Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-27 00:00:00

Позивач [PERSON] з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «[PERSON] степу» (далі ТОВ «Агрофірма «[PERSON] степу») звернувся до суду з позовом до відповідачів: [PERSON] та Фермерського господарства «Абара Геннадій Анатолійович» (далі ФГ «Абара Геннадій Анатолійович») про: визнання недійсним договору оренди землі, укладеного між відповідачами 15.03.2017 року та зареєстрованого державним реєстратором 15.03.2017 року за номером запису про інше речове право 19522948 та визнання поновленим договору оренди землі, укладеного між позивачем та відповідачем [PERSON] 20.10.2011 року, зареєстрованого 07.03.2012 року за №352580004001127. Позовні вимоги обгрунтовано тим, що 20.10.2011 року між ТОВ «Агрофірма «[PERSON] степу» та відповідачем по справі [PERSON] було укладено договір оренди землі, зареєстрований у відділі Держкомзему в Устинівському районі Кіровоградської області, про що 07.03.2012 року внесений запис до Державного реєстру земель за № 352580004001127. Згідно умов вказаного договору, відповідач по справі [PERSON] передав належну йому на праві власності земельну ділянку площею 7,38 га в оренду позивачу строком на 5 років, починаючи з дня державної реєстрації. Відповідно до п.3.3 договору оренди землі орендар після закінчення дії договору має переважне право на поновлення його дії на новий строк та в цьому разі повинен письмово повідомити орендодавця про свій намір продовжити дію договору. 09.11.2016 року позивач ТОВ «Агрофірма «[PERSON] степу» направив на адресу відповідача лист-повідомлення про намір поновити договір оренди землі від 20.10.2011 року разом з проектом додаткової угоди до договору оренди землі, однак відповідач не повідомив позивача про прийняте ним рішення щодо поновлення вказаного договору оренди землі. Позивач належним чином виконував умови договору оренди землі і після закінчення строку його дії продовжував користуватись земельною ділянкою та виконувати свої обовязки по договору сплачувати орендну плату та податок на землю. Разом з тим, через певний час, позивачу стало відомо, що відповідач по справі [PERSON] уклав договір оренди належної йому земельної ділянки строком на 7 років з іншим орендарем - відповідачем ФГ «Абара Геннадій Анатолійович», державна реєстрація права оренди земельної ділянки здійснена 15.03.2017 року. За вказаних обставин, посилаючись на положення ч.6 ст.33 Закону України «Про оренду землі» позивач в заявах по суті справи зазначає, що має переважне право перед іншими особами на поновлення договору оренди земельної ділянки, і договір оренди землі, укладений між ним та відповідачем [PERSON] має бути поновленим, оскільки до закінчення строку дії договору оренди землі позивач надіслав орендодавцю лист-повідомлення про свій намір поновити договір оренди землі з проектом додаткової угоди до нього, після закінчення строку дії договору оренди землі позивач продовжував користуватись земельною ділянкою і відповідач [PERSON] протягом одного місяця після закінчення строку дії договору не звернувся до позивача з листом-повідомленням про заперечення у його поновленні. На підставі викладеного позивач вважає, що відповідачі по справі, уклавши договір оренди землі, порушили його переважне право, як орендаря, на поновлення договору оренди землі від 20.10.2011 року, а тому укладений між ними договір, виходячи з положень ст.ст.203, 215 ЦК України підлягає визнанню недійсним, а договір, укладений між ТОВ «Агрофірма «[PERSON] степу» та [PERSON] має бути поновлений. В судовому засіданні по розгляду справи по суті представник позивача ТОВ «Агрофірма «[PERSON] степу» викладені в заявах по суті справи (позовній заяві та відповіді на відзив) вимоги підтримала повністю, прохала суд їх задоволити. В судовому засіданні по розгляду справи відповідач [PERSON] позовні вимоги ТОВ «Агрофірма «[PERSON] степу» не визнав повністю. Суду пояснив, що неодноразово звертався до ТОВ «Агрофірма «[PERSON] степу» та попереджував про те, що не бажає продовжувати орендні відносини з позивачем і після закінчення строку дії договору здійснюватиме самостійно обробіток землі. Про те, що хоче передати земельну ділянку іншому орендарю позивача не повідомляв. Після отримання від позивача листа з пропозицією поновити укладений між ними договір оренди земельної ділянки разом з проектом додаткової угоди, його представник за довіреністю надіслала позивачу від його імені відповідь, з якою він був ознайомлений особисто, і підстави, викладені в ній, у зв"язку з якими він не бажає продовжувати орендні відносини з товариством повністю відповідали його волі. Підтвердив, що у листі-повідомленні, направленому на адресу позивача, повідомлялось про відсутність у нього наміру, як власника, продовжувати орендні відносини з товариством після закінчення дії договору з проханням не здійснювати обробіток земельної ділянки, оскільки після закінчення строку дії договору 07.03.2017 року ним, як власником, будуть здійснені дії щодо встановлення меж земельної ділянки та здійснюватиметься власний обробіток. Вважає, що своїми діями не порушував прав позивача, оскільки завчасно направляв листи про те, що не бажає укладати з ним додаткову угоду і такого обов"язку у нього не має. Зазначив, що позовні вимоги порушують його право власності та є безпідставними. В судовому засіданні представник відповідачів [PERSON] та ФГ «Абара Геннадій Анатолійович» позовні вимоги не визнала. Суду пояснила, що відповідач по справі [PERSON] до закінчення строку дії договору оренди, укладеного ним з ТОВ «Агрофірма «[PERSON]» 20.10.2011 року та зареєстрованого у відділі Держкомзему в Устинівському районі 07.03.2012 року, завчасно, неодноразово, відповідно до п.п.3.2, 12.2 вказаного договору, повідомляв позивача про відсутність у нього наміру в подальшому продовжувати орендні відносини з товариством та прохання не здійснювати обробіток земельної ділянки з метою безперешкодного повернення її власнику. В подальшому, після отримання відповідачем надісланого ТОВ «Агрофірма «[PERSON] степу» листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі шляхом укладення додаткової угоди, нею, як представником відповідача [PERSON], 29.11.2016 року було виготовлено, підписано від його імені та повторно направлено на адресу позивача лист-повідомлення про небажання відповідача [PERSON] продовжувати орендні відносини з товариством після закінчення строку дії договору оренди. Зі змістом вказаного листа-повідомлення відповідач [PERSON] був ознайомлений особисто та повністю погодився із викладеними в ньому підставами не продовжувати орендні відносини з позивачем. Вказаний лист був отриманий позивачем, про що свідчить поштова документація. Вважає, що позивач ТОВ «Агрофірма «[PERSON] степу» був належним чином повідомлений відповідачем про відсутність у відповідача наміру продовжувати орендні відносини, і дії щодо укладення та реєстрації договору оренди землі між [PERSON] та ФГ «Абара Геннадій Анатолійович» були здійсненні після припинення права оренди позивача ТОВ «Агрофірма «[PERSON] степу». Зазначила, що згідно положень\~ст.33 Закону України "Про оренду землі" орендодавець лише за необхідності узгоджує з орендарем умови додаткової угоди, але такої необхідності у відповідача не було. Вказала, що позовні вимоги ТОВ "Агрофірма «[PERSON] степу" порушують свободу договору та права відповідача як власника землі, а тому позовні вимоги про поновлення договору оренди та порушення переважного права позивача, як орендаря, є безпідставними. Крім того, представник відповідачів зазначила про те, що у зв"язку із розірванням на дату розгляду судом справи по суті договору оренди землі, укладеного між відповідачами [PERSON] та ФГ «Абара Геннадій Анатолійович» 15.03.2017 року, відсутні підстави для задоволення позовної вимоги про визнання вказаного договору оренди недійсним. Ухвалою судді від 28.12.2017 року про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі задоволено клопотання представника позивача про витребування від відповідачів [PERSON] та ФГ «Абара Геннадій Анатолійович» доказів - оригінальних примірників (належним чином засвідчених копій) договору оренди земельної ділянки від 15.03.2017 року, за яким право оренди зареєстроване 15.03.2017 року та від Центру надання адміністративних послуг Долинської районної державної адміністрації Кіровоградської області належним чином засвідченої копії вказаного договору оренди землі (а.с.44-48). На виконання вимог п.2 ч.3 ст.265 ЦПК України суд зазначає заяви та клопотання, що подавались під час судового розгляду справи. Ухвалою суду від 12.02.2018 року про закриття підготовчого провадження та призначення розгляду справи по суті задоволені заяви представника відповідачів про виклик в судове засідання свідків: [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] (а.с.168-170). Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача [PERSON], представника відповідачів, дослідивши докази по справі, судом встановлені наступні фактичні обставини та визначені відповідно до них правовідносини. Судом по справі встановлено, що відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серія ІІ-КР № 027694 зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №210, відповідачу по справі [PERSON] належить на праві власності земельна ділянка площею 7,38 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Степанівської сільської ради Устинівського району Кіровоградської області (а.с.202). Згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, сформованого 15.02.2017 року, земельна ділянка, належна на праві приватної власності відповідачу по справі [PERSON] на підставі державного акту від 10.12.2001 року ІІ-КР 027694 має кадастровий номер 3525888300:02:000:0210 та площу 7,3797 га (а.с.196-198). Відповідно до договору оренди землі, укладеного між сторонами по справі 20.10.2011 року, відповідач [PERSON], як орендодавець, надав, а позивач по справі ТОВ «Агрофірма «[PERSON] степу», як орендар, прийняв у строкове, оплатне володіння та користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення №240 згідно кадастрового плану, загальною площею 7,38 га, яка знаходиться на території Степанівської сільської ради Устинівського району Кіровоградської області (а.с.11). Передача вказаної земельної ділянки позивачу, як орендарю, підтверджується актом прийому-передачі земельної ділянки в оренду згідно договору оренди землі від 20.10.2011 року, що був складений за участі сторін договору 07.03.2012 року (а.с.147). Згідно п.3.1 договору оренди землі строк його дії становить 5 років, починаючи з дня державної реєстрації договору в порядку, передбаченому законодавством (а.с.11). Згідно п.14.3 договору оренди землі договір набуває чинності з моменту його реєстрації відповідно до чинного законодавства України (а.с.12 зворот). Судом встановлено, що вказаний договір оренди землі зареєстрований у відділі Держкомзему у Устинівському районі Кіровоградської області, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 07.03.2012 року за №352580004001127 (а.с.12 зворот). За змістом п.3.2 договору оренди землі якщо жодна із сторін протягом місяця після закінчення строку дії договору письмово не заявить про намір його припинити, договір автоматично продовжується на строк, передбачений п.3.1 договору (а.с.11). Відповідно до п.3.3 договору оренди землі орендар, після закінчення строку дії договору, має переважне право на поновлення його дії на новий строк. В цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 10 днів до закінчення строку дії договору письмово повідомити орендодавця про свій намір продовжити дію договору (а.с.11). Як вбачається з матеріалів справи, до закінчення строку дії договору оренди землі, укладеного з відповідачем [PERSON] 20.10.2011 року, позивач, з метою скористатися своїм переважним правом щодо його поновлення, 09.11.2016 року направив відповідачу, за адресою його місця проживання, вказаною у договорі оренди землі, а саме: с.Степанівка Устинівського району, лист-повідомлення з пропозицією поновлення договору оренди землі, до якого було додано проект додаткової угоди, що підтверджується фіскальним чеком про оплату пріоритетного цінного листа від 09.11.2016 року, описом вкладень до нього та рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення відповідачу [PERSON], які останній отримав особисто (а.с.7-10, 203-205). Факт отримання листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі позивача ТОВ «Агрофірма «[PERSON] степу» разом з проектом додаткової угоди відповідачем по справі [PERSON] та його представником під час судового розгляду не заперечувався. Судом по справі також встановлено, що відповідачем по справі [PERSON] на адресу позивача ТОВ «Агрофірма «[PERSON] степу» 05.07.2016 року було направлено поштове відправлення, отримане останнім 07.07.2016 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про його вручення (а.с.86). Крім того, 12.09.2016 року відповідач по справі [PERSON] направив позивачу лист-повідомлення, що підтверджується фіскальним чеком про оплату цінного листа від 12.09.2016 року, описом вкладень до нього та рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення 15.09.2016 року (а.с.87). Факт отримання листа-повідомлення [PERSON] 15.09.2016 року представником позивача не заперечувався. Крім того, відповідач по справі [PERSON] 29.11.2016 року направив на адресу позивача по справі ТОВ «Агрофірма «[PERSON] степу» рекомендований лист №2500621372629, що підтверджується фіскальним чеком про його оплату, з якого вбачається назва та адреса його направлення: ТОВ «Агрофірма [PERSON]» с.Степанівка (а.с.85). Згідно даних, зазначених в рекомендованому повідомленні про вручення вказаного поштового відправлення, останнє було доставлено адресату ТОВ «Агрофірма «[PERSON] степу» (вул.Суворова, 23 с.Степанівка Устинівського району Кіровоградської області) та вручено 01.12.2016 року особі на прізвище «Саченко» (а.с.85). Згідно відповіді Кіровоградської дирекції ПАТ «Укрпошта» від 12.10.2017 року №277/26-04 та додатку до неї - витягів з книги ф.8 про вручення реєстрованих поштових відправлень у грудні 2016 року, адресованих на імя ТОВ «Агрофірма «[PERSON] степу» (вул.Суворова, 23 с.Степанівка Устинівського району Кіровоградської області), вбачається направлення позивачу по справі листа з повідомленням №2500621372629 та отримання його особою на прізвище «Саченко» (а.с.67, 69). В судовому засіданні відповідач [PERSON] суду пояснив, що після отримання листа-повідомлення позивача з пропозицією укласти додаткову угоду, його представник [PERSON] склала лист, який ним був особисто прочитаний і відповідав його намірам, в тому числі і стосовно зазначених в ньому підстав не продовжувати орендні відносини з позивачем. Вказаний лист був підписаний його представником та в подальшому нею ж направлений позивачу ТОВ «Агрофірма «[PERSON] степу». В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] [PERSON] суду пояснила, що нею, як представником відповідача [PERSON], 29.11.2016 року було виготовлено, підписано від його імені та направлено на адресу позивача лист-повідомлення про небажання відповідача [PERSON] продовжувати орендні відносини з товариством після закінчення строку дії договору оренди. Зі змістом вказаного листа-повідомлення відповідач [PERSON] був ознайомлений особисто та повністю погодився із викладеними в ньому підставами не продовжувати орендні відносини з позивачем. На підтвердження вказаної обставини, представником відповідача по справі [PERSON] надана суду копія листа-повідомлення від 29.11.2016 року відповідача [PERSON], який, згідно пояснень останньої, даних в судовому засіданні, був направлений позивачу ТОВ «Агрофірма «[PERSON] степу» у відповідь на його лист-повідомлення про поновлення договору оренди землі на новий строк (а.с.90). Як вбачається зі змісту дослідженого судом листа-повідомлення, складеного 29.11.2016 року від імені відповідача по справі [PERSON], останній повідомляє директора ТОВ «Агрофірма «[PERSON] степу» про те, що 07 березня 2017 року закінчується термін дії договору оренди земельної ділянки від 20.10.2012 року за №352580004001127, а тому він не має намірів продовжувати орендні відносини з товариством, прохає не здійснювати обробіток земельної ділянки з метою безперешкодного повернення її власнику та зазначає, що після закінчення строку дії договору ним, як власником, будуть здійснені дії щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та здійснюватиметься власний обробіток землі (а.с.90). В судовому засіданні відповідач по справі [PERSON] підтвердив, що надана суду копія листа-повідомлення від 29.11.2016 року, повністю відповідає змісту того листа-повідомлення, який був направлений його представником на адресу позивача, в тому числі, і щодо зазначених в ньому підстав не продовжувати орендні відносини з ТОВ «Агрофірма «[PERSON] степу». Представник відповідача [PERSON] [PERSON] в судовому засіданні також підтвердила направлення листа-повідомлення позивачу від 29.11.2016 року саме такого змісту, про що їй відомо особисто, оскільки саме вона, як представник [PERSON] за довіреністю, здійснювала його виготовлення та направлення позивачу ТОВ «Агрофірма «[PERSON] степу». На підтвердження повноважень представника [PERSON] на час направлення позивачу вказаного вище листа-повідомлення, надала суду копію довіреності від 12.09.2016 року, з якої вбачається, що [PERSON] надає право представнику [PERSON] подавати та підписувати всі документи, необхідні для виконання повноважень, включаючи позовні та інші скарги, заяви, а також інші документи, що стосуватимуться його прав та законних інтересів (а.с.79). Представник позивача в судовому засіданні заперечила факт отримання вказаного листа ТОВ «Агрофірма «[PERSON] степу», зазначивши, що особа, прізвище якої вказано в рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення позивачу «Саченко», не отримувала 01.12.2016 року листа-повідомлення від [PERSON], хоча в ТОВ «Агрофірма «[PERSON] степу» і працює інспектор по кадрах з таким прізвищем. Також суду пояснила, що згідно встановленого за усним розпорядженням директора ТОВ «Агрофірма «[PERSON] степу» порядку отримання кореспонденції, вхідну кореспонденцію, адресовану товариству, отримує інспектор по кадрах [PERSON], яка в подальшому передає її директору. Судом також встановлено, що напротязі періоду дії договору оренди земельної ділянки, належної відповідачу [PERSON], та після закінчення строку дії такого, тобто після 07.03.2017 року, позивач ТОВ «Агрофірма «[PERSON] степу» належним чином та відповідно до умов укладеного між сторонами договору виконував свої обовязки орендаря, в тому числі, використовував земельну ділянку за призначенням у власних інтересах, сплачував відповідачу орендну плату, а також єдиний (фіксований) податок, що в ході судового розгляду було підтверджено, зокрема, даними видаткових касових ордерів від 09.11.2015 року, 28.11.2016 року та 04.04.2017 року, в яких містяться підписи відповідача, про виплату ТОВ «Агрофірма «[PERSON] степу» орендної плати відповідачу за користування земельною ділянкою: за 2015 рік - в розмірі 5860 грн. 38 коп., за 2016 рік - в розмірі 6779 грн.79 коп. та за 2017 рік в розмірі 6779 грн. 79 коп., а також видатковим касовим ордером про виплату відповідачу орендної плати за 2017 рік в сумі 16440 грн.42 коп., отримання яких було безпосередньо підтверджено відповідачем в судовому засіданні під час розгляду справи по суті (а.с.14-16, 148); повідомленням Устинівського відділення Новоукраїнської ОДПІ ГУ ДФС у Кіровоградській області №466/11-21-00-8 від 28.09.2017 року про те, що за земельну ділянку (пай) [PERSON] позивачем ТОВ «Агрофірма «[PERSON] степу» сплачено єдиний податок 4-ої групи за ІІІ квартал 2017 року в повному обсязі (а.с.17); повідомленням Устинівського відділення Новоукраїнської ОДПІ ГУ ДФС у Кіровоградській області №64/10 від 23.01.2018 року про включення земельної ділянки відповідача [PERSON] до податкових декларацій з єдиного податку четвертої групи за 2017 рік і сплату позивачем ТОВ «Агрофірма «[PERSON] степу» єдиного податку 4-ої групи в повному обсязі за ІV квартал 2017 року (а.с.105); повідомленням Устинівського відділення Новоукраїнської ОДПІ ГУ ДФС у Кіровоградській області №122/10 від 05.02.2018 року про те, що земельну ділянку (пай) [PERSON] включено до податкової декларації з єдиного податку 4-ої групи за 2017 рік і ТОВ «Агрофірма «[PERSON] степу» сплачено його в повному обсязі за І-ІV квартали 2017 року (а.с.158); актом обстеження земельної ділянки від 03 березня 2017 року, проведеного за заявою директора ТОВ «Агрофірма «[PERSON] степу», та за участі начальника управління агропромислового розвитку Устинівської РДА [PERSON], відповідно до якого земельна ділянка сільськогосподарського призначення загальною площею 14,76 га, яка знаходиться на території Степанівської сільської ради Устинівського району Кіровоградської області, та право оренди якої здійснюється відповідно до договору оренди від 07.03.2012 року №352580004001127 та від 07.03.2012 року №352580004001170 між ТОВ «Агрофірма «[PERSON] степу» та [PERSON], засіяна озимим ячменем та знаходиться в доброму стані (а.с.102-103); актом від 10.07.2017 року, складеного за участі працівників ТОВ «Агрофірма «[PERSON] степу» та землевпорядника Степанівської сільської ради Устинівського району Кіровоградської області [PERSON] про те, що на земельній ділянці площею 7,3797 га, кадастровий номер 3525888300:02:000:0210, яка належить на праві власності [PERSON], на вказану дату працює сільськогосподарська техніка та працівники ТОВ «Агрофірма «[PERSON] степу», які здійснюють збір врожаю озимого ячменю (а.с.200); актом на списання засобів захисту рослин та мінеральних добрив ТОВ «Агрофірма «[PERSON] степу» за травень 2017 року, в якому під №10 зазначені: культура - ячмінь, № поля - 17 (а.с.155); актом на списання засобів захисту рослин та мінеральних добрив ТОВ «Агрофірма «[PERSON] степу» за травень 2017 року, в якому під №8 зазначені: культура ячмінь, № поля - 17 (а.с.156); шляховим листом трактора № 407 від 10.07.2017 року про, дослівно, «скошування зернових ячмінь» на полі №17 (а.с.149-150); шляховим листом трактора № 152 від 05.05.2017 року про внесення гербіцидів по посівах озимого ячменю, в тому числі, на полі № 17 (а.с.151-152); шляховим листом трактора №190 від 29.05.2017 року про внесення гербіцидів та добрив по посівах ячменю, в тому числі, на полі №17 (а.с.153-154); повідомленням Степанівської сільської ради Устинівського району Кіровоградської області від 30.01.2018 року про те, що відповідно до схем розміщення земельних ділянок, розташованих на території Степанівської сільської ради, затверджених сесією сільської ради № 112 від 05 грудня 2001 року та погоджених головою Устинівської РДА, відділом земельних ресурсів та відділом охорони культурної спадщини, земельна ділянка площею 7,3797 га, кадастровий номер 3525888300:02:000:0210, що належить власнику [PERSON], розташована на полі № 17 (а.с.157). Судом по справі встановлено та було підтверджено в судовому засіданні відповідачем і його представником, що ні в період дії договору оренди землі від 20.10.2011 року, ні після закінчення його дії, відповідач [PERSON] не звертався до позивача з приводу невиконання чи неналежного виконання ним умов договору оренди. Крім того, судом по справі також встановлено, що 15.03.2017 року відповідач [PERSON] уклав договір оренди належної йому земельної ділянки з відповідачем ФГ «Абара Геннадій Анатолійович». Право оренди земельної ділянки зареєстроване державним реєстратором Долинської міської ради Кіровоградської області 16.03.2017 року, номер запису про інше речове право: 19522948 (а.с.194-195,199). Згідно умов договору оренди землі, укладеного між відповідачами по справі 15.03.2017 року, [PERSON], як орендодавець, надав, а ФГ «Абара Геннадій Анатолійович» в особі голови [PERSON]А, як орендар прийняв в строкове платне користування земельну ділянку площею 7,3797 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Степанівської сільської ради Устинівського району Кіровоградської області, кадастровий номер 3525888300:02:000:0210. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 212657 грн. (а.с.194). Відповідно до п.п.8, 9 договору оренди землі від 15.03.2017 року договір укладено на 7 років. Орендна плата вноситься орендарем у розмірі 8% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки в сумі 17\~018 грн. (а.с.194). Судом по справі також встановлено, що згідно акту надання послуг №101 від 04.08.2017 року, складеного за участі представника замовника ФГ «[PERSON]А.», з одного боку, та представника виконавця ТОВ «Інститут дослідження проблем оточуючого середовища України», з іншого боку, виконавцем були виконані роботи (надані послуги) щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) в кількості 19 шт. за ціною з ПДВ 1050,00 грн., а всього загальною вартістю 19950,00 грн. (а.с.134). Згідно платіжного доручення №157 від 04.08.2017 року ФГ «[PERSON]А.» сплатив на рахунок виконавця ТОВ «Інститут дослідження проблем оточуючого середовища України» (ІДПОСУ) 19950,00 грн., призначення платежу: за встановлення меж земельних ділянок згідно рахунку №246 від 04.08.2017 року (а.с.133). Зі змісту рахунку на оплату №246 від 04.08.2017 року вбачається, що покупцем товару у виді встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) є ФГ «Абара Геннадій Анатолійович» (а.с.135). Відповідно до наданого представником відповідача ФГ «Абара Геннадій Анатолійович» акту прийомки-передачі межових знаків на зберігання, складеного 22.01.2018 року в с.Степанівка представниками ТОВ «Інститут дослідження проблем оточуючого середовища України» інженерами-землевпорядниками [PERSON], [PERSON] та землекористувачем в особі голови ФГ «Абара Геннадій Анатолійович», межі земельної ділянки за кадастровим №3525888300:02:000:0210 площею 7,3797 га, закріплені в натурі (на місцевості) межовими знаками третього виду у кількості 5 шт.. Межові знаки предявлені та передані на зберігання ФГ «Абара Геннадій Анатолійович» (а.с.201). Відповідачем по справі [PERSON] належних доказів замовлення та оплати саме ним робіт щодо встановлення меж належної йому на праві власності земельної ділянки в натурі (на місцевості) суду надано не було. Судом по справі також встановлено, що згідно довідки Степанівської сільської ради Устинівського району Кіровоградської області №136/02-21/1 від 22.01.2018 року [PERSON] має земельну ділянку (пай) загальною площею 14,7698 га, яка знаходиться в оренді ФГ «[PERSON]А.» згідно договору оренди з 15.03.2017 року по 15.03.2024 року включно (а.с.66). Судом по справі також встановлено, що 01.02.2018 року заступник голови ФГ «Абара Геннадій Анатолійович» звернулася з письмовою заявою до Степанівської сільської ради Устинівського району Кіровоградської області щодо надання копії протоколу за участю посадових осіб сільської ради, яким було здійснено обстеження земельних ділянок, в тому числі і земельної ділянки, належної [PERSON] (а.с.129). Згідно відповіді Степанівської сільської ради Устинівського району Кіровоградської області №37/02-26/1 від 02.02.2018 року заяв від одноосібників територіальної громади, в тому числі [PERSON], по здійсненню обстеження земельних ділянок та складенню відповідних актів не надходило, земельні ділянки не обстежувались (а.с.130). Згідно повідомлення Устинівського відділення Новоукраїнської ОДПІ ГУ ДФС у Кіровоградській області за № 543/11-21-00-8 від 12.12.2017 року земельні ділянки, в тому числі і відповідача [PERSON], включені до податкових декларацій з єдиного податку четвертої групи за 2017 рік і ФГ «[PERSON]А.» сплачено єдиний податок 4-ої групи за І, ІІ та ІІІ квартали 2017 року (а.с.71). Згідно повідомлення Устинівського відділення Новоукраїнської ОДПІ ГУ ДФС у Кіровоградській області №65/10 від 23.01.2018 року земельна ділянка (пай) [PERSON] включена до податкових декларацій з єдиного податку 4-ої групи за 2017 рік та ФГ «Абара Геннадій Анатолійович» сплачено його в повному обсязі за І- ІV квартали 2017 року (а.с.89). Судом по справі також встановлено, що відповідно до акту на списання дизельного палива, використаного для обробітку (оранки) земельних ділянок по Степанівській сільській раді від 13.08.2017 року, в період часу з 07.08.2017 року по 13.08.2017 року було проведено оранку десяти земельних ділянок, в тому числі [PERSON] площею 7,3797 га, внаслідок чого було використано 1094 л. дизельного палива (а.с.132). Зі змісту відомостей №21 від 07.08.2017 року, №22 від 08.08.2017 року, №23 від 09.08.2017 року, №24 від 10.08.2017 року та №25 від 13.08.2017 року по ФГ «Абара Геннадій Анатолійович» вбачається видача дизельного пального в загальній кількості 1094 л. (а.с.136-140). Також представником відповідачів, після закриття підготовчого провадження та призначення справи до розгляду по суті 12.02.2018 року, через канцелярію суду з клопотанням про приєднання до матеріалів цивільної справи були подані письмові докази в належним чином засвідчених копіях, а саме: 1) додаткова угода про дострокове розірвання договору оренди землі від 16.02.2018 року, згідно умов якої відповідачі [PERSON] та ФГ «Абара Геннадій Анатолійович» за згодою сторін припинили дію договору оренди землі, укладеного між ними 15.03.2017 року та зареєстрованого 15.03.2017 року реєстратором Долинської міської ради за №19522948; 2) витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права, сформованого 26.02.2018 року, зі змісту якого вбачається проведення 22.02.2018 року державної реєстрації припинення іншого речового права права оренди земельної ділянки ФГ «Абара Геннадій Анатолійович» за номером запису: 19522948 (а.с.190,191). Відповідно до положень ч.8 ст.83 ЦПК України в судовому засіданні 28.02.2018 року судом визнана обгрунтованою неможливість подання представником відповідача ФГ «Абара Геннадій Анатолійович» вказаних письмових доказів у встановлений законом строк з причин, що не залежали від неї, оскільки згоди між відповідачами щодо розірвання укладеного між ними договору оренди землі було досягнуто вже після закриття підготовчого провадження та призначення справи до розгляду по суті, тобто після 12.02.2018 року. Відповідно до положень ч.ч.9, 10 ст.83 ЦПК України, приймаючи до уваги надання зазначених копій письмових доказів представнику позивача та відсутність в останньої заперечень проти задоволення клопотання представника відповідачів, ухвалою суду без виходу до нарадчої кімнати зазначені письмові докази прийняті судом до розгляду та приєднані до матеріалів цивільної справи (а.с.209). Щодо наданих представником позивача ТОВ «Агрофірма «[PERSON] степу» додаткових пояснень в письмовій формі в порядку ст.241 ЦПК України, з урахуванням надання їх копії представнику відповідачів та відсутність в останньої та відповідача заперечень проти приєднання їх до матеріалів цивільної справи, ухвалою суду без виходу до нарадчої кімнати зазначені додаткові пояснення приєднані до матеріалів цивільної справи (а.с.209). Виконуючи приписи ст.264 ЦПК України та даючи оцінку аргументам, наведеним учасниками судового процесу, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову, в тому числі вирішуючи питання про те, чи було порушено право позивача, за захистом якого він звернувся до суду, а також доказам, якими вони підтверджуються, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно зі ст.15 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. При цьому обєктом захисту є саме порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес, що повязане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково, викликане поведінкою іншої особи. За змістом ч.2 ст.16 ЦК України способами захисту цивільного права та інтересу, крім інших, можуть бути визнання права, визнання правочину недійсним, відновлення становища, яке існувало до порушення. На підставі викладеного, суд приходить до висновку про те, що звернення позивача по справі ТОВ «Агрофірма «[PERSON] степу» до суду з позовом про захист свого порушеного права на укладення договору оренди землі на новий строк, шляхом визнання недійсним договору оренди землі, укладеного між відповідачами, та поновлення укладеного між ним та відповідачем [PERSON] договору оренди землі, здійснено у конкретний спосіб, визначений ЦК України, та обумовлене невизнанням відповідачем [PERSON], як орендодавцем, переважного права позивача, як орендаря, передбаченого п.3.3 договору оренди землі від 20.10.2011 року, та ст.33 Закону України «Про оренду землі», внаслідок чого відповідачем було укладено договір оренди землі тієї самої земельної ділянки з іншим орендарем. Згідно положень ст.93 Земельного кодексу України (далі ЗК України)\~право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Відповідно до розяснень п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 06.11.2009 року «Про практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» угода може бути визнана недійсною лише з підстав і з наслідками, передбаченими законом. Відповідно до ч.1 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, пятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Ч.3 ст.215 ЦК України передбачено, що якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна зі сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). З огляду на викладене, зі змісту оспорюваного договору оренди землі від 15.03.2017 року, укладеного між [PERSON] та ФГ «Абара Геннадій Анатолійович», судом встановлено, що позивач ТОВ «Агрофірма «[PERSON] степу» не є стороною зазначеного договору. Разом з тим, позивач, як орендар тієї самої земельної ділянки, що є обєктом оренди по договору від 15.03.2017 року, має право на оспорювання цього договору, оскільки даний правочин, порушує його переважне право на використання спірної земельної ділянки. Вирішуючи позовну вимогу ТОВ «Агрофірма «[PERSON] степу» про визнання недійсним договору оренди землі, укладеного 15.03.2017 року між відповідачами [PERSON] та ФГ «Абара Геннадій Анатолійович», право оренди якого зареєстровано державним реєстратором Долинської міської ради Кіровоградської області 15.03.2017 року, номер запису про інше речове право: 19522948, суд приходить до наступного висновку. За змістом ст.ст.651, 653 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. У разі розірвання договору зобовязання сторін припиняються. У разі зміни або розірвання договору зобовязання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. Відповідно до ст.31 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. Відповідно до п.33 договору оренди землі, укладеного 15.03.2017 року між відповідачами [PERSON] та ФГ «Абара Геннадій Анатолійович», дія договору припиняється шляхом його розірвання, в тому числі, за взаємною згодою сторін (а.с.195). Згідно умов додаткової угоди про дострокове розірвання договору оренди землі від 16.02.2018 року, відповідачі по справі [PERSON] та ФГ «Абара Геннадій Анатолійович» за згодою сторін припинили дію договору оренди землі, укладеного між ними 15.03.2017 року та зареєстрованого 15.03.2017 року реєстратором Долинської міської ради за №19522948 (а.с.191). Як вбачається зі змісту витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права, сформованого 26.02.2018 року державним реєстратором Устинівської районної державної адміністрації Кіровоградської області, 22.02.2018 року була проведена державна реєстрація припинення іншого речового права права оренди земельної ділянки ФГ «Абара Геннадій Анатолійович», яке виникло на підставі договору оренди землі від 15.03.2017 року щодо земельної ділянки площею 7,3797 га, кадастровий номер 3525888300:02:000:0210 за номером запису: 19522948 (а.с.190). В судовому засіданні відповідач [PERSON] та представник відповідача ФГ «Абара Геннадій Анатолійович» підтвердили факт досягнення між відповідачем [PERSON], як орендодавцем, та ФГ «Абара Геннадій Анатолійович», як орендарем, згоди щодо укладення 16.02.2018 року додаткової угоди про дострокове розірвання договору оренди землі, укладеного між ними 15.03.2017 року. Відповідно до ч.1 ст.759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобовязується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Доказів того, що на виконання договору оренди землі від 15.03.2017 року відповідач [PERSON], як орендодавець, отримував орендну плату від ФГ «Абара Геннадій Анатолійович» суду надано не було. Згідно роз"яснень п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 06.11.2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» у разі якщо правочин ще не виконаний, він є таким, що не створює жодних юридичних наслідків (ч.1 ст.216 ЦК України). На підставі викладеного, з урахуванням встановлених у справі обставин, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовної вимоги ТОВ «Агрофірма «[PERSON] степу» про визнання недійсним договору оренди землі, укладеного між відповідачами 15.03.2017 року, оскільки спірний договір на момент розгляду справи по суті був розірваний у встановленому законом порядку та у зв"язку з цим не створює жодних юридичних наслідків, а тому визнання такого договору недійсним є неможливим, оскільки предмет спору відсутній (припинив існування). Щодо позовної вимоги ТОВ «Агрофірма «[PERSON] степу» про визнання поновленим договору оренди землі, укладеного 20 жовтня 2011 року між [PERSON] з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «[PERSON] степу» та [PERSON], зареєстрованого у відділі Держкомзему у Устинівському районі Кіровоградської області 07 березня 2012 року, запис в Державному реєстрі земель за №352580004001127, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч.2 ст.792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом. Згідно положень ст.2 Закону України «Про оренду землі» відносини, повязані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди. Відповідно до ч.4 ст.124 ЗК України передача в оренду земельних ділянок, які перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем. Згідно з ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обовязків. У відповідності до ч.1 ст.627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч.1 ст.628 ЦК України). Згідно зі ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. За загальним правилом, встановленим\~ст.31 Закону України «Про оренду землі», договір оренди землі припиняється в разі закінчення строку, на який його було укладено. Разом з тим, ст.33 Закону України «Про оренду землі» встановлено переважне право орендаря, який належно виконував обовязки відповідно до умов договору, на його поновлення після закінчення строку, на який було укладено договір. Зазначене переважне право орендарів на поновлення договору оренди поширюється на випадки, коли земля знову передається в оренду. Так, частинами 1-5 статті 33 Закону України «Про оренду землі» (в редакції, яка була чинною на час виникнення переважного права у орендаря) передбачено, що по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обовязки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк. Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобовязаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди. При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється. Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення. Відповідно до ч.6 ст.33 Закону України «Про оренду землі» у разі, якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі, такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. Таким чином, реалізація переважного права на поновлення договору оренди землі відповідно до положень ст.33 Закону України «Про оренду землі» можлива лише за умови дотримання встановленої цією нормою процедури та наявності волевиявлення сторін. Судом встановлено, що пунктами 3.2, 3.3 договору оренди землі від 20.10.2011 року, укладеного між відповідачем [PERSON] та позивачем ТОВ «Агрофірма «[PERSON] степу», визначені умови поновлення вказаного договору оренди землі. Так, п.3.2 вказаного договору передбачено, що якщо жодна із сторін протягом місяця після закінчення строку дії договору письмово не заявить про намір його припинити, договір автоматично продовжується на строк, передбачений п.3.1 договору, тобто на 5 років. Орендар, після закінчення строку дії договору, має переважне право на поновлення його дії на новий строк. В цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 10 днів до закінчення строку дії договору письмово повідомити орендодавця про свій намір продовжити дію договору (п.3.3 договору). Зазначені вище положення ст.33 Закону України «Про оренду землі» та п.п.3.2, 3.3 договору оренди землі від 20.10.2011 року узгоджуються із загальною нормою ч.1 ст.777 ЦК України, відповідно до якої законодавець закріпив переважне право наймача, який належно виконує свої обовязки за договором, на укладення договору на новий строк та передбачив певну процедуру здійснення цього права. Таким чином, права наймача, що встановлені ст.777 ЦК України, є переважними, тобто за своєю правовою природою вони є привілеями носія таких прав, який має перевагу на укладення відповідних договорів перед третіми особами. У випадку виявлення наміру у наймодавця на укладення нового договору найму, реалізація переважного права попереднього наймача можлива лише в разі, коли йому стане відомо про такий намір. Зазначені правові позиції висловлені в постановах Верховного Суду України\~від 12.10.2016 року у справі №6-1282цс16 та від 23.11.2016 року у справі №6-2540цс16, і відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України мають враховуватись судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин. Судом по справі встановлено, що 09.11.2016 року позивач ТОВ «Агрофірма «[PERSON] степу» з метою реалізації свого переважного права на поновлення договору оренди землі від 20.10.2011 року, тобто більш ніж за три місяця до закінчення строку його дії, що відповідає п.3.3 договору, направив відповідачу [PERSON] на адресу, вказаною ним в договорі оренди землі, лист-повідомлення про свій намір поновити договір оренди разом з проектом додаткової угоди, які були отримані відповідачем (а.с.7-10, 203-205). Факт отримання вказаного листа-повідомлення позивача з доданим до нього проектом додаткової угоди відповідачем [PERSON] не заперечувався. Під час судового розгляду представником відповідача [PERSON] зазначено про направлення позивачу 07.07.2016 року, 12.09.2016 року та повторно 29.11.2016 року листів-повідомлень щодо відсутності намірів у відповідача, як орендодавця, продовжувати орендні відносини з ТОВ «Агрофірма «[PERSON] степу» та надані відповідні поштові документи на підтвердження їх направлення останньому (а.с.85-87). Судом встановлено що згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, останнє було направлене 05.07.2016 року на адресу позивача ТОВ «Агрофірма «[PERSON] степу» та отримане 07.07.2016 року особою на прізвище «Гаврилюк» (а.с.86). Оригіналу або копії вказаного листа-повідомлення відповідачем [PERSON] та його представником суду надано не було. Представник позивача повідомив про відсутність у неї відповідного листа і доказів на підтвердження його отримання уповноваженою особою ТОВ "Агрофірма "[PERSON] степу". З огляду на ненадання учасниками справи вказаного вище листа повідомлення, суд позбавлений можливості дослідити його зміст та встановити відповідність відомостей, які згідно пояснень відповідача [PERSON] та його представника були зазначені в ньому, тим поясненням, які були ними дані під час судового розгляду, зокрема, щодо повідомлення відповідачем ТОВ «Агрофірма «[PERSON] степу» про небажання продовжувати орендні відносини. Судом по справі також встановлено, що 12.09.2016 року відповідачем [PERSON] було направлено позивачу ТОВ «Агрофірма «[PERSON] степу» лист-повідомлення, отриманий останнім 15.09.2016 року, що підтверджується відповідною поштовою документацією (а.с.87). Оригіналу або копії вказаного листа-повідомлення відповідача [PERSON] про його небажання продовжувати орендні відносини з позивачем ТОВ «Агрофірма «[PERSON] степу» із зазначенням підстав такого рішення, самим відповідачем та його представником суду надано не було. Згідно пояснень відповідача та його представника, даних в судовому засіданні, оригінал зазначеного листа-повідомлення, написаний власноручно відповідачем, був направлений позивачу і копії з нього не виготовлялись. Представник позивача у відповіді на відзив та в судовому засіданні визнав факт отримання ТОВ «Агрофірма «[PERSON] степу» 12.09.2016 року листа-повідомлення відповідача [PERSON], в якому останній зазначав про передачу позивачем його землі в суборенду без його повідомлення та відсутність у звязку з цим у нього намірів продовжувати оренді відносини з товариством і здійснювати власний обробіток земельної ділянки. Разом з тим зазначив, що позивач ніколи не передавав земельну ділянку відповідача в суборенду, а мала місце зміна керівника (директора) товариства. Після повідомлення вказаної обставини відповідачу, останній більше претензій до позивача не мав. При цьому зазначеного вище листа-повідомлення представником позивача для дослідження його змісту судом надано не було. Згідно пояснень представника позивача на даний час він не зберігся. З огляду на ненадання учасниками справи вказаного вище листа повідомлення, суд позбавлений можливості дослідити його зміст та встановити відповідність відомостей, які згідно пояснень представника позивача, відповідача [PERSON] та його представника були зазначені в ньому, тим поясненням, які були дані ними під час судового розгляду, зокрема, щодо підстав небажання відповідача [PERSON] продовжувати орендні відносини з ТОВ «Агрофірма «[PERSON] степу». Крім того, даючи оцінку вказаним обставинам, а саме: направлення відповідачем [PERSON] позивачу ТОВ «Агрофірма «[PERSON] степу» поштового відправлення від 05.07.2016 року та листа-повідомлення від 12.09.2016 року, суд зазначає про те, що вони мали місце до 09.11.2016 року, тобто до дати направлення позивачем відповідачу [PERSON] листа-повідомлення з проектом додаткової угоди відповідно до п.3.2 укладеного між ними договору оренди землі та ст.33 Закону України «Про оренду землі» і відповідно до закінчення строку дії договору оренди землі, а тому не створюють будь-яких прав та обовязків для сторін у розумінні ст.33 закону України «Про оренду землі», що відповідає правовому висновку, висловленому Верховним Судом України в постанові від 18.10.2017 року у справі №6-1634цс17, який згідно ч.4 ст.263 ЦПК України має враховуватись судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин. В судовому засіданні відповідачем [PERSON] та його представником підтверджено, а також вбачається із змісту копії листа-повідомлення від 29.11.2016 року, направленого на адресу позивача, що відповідач [PERSON] на лист-повідомлення (додаткову угоду) ТОВ «Агрофірма «[PERSON] степу» повідомляє директора товариства про закінчення 07 березня 2017 року терміну дії договору оренди земельної ділянки від 20.10.2012 року за №352580004001127 та відсутність у нього намірів продовжувати орендні відносини з позивачем по справі ТОВ «Агрофірма «[PERSON] степу», прохає не здійснювати обробіток земельної ділянки з метою безперешкодного повернення її власнику. При цьому відмова в продовженні орендних відносин з позивачем була обгрунтована необхідністю здійснення відповідачем, як власником земельної ділянки, дій щодо встановлення меж належної йому земельної ділянки в натурі (на місцевості) та здійснення власного обробітку (а.с.90). Даючи оцінку вказаному листу-повідомленню, суд приходить до наступного висновку. Стаття 33 Закону України «Про оренду землі» встановлює чітку процедуру, за умови дотримання якої можлива реалізація переважного права орендаря на поновлення договору оренди землі. Зокрема, орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобовязаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі, у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди (ч.ч.2, 3 ст.33 Закону). Відповідно до ч.4 ст.33 Закону України «Про оренду землі» при поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін, а у разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється. Відповідно до вимог ч.5 ст.33 Закону України орендодавець після отримання пропозиції орендаря поновити договір оренди землі та проекту додаткової угоди, у місячний строк має розглянути надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди і у випадку наявності у нього наміру в подальшому здавати земельну ділянку в оренду узгодити з орендарем істотні умови договору або висловити свої заперечення щодо його поновлення. З огляду на викладене, думка орендодавця з приводу поновлення договору оренди землі є обов'язковою і суттєвою для подальших взаємовідносин між сторонами договору, а питання щодо підтвердження факту отримання орендодавцем вказаного вище листа-повідомлення є суттєвим для вирішення спору про переважне право позивача на укладення договору оренди землі на новий строк. З урахуванням викладеного, відповідач [PERSON] після отримання пропозиції ТОВ «Агрофірма «[PERSON] степу» поновити договір оренди землі та проекту додаткової угоди, у місячний строк мав розглянути надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди і у випадку наявності у нього наміру в подальшому здавати земельну ділянку в оренду узгодити з орендарем істотні умови договору або висловити свої заперечення щодо його поновлення. Судом по справі встановлено, що підтверджено в судовому засіданні відповідачем [PERSON] та його представником, а також вбачається із змісту копії листа-повідомлення відповідача, направленого на адресу позивача, що відсутність у відповідача [PERSON] наміру продовжувати орендні відносини з позивачем по справі ТОВ «Агрофірма «[PERSON] степу», були обгрунтовані необхідністю здійснення ним, як власником земельної ділянки, дій щодо встановлення меж належної йому земельної ділянки в натурі (на місцевості) та здійснення власного обробітку. Таким чином, у наданому представником відповідача листі-повідомленні взагалі відсутні відомості про результати розгляду відповідачем [PERSON], як орендодавцем, істотних умов, запропонованих позивачем ТОВ «Агрофірма «[PERSON] степу» в проекті додаткової угоди до договору оренди землі від 20.10.2011 року, не повідомлено про його заперечення у поновленні договору у звязку із недосягненням згоди щодо орендної плати чи інших істотних умов договору, а тому, на думку суду, вказані обставини, підтверджують, що сторони не обговорювали предмет поновлення договору оренди землі в розумінні\~ст.33 Закону України «Про оренду землі»\~та відповідно до п.3.3 укладеного між ними договору оренди землі. При цьому суд приходить до висновку про безпідставність посилання представника відповідача на положення ст.ст.764, 777 ЦК України та ст.33 Закону України «Про оренду землі» при обґрунтуванні дотримання відповідачем [PERSON] порядку повідомлення позивача про відсутність у нього наміру продовжувати з ним орендні відносини на новий строк, виходячи з наступного. Відповідно до ст.764 ЦК України якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором. Згідно ч.1 ст.777 ЦК України умови договору найму на новий строк встановлюються за домовленістю сторін. У разі недосягнення домовленості щодо плати та інших умов договору переважне право наймача на укладення договору припиняється. За змістом ч.ч.4, 5 ст.33 Закону України «Про оренду землі» у разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється. Орендодавець у місячний строк розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору, і за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі. Таким чином, зазначені вище правові норми передбачають наявність або відсутність саме домовленості сторін щодо умов договору, в тому числі і істотних, яка в свою чергу передбачає повідомлення іншою стороною орендодавцем про свою згоду або заперечення саме щодо запропонованих орендарем умов. Натомість відповідачем було повідомлено про небажання продовжувати орендні відносини у звязку із закінченням строку дії договору та здійсненням власного обробітку землі. З огляду на викладене, у разі виявлення орендарем наміру реалізувати своє переважне право на поновлення договору оренди землі шляхом направлення відповідного листа-повідомлення з проектом додаткової угоди, починає діяти процедура, передбачена ст.33 Закону України «Про оренду землі», дотримання обовязкових умов якої сторонами договору є необхідним при вирішенні питання про наявність чи відсутність підстав для поновлення договору оренди землі з орендарем чи визнання поведінки орендодавця недобросовісною. Оскільки сторонами договору оренди землі від 20.10.2011 року дійсно не узгоджувались нові істотні умови договору у звязку з відсутністю будь-яких повідомлень з цього приводу відповідача [PERSON], суд приходить до висновку про безпідставність посилання представника відповідача про недосягнення домовленостей між позивачем та відповідачем, як сторонами договору оренди землі, в розумінні ст.33 Закону України «Про оренду землі» з урахуванням повідомлення відповідачем [PERSON] позивача ТОВ «Агрофірма «[PERSON] степу» лише про його небажання продовжувати з товариством орендні відносини із зазначенням відповідних підстав. Крім того, з урахуванням характеру спірних правовідносин, важливим є також зясування питання про те, з якою саме метою використовувалась земельна ділянка, належна на праві власності відповідачу [PERSON], що є предметом договору оренди землі від 20.10.2011 року, після закінчення строку його дії. Як вбачається з матеріалів справи, що було підтверджено відповідачем та його представником в судовому засіданні, відповідач по справі [PERSON] не використовує на даний час та не використовував належну йому на праві власності земельну ділянку (кадастровий номер 3525888300:02:000:0210) для власного обробітку землі після закінчення строку дії договору оренди землі від 20.10.2011 року, укладеного з позивачем ТОВ «Агрофірма «[PERSON] степу», зокрема, після 07.03.2017 року, а також не вчиняв особисто, як власник земельної ділянки, дій щодо встановлення меж належної йому земельної ділянки в натурі (на місцевості), про що свідчать укладення ним в подальшому 15.03.2017 року договору оренди землі вказаної земельної ділянки з іншим орендарем ФГ «Абара Геннадій Анатолійович» та замовлення саме останнім у ТОВ «Інститут дослідження проблем оточуючого середовища України» виконання робіт із встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та проведення їх оплати 04.08.2017 року, після чого 22.01.2018 року був складений акт прийомки-передачі межових знаків на зберігання землекористувачу ФГ «Абара Геннадій Анатолійович», а не відповідачу [PERSON], як власнику земельної ділянки. Доказів на підтвердження здійснення відповідачем по справі [PERSON] власного обробітку належної йому на праві власності земельної ділянки (кадастровий номер 3525888300:02:000:0210) та вчинення ним особисто дій, спрямованих на встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), останнім суду надано не було. Крім того, зі змісту направленого позивачу листа-повідомлення [PERSON] від 29.11.2016 року про відсутність у нього наміру продовжувати з ТОВ «Агрофірма «[PERSON] степу» орендні відносини, судом встановлено, що відповідач, як орендодавець, не повідомляв позивача про свій намір укласти договір оренди з іншим орендарем та в подальшому також не вчиняв дій, спрямованих на таке повідомлення. Належних доказів на спростування зазначеної обставини відповідач та його представник суду не надали. Разом з тим, після закінчення строку дії договору оренди землі, укладеного між відповідачем [PERSON] з ТОВ «Агрофірма «[PERSON] степу» 20.10.2011 року, відповідач уклав договір оренди землі з ФГ «Абара Геннадій Анатолійович». Таким чином, виходячи з положень ст.11 ЦК України, ст.2 Закону України «Про оренду землі», відповідно до яких права і обовязки сторін виникають з актів цивільного законодавства й укладеного договору, та ч.6 ст.33 Закону України «Про оренду землі», направлення відповідачем [PERSON] до закінчення строку дії договору оренди, укладеного з позивачем ТОВ «Агрофірма «[PERSON] степу» листа-повідомлення про відсутність у нього, як власника земельної ділянки, наміру продовжувати орендні відносини у зв"язку із закінченням дії договору, не створює будь-яких прав та обовязків для сторін у розумінні статті 33 Закону України «Про оренду землі». Вказаний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 18 жовтня 2017 року у справі №6-1634цс17 та відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України має враховуватись судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин. Крім того, відповідно до правової позиції, висловленої в постанові Верховного Суду України від 25.02.2015 року у справі №6-219цс14, аналіз правових норм ст.33 Закону України «Про оренду землі» дає підстави для висновку про те, що порушення переважного права орендаря, яке підлягає захисту відповідно до ст.3 ЦК України, матиме місце при укладенні договору оренди: - із новим орендарем при отриманні письмового повідомлення попереднього орендаря про намір реалізувати переважне право; - у випадку недосягнення згоди щодо плати за новим договором та інших умов договору з іншим наймачем на більш сприятливих умовах та укладення з ним договору, на тих самих умовах, які запропоновані попереднім наймачем при реалізації переважного права; - укладення договору з новим орендарем за умови, що підставою відмови попередньому орендарю у поновленні договору оренди було повідомлення орендодавця про необхідність використовувати обєкт оренди для власних потреб. З огляду на викладене, виходячи з приписів ч.4 ст.33 Закону України «Про оренду землі» орендодавець втрачає переважне право на укладення договору оренди землі на новий строк лише у випадках, коли між ним і орендодавцем не досягнуто домовленості щодо істотних умов договору або коли власник землі в подальшому використовує земельну ділянку особисто, тобто не передає її в оренду. Натомість, судом при розгляді справи встановлено, що відповідач [PERSON] не намагався узгодити з позивачем умови укладення додаткової угоди до договору оренди землі, оскільки не звертався до позивача ТОВ «Агрофірма «[PERSON] степу», як орендаря, з пропозиціями щодо істотних умов договору і не вказав, які саме умови укладеного між ними договору оренди землі від 20.10.2011 року його не влаштовують; неправдиво зазначив про те, що має намір здійснювати власний обробіток землі та попередньо не повідомив позивача про свій намір укласти договір оренди з новим орендарем, проте знову передав земельну ділянку в оренду іншому орендарю ФГ «Абара Геннадій Анатолійович» після закінчення строку дії укладеного з ТОВ «Агрофірма «[PERSON] степу» договору, що свідчить про порушення відповідачем [PERSON], як власником землі, вимог, встановлених\~ст.777 ЦК України\~та\~ст.33 Закону України «Про оренду землі». Подібна поведінка орендодавця, на думку суду, є недобросовісною відносно попереднього орендаря ТОВ «Агрофірма «[PERSON] степу», оскільки останній неправомірно позбавляється належного йому переважного права оренди. При цьому суд звертає увагу на те, що на час направлення листа-повідомлення про закінчення строку дії договору оренди земельної ділянки та відсутність намірів відповідача [PERSON] продовжувати орендні відносини з позивачем ТОВ «Агрофірма «[PERSON] степу», вже діяли норми ст.33 Закону України «Про оренду землі», якими встановлюється інший порядок узгодження питання щодо поновлення договору оренди землі, ніж вказано в п.п.12.2 укладеного між сторонами договору оренди землі від 20.10.2011 року, на який посилається представник відповідача. Відповідно до правових позицій, висловлених в постановах Верховного Суду України\~від 12 жовтня 2016 року у справі №6-1282цс16 та від 23 листопада 2016 року у справі №6-2540цс16, а також в постанові від 06 вересня 2017 року у справі №6-2539цс16 за відсутності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі з попереднім добросовісним орендарем та за відсутності попереднього повідомлення останнього щодо наміру укладення нового договору оренди з новим орендарем, право особи на реалізацію свого переважного права, що передбачено ст.777 ЦК України та ст.33 Закону України «Про оренду землі», буде порушено, а така поведінка орендодавця відносно попереднього орендаря буде недобросовісною. Таким чином, суд приходить до висновку про те, що така поведінка відповідача [PERSON], як орендодавця, щодо не повідомлення позивача про свій намір знову передати земельну ділянку в оренду, після закінчення строку дії договору оренди землі, укладеного між ним та ТОВ «Агрофірма «[PERSON] степу» 20.10.2011 року, та укладення договору оренди землі з іншим орендарем - ФГ «Абара Геннадій Анатолійович», є відносно попереднього орендаря позивача по справі ТОВ «Агрофірма «[PERSON] степу» недобросовісною, оскільки останній був позбавлений в процесі виявлення наміру відповідача [PERSON] на укладення нового договору оренди землі врахувати наміри орендодавця та запропонувати свої умови договору з урахуванням отриманих власником землі пропозицій від інших орендарів. Разом з тим, для поновлення договору оренди землі з підстави, передбаченої ч.6 ст.33 Закону України «Про оренду землі», необхідна наявність таких юридичних фактів: орендар належно виконує свої обов'язки за договором оренди; до закінчення строку дії договору він повідомив орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом на укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди, продовжує користуватись виділеною земельною ділянкою; орендодавець письмово не повідомив орендаря про відмову в поновленні договору оренди. Вказана правова позиція, викладена в постановах Верховного Суду України від 13.04.2016 року у справі №6-2027цс15 та від 23.03.2016 року у справі 6-146цс16, а також відповідає висновку, викладеному у постанові Верховного Суду від 18.01.2018 року у справі №702/624/15-ц і відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України має враховуватись судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин. З огляду на викладене, судом по справі встановлено, що позивач належно виконував свої обов"язки за договором оренди землі, зокрема, щодо виплати відповідачу, як орендодавцю, орендної плати; до закінчення строку дії договору 07.03.2017 року, завчасно, відповідно до п.3.3 договору оренди землі та ч.2 ст.33 Закону України «Про оренду землі» вчинив дії, спрямовані на реалізацію свого переважного права на укладення договору оренди землі на новий строк; після закінчення строку дії договору оренди землі від 20.10.2011 року позивач не повернув відповідачу, як орендодавцю, земельну ділянку, а продовжував користуватись нею для здійснення господарської діяльності, що підтверджується: актами обстеження земельної ділянки від 03.03.2017 року та від 10.07.2017 року, відповідно до яких земельна ділянка [PERSON] була засіяна озимим ячменем, і збір врожаю проводився позивачем у липні 2017 року (а.с.102-104); актами на списання засобів захисту рослин та мінеральних добрив за травень 2017 року (а.с.155, 156); шляховими листами трактора № 407 від 10.07.2017 року, № 152 від 05.05.2017 року, №190 від 29.05.2017 року (а.с.149-154). При цьому надані представником відповідачів докази на підтвердження використання ФГ «Абара Геннадій Анатолійович» земельної ділянки площею 7,3797 га (кадастровий номер 3525888300:02:000:0210), належної на праві власності відповідачу [PERSON], не спростовують доводів позивача ТОВ «Агрофірма «[PERSON] степу» про використання саме ним вказаної земельної ділянки протягом місяця після закінчення строку дії договору оренди землі від 20.10.2011 року, укладеного між ним та відповідачем [PERSON] та в подальшому. Так, наданий представником відповідача примірник акту прийомки-передачі межових знаків на зберігання, складений 22.01.2018 року (а.с.201), підтверджує лише те, що межі земельної ділянки за кадастровим №3525888300:02:000:0210 площею 7,3797 га, наданої користувачу земельної ділянки ФГ «Абара Геннадій Анатолійович» для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, були закріплені в натурі (на місцевості) межовими знаками третього виду у кількості 5 шт., предявлені та передані на зберігання ФГ «Абара Геннадій Анатолійович», що не спростовує факту використання позивачем земельної ділянки відповідача після закінчення строку дії укладеного між ними договору. Зі змісту довідки Степанівської сільської ради Устинівського району Кіровоградської області, виданої 22.01.2017 року, вбачається перебування земельної ділянки [PERSON] в оренді ФГ «Абара Геннадій Анатолійович» на підставі договору оренди із зазначенням дати його укладення та закінчення строку дії, однак в ній відсутні відомості про дії, вчинені фермерським господарством щодо використання, зокрема, обробітку земельної ділянки відповідача (а.с.66). Згідно акту на списання дизельного палива, використаного для обробітку (оранки) земельних ділянок по Степанівській сільській раді, складеного 13.08.2017 року за участі голови ФГ «Абара Геннадій Анатолійович» та керівника сільськогосподарської дільниці, в період часу з 07.08.2017 року по 13.08.2017 року було проведено оранку десяти земельних ділянок площею 50,6280 га, в тому числі і земельної ділянки [PERSON] (а.с.132). Вказаний акт та додані до нього відомості про видачу дизельного пального також не спростовують факт перебування земельної ділянки [PERSON] у користуванні позивача після закінчення строку дії договору від 20.10.2011 року, оскільки як із самого акту, складеного лише 13.08.2017 року, тобто через пять місяців після закінчення строку дії договору оренди земельної ділянки від 20.10.2011 року, так і відомостей до нього, не вбачається, що новий орендар ФГ «Абара Геннадій Анатолійович» здійснював обробіток земельної ділянки відповідача [PERSON] до цього часу, що було підтверджено в судовому засіданні і свідком [PERSON] - керівником сільськогосподарського підрозділу ФГ "Абара Геннадій Анатолійович", який суду показав, що оранка земельної ділянки відповідача [PERSON] здійснювалась працівниками відповідача ФГ "Абара Геннадій Анатолійович" 12 серпня 2017 року. Також, даючи оцінку твердженню представника відповідачів про те, що акт обстеження земельної ділянки відповідача [PERSON] від 10.07.2017 року (а.с.104), згідно якого станом на вказану дату на земельній ділянці працює сільськогосподарська техніка та працівники ТОВ «Агрофірма «[PERSON] степу», які здійснюють збір врожаю озимого ячменю, не є належним доказом, оскільки з письмової відповіді сільського голови Степанівської сільської ради Устинівського району Кіровоградської області від 02.02.2018 року вбачається, що до сільської ради не надходило заяв від одноосібників територіальної громади, в тому числі і від [PERSON] по здійсненню обстеження земельних ділянок та складенню відповідних актів і земельні ділянки не обстежувались, суд приходить до висновку про його безпідставність з огляду на наступне. Зі змісту письмової заяви представника відповідача ФГ «Абара Геннадій Анатолійович» - [PERSON], з якою остання звернулась до Степанівської сільської ради Устинівського району 01.02.2018 року вбачається, що прохання заявника надати копії протоколу за участю посадових осіб сільської ради, яким було здійснено обстеження земельних ділянок, в тому числі і земельної ділянки, належної [PERSON] (а.с.129). Згідно відповіді Степанівської сільської ради Устинівського району Кіровоградської області №37/02-26/1 від 02.02.2018 року заяв від одноосібників територіальної громади, в тому числі [PERSON], по здійсненню обстеження земельних ділянок та складенню відповідних актів не надходило, земельні ділянки не обстежувались (а.с.130). Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON], яка працює землевпорядником Степанівської сільської ради Устинівського району Кіровоградської області, та безпосередньо приймала участь в обстеженні земельної ділянки, належної відповідачу по справі [PERSON], за результатами якого було складено акт від 10.07.2017 року, суду показала, що дійсно дане обстеження земельної ділянки мало місце, і те, яка саме земельна ділянка обстежувалась визначалось згідно карти-схеми земельних ділянок та технічних звітів. Також показала, що обстеження земельної ділянки проводилось за зверненням представника ТОВ «Агрофірма «[PERSON] степу», а одноосібники, в тому числі, і [PERSON] з такою заявою до сільської ради не зверталися. Таким чином, приймаючи до уваги показання свідка [PERSON],дослідивши зміст заяви, з якою представник відповідача звернулась до Степанівської сільської ради, та наданої на неї відповіді, суд приходить до висновку про те, що остання не спростовує належність та допустимість акту від 10.07.2017 року, як письмового доказу, оскільки в ньому не вказано, що він складений саме за заявою власника земельної ділянки [PERSON]; заява представника відповідача, а як наслідок, і відповідь на неї не містить посилання на дату чи період часу, за який представник відповідача хоче отримати вказану інформацію, тобто коли саме мало місце обстеження земельної ділянки, а тому, з урахуванням того, що у відповіді сільського голови від 02.02.2018 року не міститься посилання на те, що саме 10.07.2017 року обстеження земельної ділянки не проводилось, вказане вище твердження представника відповідачів суд не приймає до уваги. Крім того, як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов п.6.2 договору оренди землі від 20.10.2011 року щодо передачі обєкта оренди орендарю, сторонами по справі ТОВ «Агрофірма «[PERSON] степу» та [PERSON] був складений акт прийому-передачі земельної ділянки в оренду від 07.03.2012 року (а.с.147), що підтверджується їх підписами. Натомість під час судового розгляду сторонами по справі не було надано суду доказів зворотної передачі земельної ділянки площею 7,38 га за №240 від орендаря орендодавцю [PERSON], як це передбачено п.6.4 зазначеного договору. При цьому суд не приймає до уваги посилання представника відповідачів [PERSON] та ФГ «Абара Геннадій Анатолійович» про відсутність обовязку сторін складати акт прийому-передачі земельної ділянки у звязку із змінами в законодавстві, згідно яких такий порядок передачі землі на даний час не передбачається, оскільки ст.17 Закону України «Про оренду землі», яка передбачає передачу обєкта оренди, встановлює, що обєкт за договором оренди землі вважається переданим орендодавцем орендареві з моменту державної реєстрації права оренди, якщо інше не встановлено законом, тобто охоплює випадок передачі земельної ділянки орендодавцем орендарю. Разом з тим, норма ст.34 Закону України «Про оренду землі» передбачає, що у разі припинення або розірвання договору оренди землі орендар зобовязаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором. Відповідно до п.6.4 договору оренди землі від 20.10.2011 року повернення обєкта оренди орендодавцю здійснюється в такому ж порядку, як і його передача в оренду. Згідно п.п.6.1, 6.2 вказаного договору обєкт оренди передається в оренду без розроблення проекту відведення. Передача обєкта оренди орендарю здійснюється за актом прийому-передачі. Таким чином, у разі закінчення строку дії договору оренди землі від 20.10.2011 року, належна відповідачу [PERSON] земельна ділянка повинна була бути переданою останньому в порядку, передбаченому умовами договору, однак доказів такої передачі відповідачем по справі [PERSON] суду не надано, як і не надано доказів звернення його до позивача ТОВ «Агрофірма «[PERSON] степу» з відповідними заявами про дотримання передбачених договором умов у разі його заперечення проти продовження дії укладеного між ними договору оренди землі. Відповідно до змісту ч.6\~ст.33 Закону України «Про оренду землі»\~відповідач [PERSON] міг заперечувати проти подальшого використання земельної ділянки орендарем та поновлення договору лише протягом одного місяця після спливу строку договору. Натомість судом по справі також встановлено, що відповідач [PERSON] протягом одного місяця після закінчення строку дії договору оренди землі, укладеного з ТОВ «Агрофірма «[PERSON] степу», тобто до 07.04.2017 року, не повідомив позивача, як орендаря, про наявні у нього, як власника, заперечення щодо продовження використання позивачем належної йому земельної ділянки і більш того, після укладення договору оренди землі з ФГ «Абара Геннадій Анатолійович», отримав оренду плату від позивача ТОВ «Агрофірма [PERSON] степу» за 2017 рік, що підтверджується видатковим касовим ордером від 04.04.2017 року та не заперечується відповідачем [PERSON], не повідомивши позивача про укладення ним договору оренди землі з іншим орендарем та проведення державної реєстрації його речового права. При цьому суд не приймає до уваги твердження представника відповідача [PERSON] про те, що позивачу було відомо про намір останнього передати після закінчення строку дії договору оренди землі від 20.10.2011 року належну йому на праві власності земельну ділянку в оренду іншому орендареві відповідачу ФГ «[PERSON]А.», оскільки вказана обставина не була підтверджена відповідачами належними письмовими доказами, а показання свідка, викликаного судом для зясування даної обставини, її не підтвердили. Так, допитана в судовому засіданні свідок [PERSON], яка працює заступником головного бухгалтера в ТОВ «Агрофірма «[PERSON] степу», та яку було викликано за заявою представника відповідачів на підтвердження обізнаності позивача про намір відповідача [PERSON] укласти договір оренди землі з новим орендарем ФГ «Абара Геннадій Анатолійович», заперечила дану обставину та показала суду, що відповідач [PERSON] особисто отримав орендну плату за 2017 рік та не повідомляв про намір укласти договір оренди з іншим орендарем, а лише зазначив про те, що буде здійснювати обробіток землі самостійно, як одноосібник. Жодних претензій відповідач [PERSON] протягом користування позивачем належною йому земельною ділянкою не висловлював. Крім того, даючи оцінку аргументам сторін по справі, суд не приймає до уваги при вирішенні спору твердження представника позивача про те, що ТОВ «Агрофірма [PERSON] степу» не отримувало від відповідача [PERSON] надісланого ним листа-повідомлення у відповідь на лист-повідомлення позивача з проектом додаткової угоди, і підпис про отримання вказаного листа на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення належить не особі, уповноваженій на отримання поштової кореспонденції товариства, а саме: інспектору відділу кадрів [PERSON], що було підтверджено останньою і в судовому засіданні, оскільки дана обставина не має правового значення при вирішенні спору. В даному випадку правове значення має направлення і зміст відповідного листа-повідомлення відповідача [PERSON], та його переконаність в тому, що позивач його отримав, оскільки вказане було підтверджено рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, доставленого на юридичну адресу ТОВ «Агрофірма «[PERSON] степу», а тому питання про те ким саме та за яких обставин виконаний підпис про одержання листа відповідача [PERSON] не впливають на його волевиявлення та не змінюють самого факту направлення такого повідомлення і його змісту. З урахуванням того, що після закінчення строку дії договору оренди від 20.10.2011 року позивач продовжував використовувати земельну ділянку, а орендодавець протягом місяця, тобто в період до 07.04.2017 року не направив йому лист-повідомлення про заперечення у поновленні договору, такий договір вважається поновленим відповідно до ч.6\~ст.33 Закону України «Про оренду землі». Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Таким чином, на підставі викладеного, судом встановлено, що ТОВ «Агрофірма «[PERSON] степу» згідно з вимогами ст.33 Закону України «Про оренду землі», є добросовісним орендарем, який: з метою скористатися своїм переважним правом на укладення договору оренди, завчасно, з дотриманням вимог п.п.3.3 договору та ст.33 Закону України «Про оренду землі» направив відповідачу на адресу, зазначену в договорі оренди землі, лист-повідомлення з пропозицією поновлення договору оренди, до якого було додано проект додаткової угоди; протягом дії строку договору оренди земельної ділянки, належної на праві власності відповідачу [PERSON] та після закінчення строку дії такого, тобто після 07 березня 2017 року, належним чином та відповідно до умов укладеного між сторонами договору, виконував свої обовязки орендаря, використовував земельну ділянку за призначенням у власних інтересах, за що сплачував відповідачу орендну плату. Натомість відповідач по справі [PERSON], повідомивши ТОВ «Агрофірма «[PERSON] степу», як орендаря, який належним чином виконував умови договору оренди, про відсутність у нього наміру продовжувати орендні відносини з товариством, мотивуючи своє рішення бажанням здійснювати власний обробіток землі, уклав договір оренди належної йому земельної ділянки з іншим орендарем - ФГ «Абара Геннадій Анатолійович», що свідчить про недобросовісну поведінку відповідача [PERSON], як орендодавця по відношенню до попереднього орендаря позивача по справі ТОВ «Агрофірма «[PERSON] степу», якому не було відомо про намір відповідача, як орендодавця, укласти новий договір оренди з іншим орендарем, внаслідок чого позивач був позбавлений можливості реалізувати своє переважне право, як попередній наймач (орендар). З огляду на викладене, з урахуванням того, що розірвання укладеного між відповідачами по справі договору оренди землі не мало наслідком повного відновлення прав позивача ТОВ «Агрофірма «[PERSON] степу», оскільки відповідачі не визнають право позивача на поновлення договору оренди землі від 20.10.2011 року, суд приходить до висновку про те, що порушене переважне право позивача, як орендаря, підлягає судовому захисту відповідно до ст.3 ЦК України шляхом визнання договору оренди землі від 20.10.2011 року, укладеного між позивачем ТОВ «Агрофірма «[PERSON] степу» та відповідачем [PERSON], - поновленим, а тому позовні вимоги в цій частині підлягають до задоволення. Такий спосіб захисту порушеного права відповідає п.п.1, 3 ч.2\~ст.16 ЦК України. При цьому суд не приймає до уваги доводи представника відповідача [PERSON] про необхідність врахування судом при вирішенні спору свободи договору та того, що укладення договору оренди земельної ділянки здійснюється за згодою орендодавця, оскільки вони, з урахуванням встановлених судом обставин справи, є безпідставними з огляду на наступне. Свобода договору полягає у вільному волевиявленні осіб на вступ у договірні відносини. Після укладення договору, саме договір виступає засобом регулювання поведінки сторін у цивільних правовідносинах. Свобода договору не є абсолютною, вона існує в рамках нормативно-правових актів, звичаїв ділового обороту, а дії сторін договору мають ґрунтуватися на засадах розумності, добросовісності та\~справедливості. Таким чином, з урахуванням викладеного, відповідач по справі [PERSON], як власник землі і орендодавець,\~повинен був дотримуватись умов укладеного між ним і ТОВ «Агрофірма «[PERSON] степу» договору оренди землі та положень\~ст.33 Закону України «Про оренду землі»\~і не укладати договір оренди землі з ФГ «Абара Геннадій Анатолійович» до припинення правовідносин з попереднім орендарем за договором оренди землі від 20.10.2011 року у встановленому законом порядку. При цьому судом також не приймається до уваги, як таке, що не грунтується на законі, твердження відповідача [PERSON] та його представника про те, що позовні вимоги про поновлення договору оренди землі, укладеного відповідачем з позивачем ТОВ «Агрофірма «[PERSON] степу» 20.10.2011 року, та визнання недійсним договору оренди землі, укладеного відповідачем з ФГ «Абара Геннадій Анатолійович» 15.03.2017 року, є безпідставними, оскільки чинним законодавством закріплено принцип непорушності права приватної власності і власник вправі розпоряджатись належним йому майном на власний розсуд, виходячи з того, що предметом позову є переважне право орендаря земельної ділянки та дотримання процедури здійснення цього права відповідно до положень ст.777 ЦК України та ст.33 Закону України «Про оренду землі», а не питання дотримання чи порушення прав власника землі. Крім того, укладаючи договір оренди землі, власник повинен усвідомлювати всі можливі правові наслідки його укладення, які передбачені законом, а також розуміти, що орендар має право на захист свого права, в тому числі від порушень з боку орендодавця - власника землі. Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судом було відмовлено в задоволенні однієї позовної вимоги немайнового характеру ТОВ «Агрофірма «[PERSON] степу» про визнання недійсним договору оренди землі, укладеного 15.03.2017 року між [PERSON] та ФГ «Абара Геннадій Анатолійович» і задоволено одну позовну вимогу немайнового характеру про поновлення договору оренди землі, укладеного 20.10.2011 року між ТОВ «Агрофірма «[PERSON] степу» та відповідачем [PERSON], за кожну з яких позивачем було сплачено судовий збір за ставкою 1600 грн. 00 коп.. З огляду на викладене, на користь позивача по справі ТОВ «Агрофірма «[PERSON] степу» підлягають стягненню кошти по сплаті судового збору в розмірі 1600 грн.00 коп., які були сплачені позивачем при подачі ним позову до суду та підтверджені належними письмовими доказами по справі, а саме: 800 грн. 00 коп. з відповідача [PERSON] та 800 грн. 00 коп. з відповідача ФГ «Абара Геннадій Анатолійович», оскільки солідарне стягнення судових витрат чинним законодавством не передбачено.

Outcome: dismissed