Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-14 00:00:00

29 серпня 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] з вимогою про розірвання шлюбу, який було зареєстровано 28 квітня 2012 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Куйбишевського РУЮ в Запорізькій області, актовий запис №14. Позивач вказав, що за час сумісного проживання сторони мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося, з початку грудня 2013 року припинили шлюбні стосунки і проживають окремо . За таких обставин позивач вимушений звернутися до суду із відповідним позовом, посилаючись на те, що подальше спільне життя з відповідачем і збереження шлюбу є неможливим та буде суперечити його інтересам. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час і місце слухання справи був повідомлений належним чином, до суду подав заяву з проханням слухати справу без його участі. Крім того, позивач у заяві вказав про те, що він підтримує заявлені вимоги по тих підставах, які ним були викладені в позовній заяві . Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про час і місце слухання справи була повідомлена належним чином, до суду подала заяву з проханням слухати справу без її участі, прохала залишити прізвище, яке вона отримала після реєстрації шлюбу "[PERSON]". Виходячи з наведеного, а також положень ч.2 ст.158 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні судового засідання за відсутності позивача та відповідача. Суд, з"ясувавши позицію сторін, вивчивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних обставин. Відповідно до положень статті 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 11 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини. Матеріалам справи встановлено, що сторони знаходяться в шлюбі з28 квітня 2012 року. Шлюб зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Куйбишевського районного управління юстиції Запорізької області, актовий запис № 14, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб, серії [NUMBER] Від шлюбу мають неповнолітню динину [PERSON], [INFO] року, що підтверджується відповідною копією свідоцтва про народження, серії [NUMBER]. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України, при розгляді справи про розірвання шлюбу суд з"ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність дітей та інші обставини життя пожружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст.55 Сімейного кодексу України, дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік зобов'язані спільно дбати про матеріальне забезпечення сім'ї. В сім'ї склалися ненормальні відносини, сторони разом не проживають, спільного господарства не ведуть, подружніх відносин не підтримують, відсутнє почуття взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, розірвання шлюбу між сторонами відповідає інтересам позивача. Відповідно до ст.24 СК України, шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка до подружнього життя. За таких обставин суд дійшов висновку, що причини, які спонукали позивача на розірвання шлюбу з відповідачем є обгрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, воно суперечить інтересам одного із подружжя. Відповідно до ч.8 ст.235 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу , що розривається. До реєстрації шлюбу відповідач мала прізвище "[PERSON]", після реєстрації шлюбу відповідач змінила прізвище на "[PERSON]", яке суд вважає необхідним залишити, оскільки на цьому наполягає відповідач. Питання про розподіл судових витрат позивачем не порушувалось.

Outcome: approved