вчинення цього виконавчого напису нотаріусом на підставі статті 31 Закону України «Про нотаріат» стягнуто плати із Стягувача, ТОВ "Вердикт Капітал", в розмірі 650,00 грн., які підлягають стягненню з Боржника на користь Стягувача. Крім того, із наданих приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Клітченко О.А. копій документів, судом встановлено, що ТОВ «Вердикт Капітал» звернувся до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Клітченко О.А.з заявою, в якій просив відкрити за місцем знаходження майна (грошових коштів) боржника [PERSON] , виконавче провадження з примусового виконання виконавчого напису, виданого Гамзатовою А.А. за № 6298 від 07.10.2019 року про стягнення з боржника, яким є [PERSON] , коштів у розмірі 37 201,58 грн. Постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Клітченко О.А. від 15.10.2019 року відкрито виконавче провадження з виконання зазначеного виконавчого напису (ВП № 60302340). Позивач [PERSON] оспорює в судовому порядку зазначений виконавчий напис. Правовідносини щодо видачі виконавчого напису нотаріусом регулюються нормами Цивільного кодексу України, Законом України «Про нотаріат» та Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року № 296/5та зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за № 282/20595. Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом. Згідно з ч. 1ст. 1 Закону України «Про нотаріат», нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти (ст. 50 Закону України «Про нотаріат»). Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (п. 19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат»). Правове регулювання процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів визначено в Главі 14 Закону України «Про нотаріат» та Главі 16 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Відповідно до ст.87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Згідно пункту 1.1. вказаної Глави, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Пунктом 1.2. Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України передбачено перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Згідно з пунктом 3.1 вказаної Глави, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та в Порядку вчинення нотаріальних дій. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому, нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Захист прав боржника в процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається в спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку, - шляхом надіслання стягувачем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. В постанові Верховного Суду (справа № 310/9293/15ц від 23.01.2018 року) зазначається, що: «При вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису». Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом України у справі № 6-887цс17. Отже, в основі вчинення вищевказаної нотаріальної дії лежить факт безспірності наявної у боржника заборгованості. З наявних матеріалів справи судом встановлено, що позивач [PERSON] будь-яких претензій чи заяв, а також вимог про наявність заборгованості та погашення боргу від ТОВ «Вердикт Капітал» не отримувала. Також, позивач не була проінформована про існування заборгованості та її розміру, чим була позбавлена права оскаржити вимогу у судовому порядку або виставити письмове заперечення банку. Таким чином, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Крім того, під час судового розгляду зазначеної справи, представником позивача подано для доручення до матеріалів справи копію рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 05.05.2020 року (Справа № 405/8922/19), яке набрало законної сили 09.11.2020 року, за яким відмовлено позивачу ТОВ «Вердикт Капітал» у задоволенні позову до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 500926733 від 17.01.2014 року, яка станом на 03.12.2019 року становить 35 942,34 грн. При цьому, підставою для відмови у задоволенні позову в судовому рішенні зазначено, що позивачем ТОВ «Вердикт Капітал» не надано доказів того, що право вимоги за кредитним договором № 500926733, укладеним 17.01.2014 року між [PERSON] та ПАТ «Альфа-Банк» переходило до ТОВ «Кредитні ініціативи» та ТОВ «ФК «Веста». Крім того, позивач ТОВ «Вердикт Капітал» не довів своїх прав на відступлення на його користь прав вимоги за кредитним договором № 500926733 від 17.01.2014 року, укладеного між ПАТ «Альфа-Банк» та [PERSON] , переходу до нього прав та обов`язків первісного кредитора. Також, окремо судом відзначається, що з тексту оспорюваного виконавчого напису № 6298 від 07.10.2019 року вбачається, що приватний нотаріус Броварського районного НОКО Гамзатова А.А. при вчиненні нотаріальної дії керувалася статтями 87-91Закону України «Про нотаріат» та пунктом 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою КМУ від 29.06.1999 року за № 1172 (в письмових поясненнях, поданих до суду, приватний нотаріус зазначила про допущення описки, та фактично керувалася п. 2 Переліку). Відповідно Переліку (із змінами, внесеними Постановою Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів»), для одержання виконавчого напису по кредитним договорам, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями подається: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року (справа № 826/20084/14) визнано незаконною та не чинною з моменту прийняття Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині доповнення переліку після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту, відповідно до якого для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та не чинною Постанови Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили. Постанова набрала законної сили з моменту її проголошення. Підставою для скасування вказаного нормативного акту слугувало те, що саме по собі включення тих чи інших документів, які встановлюють заборгованість, до Переліку, не засвідчує безспірності заборгованості чи іншої відповідальності боржника перед стягувачем, а їх безспірний характер повинен бути затверджений відповідними документами відповідно до умов вчинення виконавчих написів, закріплених у статті 88 Закону України «Про нотаріат». Встановлення оскаржуваною постановою виключного переліку документів, необхідних для отримання виконавчого напису, звужує передбачені статтею 88 Закону України «Про нотаріат» умови вчинення виконавчих написів і не відповідає положенням статті 87 цього Закону. При прийнятті постанови 22.02.2017 року колегією суддів застосовано вимоги положення п. 10.2 постанови Пленуму ВАС України від 20.05.2013 року № 7 «Про судове рішення в адміністративній справі», згідно якого визнання акта суб`єкта владних повноважень не чинним означає втрату чинності таким актом з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням або з іншого визначеного судом моменту після прийняття такого акта. У зв`язку з цим, суд з метою недопущення порушень прав та законних інтересів осіб, що є позичальниками, вважав за необхідне визнати не чинною Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, з моменту її прийняття. Ухвалою від 06.03.2017 року у справі № 826/20084/14 Вищий адміністративний суд України відкрив касаційне провадження за касаційною скаргою на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року та до закінчення касаційного розгляду зупинив її виконання. Суд враховує, що касаційний розгляд справи було закінчено винесенням ухвали Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року, яка згідно інформації ЄДРСР України була опублікована 13.11.2017 року. Тобто на момент вчинення оскаржуваного виконавчого напису дія постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі № 826/20084/14 була відновлена. Встановлено, що резолютивну частину постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі № 826/20084/14 опубліковано в інформаційному бюлетені «Офіційний вісник України» від 21.03.2017 року № 23; резолютивну частину ухвали Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року у справі № 826/20084/14 опубліковано в інформаційному бюлетені «Офіційний вісник України» від 24.11.2017 року № 92. Відповідно до статті 124 Конституції України, ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. З огляду на зазначене, суд приходить до висновку, що приватний нотаріус Броварського районного НОКО Гамзатова А.А. при вчиненні оскаржуваного виконавчого напису 07 жовтня 2019 року не врахувала обставин, що норми, які дозволяють вчиняти виконавчі написи по кредитним договорам, укладених у простій письмовій формі вже не чинні і повинен був відмовити ТОВ «Вердикт Капітал» у вчиненні виконавчого напису у відповідності до норм Закону України «Про нотаріат». Пункт 2 Переліку № 1172 стосується лише нотаріально посвідчених договорів, яким кредитний договір № 500926733 від 17.01.2014 року - не являється. Зважаючи на те, що виконавчий напис вчинено приватним нотаріусом Гамзатовою А.А. на підставі п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999 року, що в свою чергу, дає суду підстави стверджувати, про те, що кредитний договір № 500926733 від 17.01.2014 року, який прошитий (прошнурований) та пронумерований з виконавчим написом № 6298, - не входять до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів та, відповідно, - не можуть підтвердити безспірність заборгованості позивача перед відповідачем. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що внаслідок вчинення оспорюваного виконавчого напису не забезпечено справедливий баланс між інтересами позивача та суспільства, що не відповідає нормі, викладеній у першому реченні частини 1статті 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому позовні вимоги позивача [PERSON] про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Крім того, на підставі ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у зв`язку з чим з відповідача ТОВ «Вердикт Капітал» на користь позивача [PERSON] підлягає стягненню судовий збір в розмірі 768 грн. 40 коп. за подачу позовної заяви. Окрім того, відповідно до ч. 7 ст. 158 ЦПК України у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи, у зв`язку з чим вжиті по даній справі на підставі ухвали Ленінського районного суду м. Кіровограда від 14.11.2019 року заходи забезпечення позову у вигляді зупинення стягнення на підставі виконавчого документа - виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Броварського районного НОКО Гамзатовою Аліною Анатоліївною від 07.10.2019 року, зареєстрованого в реєстрі за № 6298 про стягнення з [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості в розмірі 37 201,58 грн., який оскаржується боржником в судовому порядку, до прийняття судового рішення по даній справі, продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання рішенням у справі законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. На підставі викладеного вище, відповідно до Закону України «Про нотаріат», Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5,

Outcome: approved