Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-27 00:00:00

Позивач звернувся в суд із указаним позовом, в обґрунтування своїх вимог вказує, що на підставі Договору оренди землі, що був укладений 03 січня 2007 року між відповідачем - ТОВ "Зоря Нив" та ним, відповідач орендує земельну ділянку, що належить йому згідно Державного акту на право приватної власності на землю - серія ІІІ-ДП №025533, виданого Васильківською районною державною адміністрацією Дніпропетровської області, площею 3,490га та розташованої на території Васильківської селищної ради Васильківського району Дніпропетровської області. Вказаний Договір зареєстрований у відділі Держкомзему у Васильківському районі Дніпропетровської області 13 грудня 2007 року за №040711800757. Строк оренди за вказаним договором закінчився 03 січня 2014 року, наміру продовжувати орендні відносини з відповідачем він не має. На його звернення із заявою про повернення земельної ділянки, отримав відповідь, що відповідач має намір продовжувати орендні відносини, посилаючись на те, що договір оренди набув чинності лише після його державної реєстрації - 13 червня 2007 року, тому строк дії договору закінчується 13 червня 2014 року. Вважає, що даний Договір являється не законними, так як державна реєстрація не впливає на строк дії Договору. Просилв суд визначити строк дії Договору оренди землі, що був укладений 03 січня 2007 року між нею та відповідачем - ТОВ "Зоря Нив", на сім років терміном з 03.01.2007року по 03.01.2014року. Вважати вказаний договір оренди земельної ділянки площею 3,490га, що був укладений 03 січня 2007року між ним та відповідачем з 04 січня 2014року. Зобов'язати ТОВ повернути йому земельну ділянку та стягнути на його корись судові витрати по справі. Сторони в судове засідання не з'явилися. Представник позивача в заяві на ім' я суду наполягає на своїх вимогах і просить розглядати справу у відсутність позивача та представника. В разі неявки відповідача розглянути справу в заочному порядку. Відповідач заперечень проти позову не надав, в содове засідання не з'явився з невідомих суду причин, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Згідно ч.2 ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності В порядку ч.4 ст.169 ЦПК України суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів, застосувавши вимоги ст.ст.224, 225 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Згідно ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню; обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо яких встановлено ці обставини. При постановлені рішення по суті позовних вимог, суд враховує наступне. Порядок укладення та реєстрації договорів оренди землі регулюється Земельним та Цивільним кодексами України, Законом України "Про оренду землі", постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 р. № 1088 "Про створення єдиної системи державної реєстрації земельних ділянок, нерухомого майна та прав на них у складі державного земельного кадастру", постановою Кабінету Міністрів України від 03 березня 2004 р. № 220 " Про затвердження Типового договору оренди землі", постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 1998 р. № 2073 "Про затвердження порядку державної реєстрації договорів оренди землі" (діє у частині, що не суперечить Земельному кодексу України та іншим нормативно-правовим актам), а також Інструкцією про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі, затвердженою наказом Держкомзему від 04.05.1999 р. № 43, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 04.06.1999 р. за № 354/3647, та Тимчасовим порядком ведення державного реєстру земель, затвердженим наказом Держкомзему від 02.07.2003 р. № 174, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 25.07.2003 р. за №641/7962,чинними на момент укладення договору. З матеріалів справи встановлено, що на підставі договору оренди землі, що був укладений 03 січня 2007 року між товариством з обмеженою відповідальністю та позивачем [PERSON], відповідач орендує земельну ділянку, що належить позивачу, згідно Державного акту на право приватної власності на землю - серія ІІІ-ДП №025533 виданого на підставі розпорядження голови Васильківської районної державної адміністрації Дніпропетровської області №316 від 26.12.2001 року, площею 3,490га та розташованої на території Васильківської селищної ради Васильківського району, Дніпропетровської області. Договір зареєстрований у Васильківському відділі Дніпропетровської регіональної філії ДП "ЦДЗК" 13 червня 2007 року за №040711800757(а.с.5-6). З указаного договору вбачається, що він укладений 03.01.2007 року на 7 років, починаючи з дати його державної реєстрації , передача земельної ділянки орендарю здійснюється в строк не пізніше 7 днів після державної реєстрації цього договору за актом її приймання-передачі (п.6.1), після припинення дії договору орендар повертає орендодавцеві земельну ділянку у стані не гіршому, порівняно з тим, у якому він її одержав. (п.7.1), підставою припинення договору є закінчення терміну дії договору (п.11.2). Відповідно до п. 13.1 договір оренди набрав чинності після його підписання сторонами та його державної реєстрації. Незважаючи на те, що державна реєстрація договору здійснена 13 червня 2007 року , вказана земельна ділянка була передана Відповідачу ТОВ "Зоря Нив" 03 січня 2006 року відповідно до акту прийому-передачі (а.с.7). Відповідно до ст.93 Земельного кодексу України право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницькою та іншої діяльності. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (ч.1 ст.638 ЦК України). Договір оренди землі укладається в письмовій формі, однією з істотних умов договору є строк дії договору. Строк дії договору оренди землі визначається за згодою сторін, але не може перевищувати 50 років. При передачі в оренду сільськогосподарських угідь для ведення товарного сільськогосподарського виробництва строк дії договору оренди земельних ділянок визначається з урахуванням періоду ротації основної сівозміни згідно з проектами землеустрою. Передача об'єкта оренди орендарю здійснюється орендодавцем у строки та на умовах, що визначені у договорі оренди землі, за актом приймання-передачі. Договір оренди землі припиняється в разі закінчення строку, на який його було укладено ( ст.ст.14, 17, 19, 31 Закону України "Про оренду землі"). Договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації. Укладений договір оренди землі підлягає державній реєстрації (ст.ст.18, 20 Закону України "Про оренду землі", чинні на час укладення договору). Частиною 1 ст. 627 ЦК України проголошено принцип свободи договору, якою передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У цивільному законодавстві розмежовуються поняття строку договору та набрання чинності договором. Відповідно до ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Договір набирає чинності з моменту його укладення. Тобто, строком договору є час його чинності, протягом цього періоду часу сторони можуть здійснювати свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Строк дії договору визначається на розсуд сторін, якщо тільки в законі чи акті державного органу, обов'язкового для сторін, не обмежується строк його чинності. Відповідно до ст. 640 ЦК України моментом укладення договору є момент одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді другої сторони про прийняття цієї пропозиції. Договір, який підлягає нотаріальному посвідченню або державній реєстрації, є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення або державної реєстрації, а в разі необхідності і нотаріального посвідчення, і державної реєстрації з моменту державної реєстрації. Строк чинності договору обумовлює й строк чинності зобов'язання , що виникло з цього договору. Визначення моменту в часі, з настанням якого договір вважається укладеним, є важливим з огляду на ряд обставин. З ним пов'язується початок дії договору (ч. 2 ст. 631 ЦК України), набуття сторонами цивільних прав та обов'язків, можливість настання відповідальності за порушення умов договору, на відносини сторін поширюється дія норм закону, інших актів цивільного законодавства, що стосуються даного виду договору. Матеріали цивільної справи не містять доказів того, що сторони, у зв'язку з затримкою державної реєстрації договору оренди, досягли згоди щодо продовження строку дії договору оренди та узгодили інший кінцевий строк дії цього договору. Чинне цивільне законодавство, як ЦК України, ЗК України, так і Закон України "Про оренду землі", не наділяє повноваженнями будь-яких осіб, крім сторін, вирішувати вказане питання, оскільки у цивільних правовідносинах діє принцип свободи договору, який є основоположним. Відповідно до частин 1, 3, 7 ст. 319 ЦК України всім власникам забезпечуються рівні умови захисту і здійснення своїх прав володіння, користування і розпорядження своїм майном. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном (ст.391 ЦК України). Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою (ч.2 ст.152 ЗК України). Достовірно знаючи про небажання власника землі продовжувати строк дії договору оренди, відповідач продовжує нею володіти та користуватися, чим порушує його права. Таким чином, суд задовольняє заявлені позивачем позовні вимоги. Відповідно до ст.88 ЦПК України - стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. З огляду на вказане, слід стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати: судовий збір в сумі в розмірі 243 грн.60 коп. (а.с.1). На підставі викладеного та

Outcome: approved