Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-09 00:00:00

позивач звернувся до Яворівського районного суду Львівської області з позовом до [PERSON] та ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія», в якому вказує, що 08 жовтня 2013 року, близько 19 години 00 хвилин, на автодорозі Львів-Краковець, 44 км.+380 м., відповідач [PERSON], керуючи автомобілем марки «Рено», р.н. [NUMBER], перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції, здійснив зіткнення з автомобілем марки «Фольксваген», р.н. [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], що спричинило пошкодження транспортних засобів, та за що його було притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено стягнення. На момент настання дорожньо-транспортної пригоди автомобіль марки «Рено» був застрахований у СК «Українська транспортна страхова компанія» за договором добровільного страхування наземного транспортного засобу. Своїми діями [PERSON] заподіяв позивачу матеріальних збитків та моральної шкоди. Тому позивач просить суд ухвалити рішення, яким стягнути із [PERSON] в його користь моральну шкоду в розмірі 20000 гривень, а із ПрАТ "Українська транспортна страхова компанія" - 48757,31 гривень майнової шкоди та судові витрати по справі. Відповідач [PERSON] подав до суду письмове заперечення, та доповнення до заперечення, в яких вказує на безпідставність позовної вимоги щодо стягнення із нього в користь позивача моральної шкоди в розмірі 20000 гривень, мотивуючи це тим, що позивачу не заподіяно жодної шкоди здоров'ю та не наведено розрахунку заподіяної моральної шкоди. Наведене в позовній заяві є видумкою та домислами позивача, які жодним чином не підтверджені документально. Він мав намір добровільно відшкодувати матеріальний та моральний збиток позивачу в розмірі 12 тисчяч гривень, проте позивач відмовився. Вважає, що відшкодування морального збитку в даному випадку (у разі наявності такого) повинно бути покладено на ПрАТ "УТСК", оскільки таке передбачена полісом страхування. Представник відповідача ПрАТ "Українська транспортна страхова компанія" подав до суду письмове заперечення, в якому вказує на безпідставність позовної вимоги щодо стягнення із нього в користь позивача майнової шкоди в розмірі 48757,31 гривень, мотивуючи це тим, що ПрАТ "УТСК" жодних прав чи інтересів позивача не порушувало, а навпаки самим позивачем не дотримано вимог законодавства у сфері обов"язкового страхування. Позивач зобов"язаний був подати заяву про страхове відшкодування та відповідний пакет документів, чого позивач не зробив. Крім цього, позивач безпідставно просить стягнути в його користь суму вартості автомобіля як розмитненого, оскільки автомобіль не розмитнений, а тому сума відшкодування повинна бути 11009, 98 гривень. - 2 - Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю та надав пояснення аналогічні тим, що викладені у позовній заяві. Просить суд позов задоволити. Представник позивача в судовому засданні позовні вимоги підтримала повністю та надала пояснення аналогічні тим, що викладені у позовній заяві. Просить суд позов задоволити. Відповідач [PERSON] подав до суду заяву про слухання справи у його відсутності. Позовні вимоги в частині стягнення із нього моральної шкоди не визнав. Усе викладене у запереченні підтримав повністю. Просить у задоволенні позову до нього відмовити. Представник відповідача ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія»в судовому засіданні позовні вимоги не визнав з підстав наведених в письмовому запереченні на позов, просить у задоволенні позову до ПРАТ "УТСК" відмовити. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно договору добровільного страхування наземних транспортних засобів № АЕ/2203197 від 09 березня 2013 року, транспортний засіб марки «Рено», р.н. [NUMBER], яким керував [PERSON] та його цивільно-правова відповідальність застраховано у ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія». 08 жовтня 2013 року на автодорозі Львів-Краківець відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки "Рено", реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON], та автомобіля марки "Фольксваген", реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON] Постановою Яворівського районного суду Львівської області № 460/3887/13 від 13 грудня 2013 року ( яка постановою апеляційного суду Львівської області від 06 лютого 2014 року залишена без змін) [PERSON] визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 06 місяців. Згідно цієї-ж постанови визначено, що майнову шкоду, завдану автомобілю потерпілого [PERSON], зобов"язано відшкодувати ПрАТ "«Українська транспортна страхова компанія», а також стягнуто з [PERSON] в користь [PERSON] 500 гривень франшизи в рахунок відшкодування майнової шкоди, заподіяної автомобілю внаслідок ДТП. Згідно висновку експертного дослідження № 9/11 від 12 листопада 2013 року, вартість відновлювального ремонту автомобіля марки «Фольксваген», р.н. [NUMBER], який пошкоджений під час ДТП, становить 48194,51 гривні, ринкова вартість розмитненого автомобіля марки «Фольксваген», р.н. [NUMBER], становить 47686,00 гривень, вартість не розмитненого і незареєстрованого в Україні автомобіля марки «Фольксваген», р.н. [NUMBER], становить 11009,98 гривень. Цим же висновком встановлено, що вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля, визначається такою, що дорівнює ринковій вартості транспортного засобу на момент пошкодження, оскільки економічно недоцільно проводити відновлювальний ремонт пошкодженого автомобіля, вартість якого перевищує вартість ідентичного неушкодженого автомобіля.. У відповідності до статті 1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст. 1187 Цивільного кодексу України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та (або) майну потерпілих унаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. - 3 - Відповідно до ч. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Відповідно до полісу страхування цивільно-правової відповідальності № АЕ/2203197 від 09 березня 2013 року ліміт відповідальності страховика за шкоду, заподіяну майну потерпілих, встановлено 50000 (п'ятдесят тисяч) грн. на одного потерпілого; а за шкоду заподіяну життю та здоров'ю потерпілих, у розмірі 100000 гривень на одного потерпілого. Згідно з ч. 23.1 ст. 23 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що шкодою, заподіяною життю та здоров'ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є: моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я. Частиною 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз'яснено, що відповідно до ст.137 ЦПК України у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується. Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, автомобіля «Фольксваген», р.н. [NUMBER], оглянуте в судовому засіданні, підтверджує, що [PERSON] являється співвласником даного автомобіля. В судовому засіданні також встановлено, що автомобіль «Фольксваген», р.н. [NUMBER], на час скоення дорожньо-транспортної пригоди і на сьогоднішній день на території України не розмитнений і не зареєстрований, а знаходиться під митним контролем, а отже суд визначає його вартість на час ДТП в розмірі 11009,98 гривень ( згідно висновку експертного дослідження). Оскільки в судовому засіданні встановлено, що позивач двічі звертався в ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» з повідомленням про настання страхового випадку і з заявою про відшкодування майнової шкоди ( 14.02.2014 року та 17.03.2014 року), тому його вимоги до ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» слід визнати частково підставними і позов задоволити частково, а саме в розмірі вартості нерозмитненого автомобіля «Фольксваген», р.н. [NUMBER], що становить 11009,98 гривень ( при цьому слід врахувати, що частину даної шкоди в розмірі 500 гривень вже вирішено стягнути з [PERSON] постановою Яворівського районного суду від 13 грудня 2013 року). Судом не приймаються до уваги вимоги позивача про відшкодування 562 гривень за проведення експертного дослідження, оскільки позивачем не надано жодного документального підтвердження проплати ним такої суми, а отже в цій частині позову слід відмовити. Заслухавши пояснення учасників процесу, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що [PERSON], цивільно-правова відповідальність якого застрахована, та який винен у настанні страхового випадку, зобов'язаний відшкодувати позивачу моральну шкоду, якої той зазнав у зв"язку з пошкодженням його майна (автомобіля), при цьому розмір відшкодування відповідно до характеру правопорушення, глибини душевного страждання потерпілого, позбавлення його можливості користуватись тривалий час автомобілем, з врахуванням вимог розумності і справедливості, суд визначає - 2000 гривень. Також суд вважає, що ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія», являючись страховиком за договором страхування наземних транспортних засобів, зобов'язана відшкодувати позивачу визначену експертним дослідженням майнову шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в розмірі 10509 гривень 98 копійок (11009,98 гривень - 500 гривень (стягнута судом франшиза=10509,98 грн.). В задоволенні інших позовних вимог [PERSON] слід відмовитим за безпідставністю таких вимог. На підставі наведеного,

Outcome: dismissed