Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-09 00:00:00

28 травня 2021 року позивач подав до суду вищезазначений позов, який останній мотивував тим, що у червні 2020 року він зі своєю матір`ю [PERSON] звернулись до ржищівської міської державної нотаріальної контори щодо вчинення нотаріальної дії стосовно житлового будинку по [ADDRESS] , що належить їм на праві власності у рівних частинах. Проте нотаріус повідомила, що на все їхнє майно, в тому числі і на зазначений будинок, накладено арешт постановою старшого державного виконавця Другого Малиновського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, який на сьогодні реорганізовано у Другий Малиновський відділ державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), від 22.07.2014. 12 лютого 2021 року завідувачем ржищівської міської державної нотаріальної контори Отькало С.В. було направлено лист № 20/01/-16 щодо зняття арешту на майно, з посиланням на те, що в Єдиному реєстрі боржників позивач не знаходиться, а у Автоматизованій системі виконавчих проваджень значиться стан провадження "Завершено". Листом начальника Другого Малиновського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 24.02.2021 № 7164 було повідомлено, що на виконанні у відділі перебувало провадження про стягнення з позивача грошової суми. Виконавче провадження закінчено 25 грудня 2014 року на підставі п. 10 ч. 1 ст. 49 ЗУ "Про виконавче провадження", якою не передбачено зняття арешту з майна боржника, а виконавчий документ направлено за належністю до Ржищівського міського відділу ДВС. Іншим листом начальника Другого Малиновського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 26.04.2021 № 15188 також було повідомлено, що АСВП № 43723366 про примусове виконання виконавчого листа 3 1519/21456/2012, виданого Малиновським районним судом м. Одеса 10 червня 2013 року, про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ "Фінанси та кредит". Постановами начальника відділу Ржищівського міського відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Київській області Журило О.в. від 30.08.2018 ВП № 53056390 та ВП № 53055995 на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39, ст. 40 ЗУ "Про виконавче провадження"були закінчені з одночасним припиненням чинності арешту майна боржника та скасуванням інших заходів примусового виконання рішення. Виходячи із зазначеного, на сьогодні позивачем виконані всі боргові зобов`язання перед кредитором, тому необхідність у будь-яких заходах забезпечення виконання судового рішення відпала. Але у зв`язку з тим, що орган, який наклав обтяження, не має можливості скасувати їх у досудовому порядку,єдиним способом захисту майнових прав позивача є звернення до суду з відповідним позовом. В позовній заяві позивач просив зняти арешт з усього нерухомого майна, що належить йому, накладений постановою старшого державного виконавця Другого Малиновського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції Демченко О.В. від 22.07.2014 року, серія та номер: 43723366, та зареєстрований в Єдиному реєстрі речових праві на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, виключивши з Єдиною реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запис - номер запису про обтяження: 6561165 (спеціальний розділ) від 04.08.2014, підстава внесення запису: Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 14909753 від 04.08.2014, державний реєстратор: Заяць Костянтин Вікторович, Одеське міське управління юстиції, Одеська область, з подальшим внесення відповідного про це запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Позивач у судове засідання не з`явився, подавши заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримував у повному обсязі. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду повідомлений належним чином. Представник Другого Малиновського ВДВС у місті Одесі в судове засідання не з`явився. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст. 16 ЦК України та ст. 4 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Судом встановлено, що згідно Інформації з Державного реєстру прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, наявний арешт реєстраційний номер 6561165 на все майно власника [PERSON] , підстава обтяження - постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження другого Малиновського ВДВС Одеського МУЮ (а.с. 10). Згідно постанови про закінчення виконавчого провадження № 53056390 від 30 серпня 2018 року, виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 1519/21456/2021, виданого Малиновським районним судом 10 червня 2013 року про стягнення з [PERSON] боргу за кредитним договором який складає 5416,62 грн, закінчено (а.с. 14). Згідно постанови про закінчення виконавчого провадження № 53055995 від 30 серпня 2018 року, виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 1519/21456/2021, виданого Малиновським районним судом 10 червня 2013 року про стягнення з [PERSON] судового збору в розмірі 528,54 грн, закінчено (а.с. 15). Відповідно до вимог статті 41 Конституції України та частини 1 статті 321 Цивільного кодексу України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно частини 1 статті 316 Цивільного кодексу України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно частин 1, 2 статті 319 Цивільного кодексу України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Окрім того, ст. 391 ЦК України встановлено, що власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до пункту 2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 03 червня 2016 року "Про судову практику в справах про зняття арешту з майна" позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику. Статтею 1 Першого протоколу до конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року №475/97 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини 1950 року та основоположних свобод. Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7, та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Відповідно до вимог ч. ч. 1,2 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Згідно ч. 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; надходження на рахунок орган\" державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувані в, стягнення виконавчого )у, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувана про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову. Відповідно до ч. 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. Відповідно до частини 2 статті 26 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у разі скасування на підставі рішення суду, рішення про державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. Отже, приведена норма закону прямо вказує на те, що рішення суду про зняття арешту з нерухомого майна, є прямою підставою для виключення з Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна запису про арешт майна і не потребує інших додаткових рішень суду. На підставі викладеного, повно та всебічно здійснивши аналіз наявних у справі доказів, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем позовних вимог та задоволення позову [PERSON] до ПАТ "Фінанси та кредит", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Другий Малиновський ВДВС у місті Одесі, про зняття арешту з нерухомого майна.

Outcome: approved