Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-10 00:00:00

Позивачі [PERSON], [PERSON] звернулись до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальних збитків та моральної шкоди, завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Мотивуючи свої вимоги тим, що 18 липня 2012 року о 11 годині 45 хвилин в м. Києві відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу - мотицикла "Сузукі", державний номерний знак [NUMBER], який належить [PERSON], й під керуванням [PERSON], та автомобіля "Шкода", державний номерний знак [NUMBER], під керуванням [PERSON], який керуючи вказаним автомобілем по вул. Толстого на врегульованому перехресті вул. Володимирської, повертаючи ліворуч, не переконався, що це буде безпечним й не створить перешкод іншим учасникам дорожнього руху, розпочав маневр повороту, виїхавши на смугу, на якій рухався вказаний мотоцикл, внаслідок чого здійснив з ним зіткнення. В наслідок ДТП було завдано майнової шкоди мотициклу "Сузукі". Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 17 серпня 2012 року, яка набула чинності, [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КпАП України з накладенням адміністративного стягнення - штрафу. З метою визначення розміру збитку, завданому транспортному засобу внаслідок ДТП, замовлено проведення незалежної експертизи. Так, згідно Висновку № 502/12 товарознавчого дослідчення з визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу, проведеного суб"єктом оціночної діяльності - судовим експертом-автотоварознавцем [PERSON] від 26 вересня 2012 року, вартість збитку завданого мотициклу "Сузукі", державний номерний знак [NUMBER], який належить [PERSON], визначено з урахуванням ст. 29 Закону України "Про обов"язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", як вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу, та становить 99 559 грн. 54 коп. При цьому, страховиком [PERSON] ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» частково покрито [PERSON], як власнику томоцикла, вказані збитки в сумі 49 500 грн. 00 коп. згідно ліміту відповідальності, тобто частка несплачених коштів становить 50 059 грн. 54 коп. За проведення автотоварознавчого дослідження ним сплачено 200 грн. 00 коп., за оплату послуг на СТО по складанню калькуляції - 627 грн. 00 коп., які просить стягнути з відповідача. Окрім того, вважають, що внаслідок вказаних протиправних дій винуватцем ДТП їм була завдана моральна шкода, яку кожен із вих оцінює по 25 000 грн. 00 коп. та полягає в завданих душевних стражданнях внаслідок пошкодженого майна [PERSON] та погіршення здоров»я [PERSON] В судовому засіданні представник позивачів [PERSON], діючий на підставі договорів про надання правової допомоги від 25 вересня 2013 року (а.с.45-47, 48-49), позовні вимоги підтримав з тих же підстав та просив їх задовольнити: стягнути з [PERSON] на корить [PERSON] 50 059 грн. 54 коп. - матеріальних збитків, завданих внаслідок ДТП; 25 000 грн. - моральної шкоди; 200 грн. 00 коп. - витрат по оплаті автотоварознавчого дослідження; 627 грн. 00 коп. - витрат по оплаті послуг на СТО по складанню калькуляції; 5 000 грн. 00 коп. - витрат на правову допомогу; на користь [PERSON] просив стягнути з [PERSON] 25 000 грн. - моральної шкоди; 5 000 грн. 00 коп. - витрат на правову допомогу та понесені ним судові витрати (судовий збір). В судовому засіданні представник відповідача [PERSON], діюча на підставі договору про надання правової допомоги від 26 червня 2013 року (а.с.70-71), позовні вимоги визнала частково в частині завданих матеріальних збитків, проте не погоджуючись із їх оцінкою, в решті вимоги не визнала уцілому за недоведеністю. Вислухавши пояснення сторін, їх доводи та заперечення, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з"ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об"єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню із наступних підстав. Судом встановлено, що 18 липня 2012 року о 11 годині 45 хвилин на врегульованому перехресті в м. Києві відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу - мотицикла "Сузукі", державний номерний знак [NUMBER], який належить [PERSON], й під керуванням [PERSON], та автомобіля "Шкода", державний номерний знак [NUMBER], під керуванням [PERSON], який керуючи вказаним автомобілем по вул. Толстого на врегульованому перехресті вул. Володимирської, повертаючи ліворуч, не переконався, що це буде безпечним й не створить перешкод іншим учасникам дорожнього руху, розпочав маневр повороту, виїхавши на смугу, на якій рухався вказаний мотоцикл, внаслідок чого здійснив з ним зіткнення (а.с.7, 8-12, 13, 14-17, 18-21, 22-28, 31-33, 34, 36, 37, 38, 39-41, 42, 43-44, 106, 107, 108-109, 110-111, 112, 113-129, 130-132). В наслідок ДТП було завдано майнової шкоди мотициклу "Сузукі". Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 17 серпня 2012 року, яка набула чинності, [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КпАП України з накладенням адміністративного стягнення - штрафу (а.с.7). Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, відповідно до ч.3 ст. 61 ЦПК України, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] на час ДТП була застрахована в ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» згідно Полісу обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (а.с.112). З метою визначення розміру збитку, завданому транспортному засобу внаслідок ДТП, ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» замовлено проведення незалежної експертизи (а.с.8-28, 113-129). Так, згідно Висновку № 502/12 від 26 вересня 2012 року та Висновку № 502-1/12 від 08 жовтня 2013 року, які є аналогічними, товарознавчого дослідчення з визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу, проведеного суб"єктом оціночної діяльності - судовим експертом-автотоварознавцем [PERSON], вартість збитку завданого мотициклу "Сузукі", державний номерний знак [NUMBER], який належить [PERSON], визначено з урахуванням ст. 29 Закону України "Про обов"язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", як вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу, та становить 99 559 грн. 54 коп. (а.с.8-28, 113-129). Відповідно до пункту першого статті 22 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. При цьому, страховиком [PERSON] ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» частково покрито [PERSON], як власнику томоцикла, вказані збитки в сумі 49 500 грн. 00 коп. згідно ліміту відповідальності, тобто частка несплачених коштів становить 50 059 грн. 54 коп., яка підлягає на підставі ст. 1194 ЦК України стягненню з відповідача, як винного за завданяння матеріальної шкоди, на користь позивача з урахуванням витрат, пов»язаних з проведенням автотоварознавчого дослідження на підставі п.4 ч.3 ст. 79 ЦПК України, що складає 200 грн. 00 коп. та підтверджується квитанцією № 3066480 від 09.10.2013 року про сплату вказаної суми (а.с.36). На підставі ст. 1194 ЦК України для повного відшкодування завданої [PERSON] шкоди суд вважає за необхідне стягнути з нього 50 059 грн. 54 коп. витрат, пов»язаних із виплатою страхового відшкодування, як різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням) (99 559 грн. 54 коп. - 49 500 грн. 00 коп.= 50 059 грн. 54 коп.). Особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням) (ст.1194 ЦК України). Вирішуючи питання про відшкодування матеріальних збитків, завданих дорожньо-транспортною пригодою, судом взято за основу вказаний Висновок товарознавчого дослідчення з визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу на тій підставі, що він відповідає вимогам законодавства, що регулює професійну оціночну діяльність в Україні, а саме: Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», «Загальним засадам оцінки майна і майнових прав», затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 10.09.2003 року № 1440, Методиці товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів, затверджений Мін»юстом, Фондом держмайна, реєстраційний № 1070/8395 від 24.11.2003 року (зі змінами) тощо; має всі необхідні розрахунки визначення вартості матеріального збитку та виконаний з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу автомобіля, відповідно повинен бути покладений в основу рішення про задоволення позовних вимог в цій частині. Статтею 29 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Відповідно до ч.1, 2, 5 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правові підставі володіє транспортним засобом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Автомобіль відповідно до ч.1 ст. 1187 ЦК України - є джерелом підвищеної небезпеки. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Вимоги про стягнення витрат по оплаті послуг на СТО по складанню калькуляції в сумі 627 грн. 00 коп. задоволенню не підлягають, оскільки відшкодування такого роду витрат законом не передбачено. Судом надана правова оцінка заперечень відповідача проти позову в частині вимог про відшкодування матеріальних збитків, та вважає, що останні не заслуговують на увагу, розцінюються судом як такі, що спрямовані на уникнення від відповідальності, оскільки докази відповідачем на спростування позовних вимог не надані, тому такі заперечення не можуть бути прийняті судом та покладені в основу рішення як такі, що спростовуються доказами наданими позивачем по справі. Відповідно до частини 2 статті 58 ЦПК України сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Проте, не всі докази позивача обґрунтовані та доведені. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частина 4 статті 60 ЦПК України). Ставлячи вимогу про відшкодування моральної шкоди, позивач не обґрунтував належність та допустимість доказів до даних правовідносин та з яких міркувань виходив, визначаючи її розмір, виходячи із формальних міркувань про розмір завданої моральної шкоди, відтак не довів в судовому засіданні рівень душевних страждань, яких він зазнав у зв»язку з протиправною поведінкою відповідача щодо нього самого, членів його сім»ї чи близьких родичів, на які він мав би послатися як на підставу свої доводів. Суд не приймає до уваги подані позивачем консультаційні висновки психолога щодо психічного стану позивачів за наслідками ДТП (а.с.77-81, 82, 83-87, 88), оскільки останні зроблені не експертом в галузі психіатрії, як того вимагає чинне законодавство, а психологом, й будь-яких належних доказів, що позивач зазнав моральної шкоди не надано. Особа має право, відповідно до ч.1, п.2. ч.2 ст.23 ЦК України, на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв»язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім»ї чи близьких родичів. Відповідно до частини 3 статті 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. Відповідно до частини 1 статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Враховуючи наведене, суд вважає, що вимоги позивача в частині відшкодування моральної шкоди не обґрунтовані, обставини, на які він посилається, не підтверджуються наявними в матеріалами справи доказами, причинний зв»язок між вказаною моральною шкодою і протиправною діяльністю відповідача судом не встановлені, а тому законні підстави для задоволення такої вимоги відсутні. Приймаючи до уваги предмет даного спору, наслідки його розгляду судом, суд вважає за необхідне застосувати положення частини 1статті 88 ЦПК України. Так, якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Вирішуючи вимоги в частині стягнення витрат на правову допомогу у розмірі 10 000 грн. 00 коп. (по 5 000 грн. 00 коп. на кожного із позивачів), з урахуванням положень Постанови Кабінету Міністрів України від 27 квітня 2006 року № 590 "Про граничні розміри компенсації витрат, пов"язаних з розглядом цивільних та адміністративних справ, і порядок їх компенсації за рахунок держави", Закону України "Про державний бюджет на 2014 рік", ст.ст. 56, 79 ЦПК України, суд вважає, їх необґрунтованими, не заснованими на вимогах закону, що регулюють дані правовідносини, а тому не підлягають задоволенню, оскільки позивачем на підтвердження цих вимог не надано платіжного документа про оплату позивачами вказаних коштів, детальний розрахунок витрачених нормогодин, пов"язаних із наданням правової допомоги представником позивачів як фахівцем в галузі права тощо. За таких обставин вимоги про стягнення витрат на правову допомогу задоволенню не підлягають. На підставі вищевикладеного, ст.ст. 22, 23, 1166, 1187, 1194 ЦК України, ст. 29 Закону України "Про обов"язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів",

Outcome: partial