Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-07 00:00:00

Позивач ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з зазначеною позовною заявою до відповідачки [PERSON]., що діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітніх дітей: [PERSON], [PERSON], [PERSON], третя особа Орган опіки та піклування виконавчого комітету Красноармійської міської ради про виселення та зняття з реєстраційного обліку (після уточнення а.с.152-153). В обґрунтування позову зазначив, що 15.02.2006р. між ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачкою [PERSON] було укладено кредитний договір №001БОКО1000015, відповідно до п.1.1.7 якого, Банк зобов'язався надати Відповідачу кредит у вигляді кредитної лінії у розмірі 114635,00грн. строком до 15.02.2021р., а Відповідач зобов'язався повернути кредит ті сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановленому кредитним договором. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 16.02.2006р. ПАТ КБ ПРИВАТБАНК» і Відповідач [PERSON] уклали договір іпотеки(надалі - договір іпотеки), згідно з п.7 якого відповідачка [PERSON] надала в іпотеку нерухоме майно, а саме квартиру загальною площею 65,8кв.м, житловою - 38,7кв.м., яка розташована за адресою: [ADDRESS], яка належить їй на праві власності на підставі договору купівлі-продажу. Свої зобов"язання за кредитним договором ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" виконав в повному обсязі, надавши відповідачці кредит в розмірі, передбаченому умовами кредитному договору, але відповідачка не надала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками та комісією, а також іншими витратами відповідно до умов договору. Таким чином, у порушення зазначених норм закону та умов договору, відповідачка зобов"язана за кредитним договором не виконала. Рішенням суду від 26 квітня 2012р. звернуто стягнення на предмет іпотеки, а саме квартиру за адресою: [ADDRESS] шляхом продажу вказаного предмета іпотеки ПАТ КБ "ПриватБанк". Після прийняття рішення про звернення стягнення на передану в іпотеку квартиру, згідно ст.40 ЗУ "Про іпотеку", ст.109 ЖК України, всі мешканці зобов"язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільняють житловий будинок або житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. Оскільки на вимогу позивача відповідачка не звільнила квартиру, що є предметом іпотеки, та не знялася з реєстраційного обліку і не зняла з реєстрації за вказаною адресою своїх дітей, позивач вважає, що вони підлягають виселенню з квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] в судовому порядку зі зняттям з реєстраційного обліку за вказаною адресою, так як наявність осіб, зареєстрованих в квартирі, на яку звернуто стягнення, негативно відобразиться на її ціні, а також є перешкодою до реалізації цього предмета іпотеки. Також, договором іпотеки, укладеним між відповідачем та позивачем, передбачене право іпотекодавця на реєстрацію у предметі іпотеки інших осіб лише при умові отримання від іпотекодержателя письмової згоди на такі дії. Враховуючи той факт, що іпотекодержатель не надавав своєї згоди на відповідну реєстраціюдітей відповідачки за адресою предмету іпотеки, позивач вважає, що реєстрація осіб у предметі іпотеки є порушенням умов цивільно-правового договору та статті 629 ЦК України і зняття таких осіб з реєстраційного обліком є захистом прав іпотекодержателеята повинне відуватись на підставі рішення суду. Враховуючи викладене, позивач просить суд виселити відповідачку [PERSON] та її неповнолітніх дітей, які зареєстровані у житловому будинку(предмет іпотеки), розташованому за адресою: [ADDRESS], а саме [PERSON], [INFO].народження, [PERSON], [INFO].народження, [PERSON], [INFO], зі зняттям їх з реєстраційного обліку у територіальному органі державної міграційної служби України, до повноважень якого входять питання громадянства, міграції та реєстрації фізичних осіб, компетенція якого територіально поширюється на адресу зазначеної квартири. Стягнути з відповідачки судовий збір, сплачений при поданні позову в розмірі 229,40грн. Представник позивача ПАТ КБ «ПриватБанк» - в судовому засіданні повністю підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнала та суду пояснила, що їй відомо про рішення Красноармійського міськрайонного суду від 26 квітня 2012р., яким було звернуто стягнення на предмет іпотеки, а саме квартиру за адресою [ADDRESS], шляхом продажу вказаного предмета іпотеки ПАТ КБ "ПриватБанк", але вона не бажає виселятись з зазначеної квартири, оскільки їй нема де жити. У її батьків є будинок, розташований за адресою: [ADDRESS], де вона була зареєстрована та проживала до придбання спірної квартири, але там проживає її брат зі своєю сім"єю і вона не може там зареєструватисью Її новий чоловік [PERSON] також не має свого житла, знімає житло в м.Донецьку, а зареєстрований в будинку своїх батьків в м.Красноармійську по [ADDRESS] Своїх дітей, в т.ч. [PERSON], [INFO], вона зареєструвала в спірній квартирі без дозволу позивача ПАТ КБ "ПриватБанк", оскільки діти мають бути зареєстровані за місцем проживання батьків. Просить суд відстрочити її виселення з квартири на невизначений строк. Представник 3-ї особи - Органу опіки та піклування виконкому Красноармійської міської ради підтримала вимоги позивача в частині зняття з реєстраційного обліку відповідачки та її дітей, щодо вимог про виселення відповідачки та її дітей просила суд відстрочити виселення. Суд, дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити з таких підстав. Із матеріалів справи вбачається, що Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» та [PERSON] 15.02.2006р. уклали кредитний договір № DO1FCК01000015. Відповідно до п.1.1. кредитного договору Банк зобов'язався надати Відповідачу кредит у вигляді кредитної лінії у розмірі 114635,00грн. строком до 15.02.2021р., а Відповідач зобов'язалась повернути кредит і сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку встановлених кредитним договором.) Для забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» і Відповідач 16.02.2006 р. уклали договір іпотеки № DO1FCК01000015. Згідно з п. 7 договору іпотеки Відповідач надав в іпотеку нерухоме майно, а саме: квартиру загальною площею 65.80кв.м., житловою площею 38.70кв.м, що розташована за адресою: [ADDRESS]. та належить відповідачці на праві власності на підставі Договору купівлі-продажу. Свої зобов'язання за кредитним договором ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» виконав в повному обсязі, надавши Відповідачці кредит в розмірі, передбаченому умовами кредитне договору. Відповідач не надала своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, комісією, а також іншими витратами відповідно до умов договору. Тому ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернувся до суду з позовом про звернення стягнення предмет іпотеки. Рішенням Красноармійський міськрайонний суд Донецької області від 26 квітня 2012 року, яке набрало чинності 22.06.2012 року, задоволені позовні вимоги ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» до [PERSON], звернуто стягнення на предмет іпотеки - квартиру яка розташована за адресою: [ADDRESS], шляхом продажу вказаного предмета іпотеки Публічним акціонерним товариством Комерційним банком «ПриватБанк» (49094, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 50, в ЄДРПОУ 14360570). (а.с.33) Відповідно до ст. 40 ЗУ "Про іпотеку" та ст. 109 ЖК України - звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців. Після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житло приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільняють житловий будинок або житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. Із матеріалів справи вбачається, що 22.01.2013 року позивач надсилав відповідачці [PERSON] рекомендований лист з письмовою вимогою про добровільне звільнення квартири, що є предметом іпотеки (а.с.13-14). Згідно ч.4 ст. 109 ЖК України, виселення громадян при зверненні стягнення на жилі приміщення, що були придбані ними за рахунок кредиту(позики) банку чи іншої особи, повернення якого забезпечене іпотекою відповідного жилого приміщення, є підставою для надання цим громадянам жилих приміщень з фондів житла для тимчасового проживання відповідно до ст.132-2 цього Кодексу. Відсутність жилих приміщень з фондів житла для тимчасового проживання або відмова у їх наданні з підстав, встановлених ст. 132-2 цього Кодексу, не тягне припинення виселення громадянина з жилого приміщення, яке є предметом іпотеки, у порядку, встановленому ч. 3 цієї статті. Відповідно до ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільні вибір місця проживання в Україні», громадяни України, іноземці та особи без громадянства реєструють своє місце проживання. В статті 3 Закону України «Про свободу" пересування вільний вибір місця проживання в Україні» встановлено, що реєстрація - це внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування зазначенням адреси житла особи та внесенням цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу. Відповідно до ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільні вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі : заяви особи або її законного представника; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою; свідоцтва про смерть; паспорта або паспортного документа, що надійшов з органу державної реєстрації актів цивільного стану, або документа про смерть, виданого компетентним органом іноземної держави, легалізованого в установленому порядку; інших документів, які свідчать про припинення підстав для перебування на території України іноземців та осіб без громадянства; підстав для проживання або перебування особи у спеціалізованій соціальній установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту; підстав на право користування житловим приміщенням. Оскільки судом встановлено, що на цей час набрало чинності рішення Красноармійського міськрайонного суду від 26 квітня 2012р. про звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме квартиру за адресою: [ADDRESS] шляхом продажу вказаного предмета іпотеки ПАТ КБ "ПриватБанк" з укладенням від імені відповідача договору купівлі-продажу зазначеної квартири, тобто відповідач повністю втратила право власності та право користування зазначеною квартирою і протягом місяця після набрання чинності зазначеним рішенням мала звільнити квартиру разом зі своїми неповнолітніми дітьми, чого не зробила, натомість в порушення п.19.11 Договору іпотеки від 16.02.2006р., яким передбачено, що відповідачка не повинна надавати документи у відповідні держоргани з метою реєстрації будь-яких осіб у предметі іпотеки без письмової згоди на це іпотекодержателя та нотаріального посвідчення згоди цих осіб на їх виселення в разі звернення стягнення на предмет іпотеки, без дозволу іпотекодержателя зареєструвала в спірній квартирі своїх неповнолітніх дітей, суд вважає, що вимоги позивача ПАТ КБ "ПриватБанк" до [PERSON] про виселення її з квартири, що є предметом іпотеки та зняття з реєстраційного обліку за адресою: [ADDRESS], є законними, обгрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Суд вважає такою, що не відповідає нормам цивільного законодавства позицію відповідачки та представника органу опіки і піклування про відстрочку виселення, оскільки статтею 373 ЦПК України передбачено відстрочка або розстрочка виконання вже постановленого рішення, за заявою сторони, за наявності обстави, що утруднюють його виконання, але не відстрочку виселення та зняття з реєстраційного обліку на стадії розгляду цивільного позову. Крім того, суд критично відноситься до пояснень відповідачки про те, що їй нікуди переїхати, оскільки у її батьків та батьків її теперішнього чоловіка є житло, яке вони могли б надати тимчасово для проживання та реєстрації відповідачки разом з її дітьми. Крім того, ч.4 ст.109 та ст.132-1, 132-2 ЖК України передбачена можливість отримання житлового приміщення з фонду житла для тимчасового проживання громадянам, які втратили житло внаслідок звернення стягнення на жиле приміщення, що було придбане ними за рахунок кредиту, повернення якого забезпечене іпотекою відповідного жилого приміщення. У відповідності зі ст.88 ЦПК України з відповідачки на користь позивача слід стягнути судовий збір, сплачений позивачем при зверненні до суду, в розмірі 229,40 грн. (а.с.2).

Outcome: approved