Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] із позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки нежиле приміщення, що знаходиться за адресою: м. Дніпро, просп. Слобожанський ( до перейменування пр. [PERSON]) буд.6 . В обґрунтування позовних вимог,які в ході розгляду справи були уточнені (а.с. 75), позивач зазначив, що 05 березня 2007 року між [PERSON] та ВАТ "Родовід Банк", правонаступником якого є ПАТ "Родовід Банк", було укладено кредитний договір № 35.1/СК-115.07.1, відповідно до умов якого банк надав [PERSON] споживчий кредит на загальну суму 250 000 доларів США із терміном повернення 04.03.2012 року із встановленням умов повернення кредиту частками, нарахування пені та відсотків. На забезпечення виконання [PERSON] умов кредитного договору між ВАТ "Родовід Банк", правонаступником якого є ПАТ «Родовід Банк», та відповідачем, було укладено договір іпотеки, відповідно до умов якого [PERSON] передала нежиле приміщення, що знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, м. Дніпропетровськ, пр. Газети "[PERSON]", будинок 6, в іпотеку. В порушення умов кредитного договору, укладеного між ВАТ "Родовід Банк" та [PERSON], остання зобов'язання за кредитним договором не виконала, у зв'язку з чим має заборгованість, яка станом на 22.11.2016 року складає: 269 508, 19 доларів США та 2 647 342, 53 грн. Також заочним рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 17.04.2014 року було задоволено позов ПАТ "Родовід Банк" до [PERSON] та [PERSON], стягнуто солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ "Родовід Банк" заборгованість за кредитним договором № 35.1/СК-115.07.1 від 05.03.2007 року у розмірі 5 301 643 грн. 16 коп. На даний час рішення суду не виконано. Просив суд звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме на нежиле приміщення, за адресою: Дніпропетровська область, м. Дніпропетровськ, просп. Слобожанський ( до перейменування [PERSON]), буд. 6, шляхом проведення прилюдних торгів в процедурі виконавчого провадження, відкритого за виконавчим документом на підставі рішення суду, за початковою ціною предмета іпотеки 6 683 443 грн., стягнути з відповідача судові витрати. У судові засідання представник позивача з'являвся. У судове засідання, призначене на 31.08.2017 року, представник позивача не з'явився, через канцелярію суду надав заяву, в якій просив провести судове засідання за його відсутності, позов підтримав в повному обсязі. Проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] у судові засідання не з'являлася, 10.04.2017 року через канцелярію суду надала клопотання про відкладення розгляду справи у зв'язку із нетривалим розладом здоров'я та необхідністю ознайомлення з матеріалами цивільної справи (а.с. 59). 04.05.2017 року [PERSON] через канцелярію суду надала ще одне клопотання, згідно з яким через погіршення стану здоров'я просила відкласти засідання на червень 2017 року ( а. с. 68). 31 травня 2017 року відповідачем через канцелярію суду було надано клопотання про відкладення розгляду справи через погіршення стану здоров'я (а.с. 84). 30 червня 2017 року [PERSON] через канцелярію суду подала клопотання, у якому просила відкласти розгляд цивільної справи, посилаючись на розлад здоров'я (а.с. 101). Жодних дій, направлених на ознайомлення з матеріалами цивільної справи не здійснила, заперечень не надала. У судове засідання, призначене на 31.08.2017 року не з'явилася, про час та місце судового засідання була повідомлена належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, направленого за адресою проживання відповідача, що надійшов на адресу суду разом із підтвердження отримання судової повістки відповідачем. Частиною 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Аналогічні положення закріплено в статтях 1,11 ЦПК України. Крім того, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях наголошує, що кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов'язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у справі за його участю, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов'язки. Повторна неявка в судове засідання належним чином повідомленого відповідача незалежно від поважності причин свідчить про зловживання стороною своїми процесуальними правами та правами інших осіб, які з'являються до суду та призводить до порушення розумних строків розгляду справи. Враховуючи викладене, суд вважає за можливе розглядати справу в порядку ст. 224 ЦПК Україниза наявними доказами. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що між [PERSON] та ВАТ «Родовід Банк», правонаступником якого є «ПАТ [PERSON]», було укладено кредитний договір №35.1/СК-115.07.1, згідно якого [PERSON] надав [PERSON] споживчий кредит у розмірі 250 000 доларів США строком по 04 березня 2012 року включно, із встановленням зобов'язання [PERSON] повернути кредит та сплатити проценти\~за\~користування кредитом, пеню за несвоєчасну сплату процентів, штрафу на умовах, передбачених Кредитним договором. Підтвердженням виконання умов договору щодо надання кредиту є заява на видачу готівки №893 від 05.03.2007р. на суму 250 000,00 доларів США. Відповідно до п.п. 4.1, 4.3 Кредитного договору №35.1/СК-115.07.1 від 05 березня 2007 року [PERSON] зобов'язалася починаючи з березня місяця 2008 року до 10-го числа кожного місяця частково погашати заборгованість за кредитом рівними частками у сумі 209,00 доларів США шляхом внесення готівкою чи перерахування зі свого поточного рахунку на рахунок вказаний в п.1.2 цього Договору.\~\~Крім того щомісячно сплачувати Банку нараховані проценти за користування кредитом - до 10-го числа кожного календарного місяця включно, починаючи з квітня місяця\~\~2007 року. Відповідно до п.4.6 Кредитного договору №35.1/СК-115.07.1 від 05 березня 2007 року\~\~[PERSON] зобов'язалася за порушення строків повернення кредитів чи сплати процентів, сплачувати Банку за кожен день пеню у розмірі подвійної процентної ставки і\~суми простроченого платежу. Пунктом 5.1. Кредитного договору №35.1/СК-115.07.1 від 05 березня 2007 року передбачено, що у разі недотримання позичальником умов цього договору умов договорів застави (іпотеки), укладених в забезпечення виконання зобов'язань за цим Договором, Банк вправі вимагати дострокового повернення одержаної суми кредиту, сплати нарахованих за ним проценті) також звернути стягнення на предмет іпотеки згідно з договором іпотеки від 05.03.2007 року. Згідно зі ст.\~525,\~526,\~530,\~629 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону, інших\~\~актів цивільного законодавства у встановлений договором строк, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова\~\~від виконання зобов'язань не допускається. Договір являється обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ст. 1054 ЦК України, обовязком Позичальника за кредитним договором є зокрема повернення кредиту та сплата процентів за користування ним. Згідно статей 598,599 ЦК України договірні зобовязання припиняються на підставах встановлених договором або законом, а саме: виконання цього зобовязання, проведеним належним чином. Згідно ст. ст. 549, 611 ЦК України однією із форм відповідальності за порушення зобовязання є сплата неустойки. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (ст. 1054 Цивільного кодексу України). Ст.625 Цивільного кодексу України\~встановлює, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. На підтвердження суми заборгованості за кредитним договором, представником позивача надано розрахунок заборгованості [PERSON], відповідно до якої заборгованість за Кредитним договором №35.1/СК-115.07.1 від 05 березня 2007 року становить\~\~269 508 доларів США 19 центів, з яких сума простроченої заборгованості за кредитом 249 000 доларів США, сума простроченої заборгованості за процентами по кредиту - 20 508 доларів США 19 центів, та 2 647 342, 53 грн., яка складається з: суми пені за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом у розмірі 1 867 493, 91 грн., суми пені за несвоєчасне погашення процентів по кредиту у розмірі 153 11, 05 грн., суми трьох відсотків річних від суми простроченого кредиту у розмірі 578 399, 39 грн., суми трьох процентів річних від суми прострочених процентів по кредиту у розмірі 47 638, 18 грн. Крім того, рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 17.04.2014 року, яке набрало законної сили стягнуто солідарно з\~\~[PERSON] та [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» заборгованість за кредитним договором №35.1/СК-115.07.1 від 05 березня 2007 року\~\~у розмірі 5 301 643 грн. 16 коп. (що складається з: суми простроченої заборгованості за кредитом - 1 990 257 грн.; суми простроченої заборгованості за процентами - 163 921\~\~грн. 96 коп.; суми пені за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом - 2 631 302 грн. 95 коп.; суми пені за несвоєчасне погашення процентів по кредиту - 220 606 грн. 87 коп.; суми 3-х відсотків річних\~\~від суми простроченого кредиту - 272 203 грн. 77 коп.;\~\~суми 3-х відсотків річних від суми прострочених процентів по кредиту - 22 871 грн. 01 коп.) та сплачені позивачем при подачі позову судові витрати по справі -\~\~3441 грн.\~\~ Судом встановлено, що [PERSON] прийняті на себе зобов'язання за Кредитним договором №35.1/СК-115.07.1 від 05 березня 2007 року не виконала, в визначені\~\~Кредитним договором строки заборгованість за кредитом не погасила, не сплатила нараховану пеню за несвоєчасне погашення заборгованості за наданими кредитами та процентами за користування ними, та таким чином ухиляється від виконання прийнятих на себе зобов'язань за кредитним договором, грубо порушує\~\~його умови, рішення суду не виконує. На забезпечення виконання [PERSON] умов кредитного договору щодо погашення заборгованості за кредитом, сплати процентів за користування грошовими коштами, пені за несвоєчасну сплату процентів, штрафу, а також відшкодування збитків у зв'язку з порушенням умов кредитного договору, між ВАТ "Родовід Банк", правонаступником якого є ПАТ "Родовід Банк" та відповідачем, було укладено договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] 05 березня 2007 року. Згідно п. 1.1. договору іпотеки іпотекодавець для забезпечення виконання в повному обсязі своїх зобов'язань перед іпотекодержателем за кредитним договором 35.1/СК-115.07.1 від 05.03.2007 року та можливих змін та доповнень до нього щодо сплати процентів, неустойки, вчасного та повному обсязі погашення основної суми богу за кредитом та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами кредитного договору, відшкодування збитків та іншої заборгованості за кредитним договором, передає в іпотеку іпотекодержателю належне [PERSON] нежиле приміщення, що знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, м. Дніпропетровськ, пр. Газети "[PERSON]", будинок 6. Згідно п. 2.1.6 договору іпотеки у випадку невиконання чи неналежного виконання іпотекодавцем основного зобов'язання іпотекодержатель має право звернути стягнення на предмет іпотеки в порядку, що передбачений розділом 3 цього договору та задовольнити свої майнові вимоги за рахунок переданого в іпотеку майна в повному обсязі. Згідно п. 2.4.1 договору іпотеку іпотекодержатель зобов'язаний при невиконанні або неналежному виконанні іпотекодавцем основного зобов'язання та/або умов цього договору надіслати іпотекодавцю письмову вимогу про усунення порушень або виконання порушення основного зобов'язання та/або умов цього договору. Згідно п. 3.1.1. договору іпотеки підставою для звернення стягнення на предмет іпотеки є порушення іпотекодавцем умов основного зобов'язання щодо строків погашення заборгованості по кредиту, сплати процентів за користування грошовими коштами, відшкодування збитків, неустойки, штрафів пені та іншої заборгованості, а також при порушенні іпотекодавцем умов цього договору та у випадках встановлених законом у іпотекодержателя виникає право задоволення своїх вимог за основним зобов'язанням, шляхом звернення осягнення на предмет іпотеки. Відповідно до п. 3.1.3. договору іпотеки звернення стягнення на Предмет іпотеки здійснюється на підставі, зокрема: рішення суду. Згідно п. 3.2.2.4 договору іпотеки вартість предмету іпотеки визначається шляхом проведення незалежної експертної оцінки суб'єктом оціночної діяльності. Згідно з ч. 1\~ст. 575 ЦК України, іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. Відповідно до\~ст. 589 ЦК України, у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором. \~Згідно з ч. 1\~ст. 590 ЦК України\~звернення стягнення на предмет застави здійснюється на підставі рішення суду, якщо інше не передбачено договором або законом. У відповідності до ч. 1\~ст. 591 ЦК України\~реалізація предмета застави, на який звернено стягнення, проводиться шляхом його продажу з публічних торгів, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 33 Закону України "Про іпотеку" у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Відповідно до ч. 1 ст. 35 Закону України «Про іпотеку», у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки. Рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 17.04.2014 року, яке набрало законної сили, встановлено, що [PERSON] направлялись листи вимоги з відомостями про стан заборгованості, нарахованих штрафних санкцій та формулюванням про звернення стягнення на предмет застави у випадку непогашення заборгованості за договором: лист-вимога № 35-18/2020 від 22.01.2009 р.; лист-вимога № 35-18/22053 від 26.01.2009 р.; лист-вимога № 35-18/2999 від 19.03.2009 р.; лист-вимога № 35-18/3552 від 15.05.2009 р.; лист-вимога № 4249 від 09.09.2009 р. (а.с. 15-16). Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Отже, суд вважає, що вимоги, викладені у п. 2.4.1. договору іпотеки та у ч. 1 ст. 35 ЗУ "Про іпотеку" позивачем виконані. \~Звернення стягнення на предмет іпотеки не призводить до заміни основного зобовязання на забезпечувальне. Тому задоволення вимог за дійсним основним зобовязанням за рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 17.04.2014 року одночасно зі зверненням стягнення на предмет іпотеки не зумовлює подвійного стягнення за основним зобовязанням, оскільки домовленість сторін про його заміну забезпечувальним зобовязанням відсутня. Такий самий правовий висновок щодо застосування норм статті 33 Закону України «Про іпотеку» міститься й у постанові Верховного Суду України від 09 вересня 2014 року, який відповідно до статті 3607 ЦПК України є обовязковим для всіх субєктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права, а також має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні цієї норми права.\~ Отже, стягнення заборгованості за основним зобовязанням рішенням Дніпропетровського районного суду м. Дніпропетровська від 17.04.2014 року не виключає можливості задоволення вимог кредитора за рахунок забезпечувального зобовязання. Визначаючи спосіб реалізації предмета іпотеки, суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Порядок реалізації предмета іпотеки за рішенням суду врегульоване статтею 39 ЗУ "Про іпотеку", якою передбачено, що у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначається, зокрема, спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 Закону України «Про іпотеку». Тобто нормами чинного законодавства сторонам договору надано право самим обирати спосіб та порядок врегулювання спірних питань щодо виконання умов договору, зокрема заставодержатель має право на власний розсуд обрати спосіб звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження. Аналогічної думки притримується і Верховний Суд України у своїй постанові від 06.03.2013 року у справі № 6-10цс13. До способів реалізації предмета іпотеки за рішенням суду віднесено, зокрема, шляхом застосування процедури продажу предмету іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів (ст.39 Закону України «Про іпотеку»). \~За змістом ст.38 Закону України «Про іпотеку», якщо рішення суду передбачає право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки будь-якій особі покупцеві, то дії щодо продажу предмета іпотеки та укладення договору купівлі-продажу здійснюються іпотекодержателем від свого імені. Суд приймає до уваги, що приписами п. 6 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про іпотеку» встановлено, що у разі задоволення судом позову про\~ звернення\~ стягнення\~ на предмет іпотеки у рішенні суду, поміж іншого, зазначається початкова ціна\~\~ предмета\~\~ іпотеки\~\~ для\~\~ його\~\~\~ подальшої реалізації. Відповідно до ч. 6 ст. 5 Закону України «Про іпотеку» вартість предмета іпотеки визначається за згодою між іпотекодавцем і іпотекодержателем або шляхом проведення оцінки предмета іпотеки відповідним суб'єктом оціночної діяльності у випадках, встановлених законом або договором.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Стаття 38 Закону України «Про іпотеку» визначає право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки, а також встановлення ціни продажу іпотеки за згодою між іпотекодавцем і іпотекодержателем або на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна. Статтею 43 Закону «Про іпотеку» передбачено, що початкова ціна продажу предмета іпотеки встановлюється рішенням суду або за згодою між іпотекодавцем та іпотекодержателем, а якщо вони не досягли згоди, - на підставі оцінки, проведеної відповідно до законодавства про оцінку майна і майнових прав та професійну оціночну діяльність. З вищенаведених положень вбачається, що початкова ціна предмету іпотеки для її подальшої реалізації може бути встановлена судом на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності (незалежним експертом) на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій. Згідно висновку суб'єкта оціночної діяльності ПП "ТА-Експерт - Сервіс", викладеному у звіті № 04-17-М16 від 19.04.2017 року, ринкова вартість майна за адресою: м. Дніпро ( м. Дніпропетровськ), пр. Слобожанський ( пр. Газети "[PERSON]), 6, станом на 19.04.2017 року складає: 6 683 443 грн. Таким чином, суд, враховуючи те, що [PERSON] не виконує умови кредитного договору №35.1/СК-115.07.1 від 05 березня 2007 року, внаслідок чого утворилась заборгованість у сумі 269 508 доларів США 19 центів та 2 647 342, 53 грн., вважає позовні вимоги ПАТ "Родовід Банк" про звернення стягнення на предмет іпотеки обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до\~ст.88 ЦПК України\~з відповідача [PERSON] на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по справі в розмірі 1 378 грн.

Outcome: approved