Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-09 00:00:00

У січні 2014 року заступник прокурора Чернівецької області на підставі ст. 36-1 Закону України «Про прокуратуру» звернувся в інтересах [PERSON], [PERSON] з позовом до суду, в якому, уточнивши позовні вимоги, просив визнати нещасний випадок, який стався 21 серпня 2010 року з продавцем ПП [PERSON] [PERSON] таким, що пов'язаний з виробництвом, скасування акта №1 від 17.03.2011 року форми НПВ та зобов'язати відповідача скласти акт за формою Н-1 про нещасний випадок на підприємстві, пов'язаний з виробництвом. В обґрунтування позову вказував, що до прокуратури Чернівецької області звернулась [PERSON] із заявою про представництво її інтересів в суді шляхом подання позову про визнання нещасного випадку таким, що пов'язаний з виробництвом. В ході розгляду даного звернення встановлено, що [INFO] року в магазині «[INFO]», який належить ПП [PERSON], за адресою [ADDRESS], загинув син заявниці [PERSON] та батько [PERSON] - [PERSON], [INFO], під час виконання ним своїх трудових обов'язків продавця - консультанта. За вказаним фактом 21 серпня 2010 року прокуратурою Першотравневого району м. Чернівці порушено кримінальну справу стосовно [PERSON] за ознаками злочинів, передбачених ч. 2 ст. 115, ст. 348 КК України. В ході проведення досудового розслідування встановлено, що [PERSON], перебуваючи біля входу в магазин "[INFO]", діючи умисно, з метою позбавлення життя [PERSON], здійснив постріл зі своєї мисливської рушниці "ИЖ-27 ЕМ №?[INFO]" в ділянку його передньої черевної стінки, чим спричинив останньому проникаюче вогнепальне поранення живота та від якого [PERSON] помер на місці. На підставі повідомлення фізичної особи-підприємця [PERSON] від 25 серпня 2010 року про настання нещасного випадку Територіальним управлінням Держгірпромнагляду у Чернівецькій області згідно із Порядком розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №1112 від 25.08.2004 року проведено спеціальне розслідування, за результатами якого 17 березня 2011 року складено акт спеціального розслідування смертельного нещасного випадку за формою Н-5. Зокрема, комісією зі спеціального розслідування Територіального управління Держгірпромнагляду у Чернівецькій області в ході проведення спеціального розслідування даного нещасного випадку на виробництві, на підставі вивчення зібраних та отриманих матеріали, а саме: копії рішення зборів трудового колективу, протоколу огляду місця події, копії постанови про порушення кримінальної справи від 21 серпня 2010 року, довідки прокуратури Чернівецької області №306/361-10 від 1 березня 2011 року про результати розслідування кримінальної справи та інших, зроблено висновок, що настання вказаного нещасного випадку не пов'язане з виробництвом на підставі того, що нещасний випадок, який стався із [PERSON] стався саме на ґрунті неприязних стосунків [PERSON] із загиблим [PERSON], що виникли напередодні. За наслідками спеціального розслідування, комісією зі спеціального розслідування вказаного нещасного випадку, з урахуванням обставин, які були з'ясовані слідством, 17 березня 2011 року складено акт №1 за формою НПВ, тобто про настання нещасного випадку не пов'язаного з виробництвом. Разом з тим, вказували на те, що в подальшому, в ході розслідування кримінальної справи, порушеної відносно [PERSON] проведено психолого-психіатричну експертизу обвинуваченого, якою встановлено, що останній хворіє психічним захворюванням у формі параноїчної шизофренії і на час вчинення ним інкримінованих йому дій не міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, у зв'язку з чим постановою Першотравневого районного суду м. Чернівці від 25 листопада 2011 року відносно [PERSON] застосовано примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із суворим наглядом, а ухвалою апеляційного суду Чернівецької області від 24 січня 2012 року провадження у справі закрито на підставі п. 2 ст. 6 КПК України (в редакції 1961 року), а саме, у зв'язку із вчиненням підсудним злочину у стані неосудності. Однак, [PERSON], будучи потерпілою у даній кримінальній справі та не погоджуючись із судовими рішеннями суду першої та апеляційної інстанцій в частині визначення мотиву злочину, оскаржила їх у касаційному порядку. За наслідками розгляду судом касаційної інстанції поданої [PERSON] касаційної скарги, ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 29 серпня 2013 року скаргу [PERSON] задоволено та з описової частини судових рішень виключено посилання на те, що [PERSON] вчинив позбавлення життя потерпілого [PERSON] діючи умисно, на ґрунті неприязних стосунків. При цьому, суд касаційної інстанції дійшов висновку, що посилання в судових рішеннях на те, що [PERSON] скоїв вбивство з мотивів неприязних стосунків суперечать встановленим розслідуванням обставинам, оскільки підсудний знаходився у стані неосудності, що виключає наявність вольового моменту в його поведінці. Тому, посилаючись на вказане, вказували на те, що на даний час відпали підстави, передбачені п. 16 Порядку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1112 від 25.08.2004 року, який діяв на момент настання нещасного випадку та проведення спеціального розслідування), а так само і п. 16 Порядку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1232 від 30.11.2011 року, чинного на даний час, які перешкоджали визнанню смертельного випадку, під час якого загинув [PERSON], таким, що пов'язаний з виробництвом. З метою скасування попереднього акту [PERSON] звернулась до Територіального управління Держгірпромнагляду у Чернівецькій області з відповідною заявою про скасування актів форми Н-5 та НПВ від 17.03.2011 року та складання акту про нещасний випадок на виробництві згідно із вимогами п. 54 Порядку. Разом з тим, 2 жовтня 2013 року відповідач повідомив [PERSON] про відсутність підстав для скасування актів форми Н-5 та НПВ від 17.03.2011 року, посилаючись на те, що згідно з положенням ч. 2 п. 54 Порядку, рішення спеціальної комісії в іншому складі щодо результатів повторного (додаткового) спеціального розслідування обставин і причин настання нещасного випадку може бути оскаржено лише у судовому порядку. Тому посилаючись на вказане, а також ураховуючи те, що дія складеного Територіальним управлінням Держгірпромнагляду акту НПВ від 17 березня 2013 порушує гарантовані державою соціальні права [PERSON] та [PERSON] на отримання щомісячних страхових виплат, зокрема передбачених ст. 33 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності», просив визнати смертельний нещасний випадок, який стався 21 серпня 2010 року о 09 год. 50 хв. з продавцем магазину, що належить ПП [PERSON] та розташований за адресою: [ADDRESS] [PERSON], таким, що пов'язаний з виробництвом, скасувати акт №1 про нещасний випадок на підприємстві, не пов'язаний з виробництвом від 17 березня 2011 року форми НПВ та зобов'язати Територіальне управління Держгірпромнагляду у Чернівецькій області скласти за формою Н-1 про нещасний випадок на підприємстві, пов'язаний з виробництвом. У судовому засіданні прокурор просив позов задовольнити у повному обсязі та визнати смертельний випадок який стався з [PERSON] таким, що пов'язаний з виробництвом, а також скасувати акт та зобов'язати Територіальне управління Держгірпромнагляду у Чернівецькій області скласти акт форми Н-1. [PERSON] у судовому засіданні поданий в її інтересах позов підтримала у повному обсязі, просила про його задоволення. Представник Територіального управління Держгірпромнагляду у Чернівецькій області Михайлишин М.М. у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково. При цьому, вказав, що на момент складення оспорюваного акту про нещасний випадок на підприємстві, не пов'язаний з виробництвом від 17 березня 2011 року форми НПВ, який стався з [PERSON] комісії яка проводила спеціальне розслідування не було відомо про рішення суду касаційної інстанції й відповідно, й відповідно у разі визнання судом, що дійсно нещасний випадок , який стався з [PERSON] пов'язаний з виробництвом та скасування попереднього акту про нещасний випадок на підприємстві, не пов'язаний з виробництвом від 17 березня 2011 року форми НПВ, то територіальним управлінням буде проведено нове розслідування та складено відповідний акт. Представник третьої особи - Тимирівський О.І. вирішення даного спору залишив на розсуд суду. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши здобуті та перевірені в судовому засіданні докази в їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволення, виходячи з наступного. Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України,обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Крім того, згідно із ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. За змістом ст.ст. 3, 4 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Крім того, відповідно до роз'яснень, викладених у п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 1 листопада 1996 р. № 9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», суд не вправі відмовити особі у прийнятті позовної заяви чи скарги лише з тієї підстави, що її вимоги можуть бути розглянуті в передбаченому законом досудовому порядку, оскільки діє конституційне положення, що правосуддя в Україні здійснюється виключно судами, юрисдикція яких поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Відповідно до ст. 22 Закону України від 14 жовтня 1992 року «Про охорону праці», пп. 10, 13, 38 Порядку розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 серпня 2004 року, роботодавець повинен організовувати розслідування нещасного випадку, для чого зобов'язаний негайно своїм наказом утворити комісію з розслідування нещасного випадку. Відповідно до п.п. 6 п. 13 Порядку комісія зобов'язана скласти акт розслідування нещасного випадку за формою Н-5 згідно з додатком 2 у трьох примірниках (далі - акт форми Н-5), а також акт про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом, за формою Н-1 згідно з додатком 3 у шести примірниках (далі - акт форми Н-1), якщо цей нещасний випадок визнано таким, що пов'язаний з виробництвом, або акт про нещасний випадок, не пов'язаний з виробництвом, за формою НПВ згідно з додатком 4, якщо цей нещасний випадок визнано таким, що не пов'язаний з виробництвом (далі - акт форми НПВ), і передати їх на затвердження роботодавцю. Таким чином, зазначена комісія зобов'язана з'ясувати обставини і причини нещасного випадку, визначити, чи пов'язаний цей випадок з виробництвом, та скласти акт розслідування нещасного випадку за відповідною формою. У разі незгоди потерпілого або особи, яка представляє його інтереси, із змістом акта за формою Н-5 або формою НПВ, або незгоди з висновком розслідування про обставини та причини нещасного випадку рішення комісії може бути оскаржено до суду. Крім того, згідно із положеннями до ст. 38 Закону України "Про охорону праці", пп. 40, 42, 45, 52, 53, 8, 107 постанови Кабінету Міністрів України від 25 серпня 2004 року № 1112 "Деякі питання розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві", якою затверджено Порядок розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві (далі - Порядок), державний нагляд за додержанням законів та інших нормативно-правових актів про охорону праці здійснює зокрема центральний орган виконавчої влади з нагляду за охороною праці - Держгірпромнагляд. Зокрема, пунктом 40 Порядку передбачено спеціальне розслідування нещасних випадків із смертельними наслідками; групових нещасних випадків, які сталися одночасно з двома і більше працівниками, незалежно від ступеня тяжкості ушкодження їх здоров'я; випадків смерті працівників на підприємстві; випадків зникнення працівників під час виконання трудових (посадових) обов'язків; нещасних випадків із тяжкими наслідками, у тому числі з можливою інвалідністю потерпілого (за рішенням органів Держнаглядохоронпраці). Таким чином, спеціальному розслідуванню підлягають випадки зі смертельними наслідками. Спеціальне розслідування нещасного випадку проводиться комісією із спеціального розслідування нещасного випадку, що призначається наказом керівника територіального управління Держгірпромнагляду за місцезнаходженням підприємства або за місцем настання нещасного випадку, якщо він стався з особою, яка забезпечує себе роботою самостійно, чи внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, за погодженням з органами, представники яких входять до її складу. Спеціальне розслідування проводиться протягом 10 робочих днів. У разі необхідності строк спеціального розслідування може бути продовжений органом, який призначив спеціальну комісію. За результатами роботи комісії складаються акти форми Н-1 та Н-5, якщо нещасний випадок пов'язаний із виробництвом, або форми НПВ, якщо він з виробництвом не пов'язаний. Керівник органу Держгіпромнагляду, який призначив спеціальну комісію, повинен розглянути і затвердити примірники актів форми Н-1, Н-5 або НВП протягом доби після надходження матеріалів спеціального розслідування, якщо вони складені з дотриманням Порядку. У разі надходження скарги або незгоди з висновками спеціальної комісії щодо обставин та причин нещасного випадку керівник Держгіпромнагляду або його територіального органу з метою забезпечення об'єктивності спеціального розслідування має право призначити повторне (додаткове) спеціальне розслідування такого випадку спеціальною комісією в іншому складі і за результатами її роботи скасувати висновки попередньої спеціальної комісії. У разі незгоди роботодавця, потерпілого або члена його сім'ї чи особи, яка представляє його інтереси, зі змістом затвердженого акта форми Н-5, форми Н-1 (або форми НПВ) рішення спеціальної комісії може бути оскаржено у судовому порядку. Посадові особи, які проводили розслідування нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, несуть відповідальність згідно із законодавством за своєчасне і об'єктивне їх розслідування та обґрунтованість прийнятих рішень. Отже, законом визначено порядок установлення факту нещасного випадку на виробництві, так само як і встановлення осіб, які допустили порушення законодавства про охорону праці. Судом встановлено, що [PERSON] з 28 серпня 2008 року працював на підстав трудового договору між працівником і фізичною особою , працював на посаді продавця -консультанта у ПП [PERSON], що підтверджується відповідним договором та копією трудової книжки (а.с. 38-39). 21 серпня 2010 року з [PERSON] під час виконання покладених на нього посадових обов'язків продавця-консультанта стався нещасний випадок, унаслідок якого настала смерть [PERSON], а саме [INFO] року близько 9 години 30 хвилин перебуваючи біля входу в магазин «[INFO]" , що розташований за адресою [ADDRESS] д останньому було спричинено проникаюче вогнепальне поранення живота, а саме заподіяно [PERSON] шляхом здійснення пострілу зі своєї мисливської рушниці "ИЖ-27 ЕМ №?[NUMBER]" в ділянку його передньої черевної стінки, чим спричинено останньому проникаюче вогнепальне поранення живота та від якого [PERSON] помер на місці. За вказаним фактом 21 серпня 2010 року прокуратурою Першотравневого району м. Чернівці порушено кримінальну справу стосовно [PERSON] за ознаками злочинів, передбачених ч. 2 ст. 115, ст. 348 КК України. В ході проведення досудового розслідування встановлено, що [PERSON], перебуваючи біля входу в магазин "[INFO]", діючи умисно, з метою позбавлення життя [PERSON], здійснив постріл зі своєї мисливської рушниці "ИЖ-27 ЕМ №?[NUMBER]" в ділянку його передньої черевної стінки, чим спричинив останньому проникаюче вогнепальне поранення живота та від якого [PERSON] помер на місці. На підставі повідомлення фізичної особи-підприємця [PERSON] від 25 серпня 2010 року про настання нещасного випадку Територіальним управлінням Держгірпромнагляду у Чернівецькій області згідно із Порядком розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №1112 від 25.08.2004 року проведено спеціальне розслідування, за результатами якого 17 березня 2011 року складено акт спеціального розслідування смертельного нещасного випадку за формою Н-5. Зокрема, комісією зі спеціального розслідування Територіального управління Держгірпромнагляду у Чернівецькій області в ході проведення спеціального розслідування даного нещасного випадку на виробництві, на підставі вивчення зібраних та отриманих матеріали, а саме: копії рішення зборів трудового колективу, протоколу огляду місця події, копії постанови про порушення кримінальної справи від 21 серпня 2010 року, довідки прокуратури Чернівецької області №306/361-10 від 01 березня 2011 року про результати розслідування кримінальної справи та інших, зроблено висновок, що настання вказаного нещасного випадку не пов'язане з виробництвом на підставі того, що нещасний випадок , який стався із [PERSON] стався саме на ґрунті неприязних стосунків [PERSON] із загиблим [PERSON], що виникли напередодні (а.с.13-47). За наслідками спеціального розслідування, комісією, з урахуванням обставин, які були з'ясовані слідством, 17 березня 2011 року складено акт №1 за формою НПВ, тобто про настання нещасного випадку не пов'язаного з виробництвом (а.с. 17-21). Факт того, що нещасний випадок, який стався із [PERSON] стався саме на ґрунті неприязних стосунків встановлено постановою Першотравневого районного суду м. Чернівці від 25 листопада 2011 року відносно [PERSON] застосовано примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із суворим наглядом, та яка ухвалою апеляційного суду Чернівецької області від 24 січня 2012 року змінена і провадження у справі закрито на підставі п. 2 ст. 6 КПК України (в редакції 1961 року), а саме, у зв'язку із вчиненням підсудним злочину у стані неосудності (а.с.48-49). Відповідно до ч. 1 ст. 14 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» нещасний випадок - це обмежена в часі подія або раптовий вплив на працівника небезпечного виробничого фактора чи середовища, що сталися у процесі виконання ним трудових обов'язків, внаслідок яких заподіяно шкоду здоров'ю або настала смерть. Як вбачається зі змісту п. 16 Порядку розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 серпня 2004 р. № 1112 нещасні випадки, пов'язані із завданням тілесних ушкоджень іншою особою, або вбивство працівника під час виконання чи у зв'язку з виконанням ним трудових (посадових) обов'язків чи дій в інтересах підприємства незалежно від порушення кримінальної справи розслідуються відповідно до цього Порядку. Такі випадки визнаються пов'язаними з виробництвом (крім випадків, що сталися з особистих мотивів). Разом з тим, ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 29 серпня 2013 року скаргу [PERSON] задоволено та з описової частини судових рішень виключено посилання на те, що [PERSON] вчинив позбавлення життя потерпілого [PERSON] діючи умисно, на ґрунті неприязних стосунків. При цьому, суд касаційної інстанції дійшов висновку, що посилання в судових рішеннях на те, що [PERSON] скоїв вбивство з мотивів неприязних стосунків суперечать встановленим розслідуванням обставинам, оскільки підсудний знаходився у стані неосудності, що виключає наявність вольового моменту в його поведінці (а.с. 50-51). Звертаючись до суду з позовом про визнання нещасного випадку, пов'язаного з виробництвом, прокурор посилаючись на положення Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» від 26.09.1999 р. та Порядку розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 серпня 2004 року № 1112, обґрунтовував свої вимоги тим, що спеціальною комісією розслідування нещасного випадку, яким стався з [PERSON] було неправомірно складено як акт про нещасний випадок на підприємстві, не пов'язаний з виробництвом за формою НВП, що позбавляє [PERSON] та [PERSON] на отриманні соціальних виплат й відповідно даний акт підлягає скасуванню. Таким чином, ураховуючи положення п. 16 Порядку, а також те, що під час подій, які мали місце 21 серпня 2010 року з [PERSON] під час виконання покладених на нього посадових обов'язків продавця-консультанта стався нещасний випадок, унаслідок якого настала смерть та ураховуючи підстави, встановлені ухвалою суду касаційної інстанції, комісією зі спеціального розслідування нещасного випадку зі смертельним наслідком неправомірно встановлено, що настання вказаного нещасного випадку не пов'язане з виробництвом, оскільки він стався на ґрунті неприязних стосунків [PERSON] із загиблим [PERSON], й відповідно за наслідками спеціального розслідування, комісією неправомірно складено акт №1 за формою НПВ. Крім того, відповідачем не надано доказів того, що нещасний випадок який стався із [PERSON] та унаслідок якого настала смерть останнього, стався з особистих мотивів, а також наявності у випадку [PERSON] обставин, передбачених п. 18 Порядку розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 серпня 2004 р. № 1112 . Також судом встановлено, що [PERSON] з метою скасування попереднього акту зверталась до Територіального управління Держгірпромнагляду у Чернівецькій області з відповідною заявою про скасування актів форми Н-5 та НПВ від 17.03.2011 року та складання акту про нещасний випадок на виробництві згідно із вимогами п.54 Порядку (а.с. 52-57). Разом з тим, 2 жовтня 2013 року відповідач повідомив [PERSON] про відсутність підстав для скасування актів форми Н-5 та НПВ від 17.03.2011 року, посилаючись на те, що згідно з положенням ч. 2 п. 54 Порядку, рішення спеціальної комісії в іншому складі щодо результатів повторного (додаткового) спеціального розслідування обставин і причин настання нещасного випадку може бути оскаржено лише у судовому порядку. При цьому, саме по собі встановлення факту про нещасний випадок без складання відповідного акту не вирішує спір по суті і не дає права позивачки на отримання страхових виплат після померлого сина, про які йдеться у позовній заяві. Тому ураховуючи вищевказане, а також те, що заявлені прокурором в інтересах [PERSON] вимоги фактично зводяться до оспорювання рішення спеціальної комісії, яке міститься в затвердженому акті за формою НВП, складеного за наслідками розслідування нещасного випадку, що трапився з [PERSON] 21 серпня 2010 року та зобов'язання відповідача, повноважного на проведення спеціального розслідування нещасних випадків на виробництві на підставі Порядку розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 серпня 2004 р. № 1112 скласти акт за формою Н-1 і , то суд вважає, що такі вимоги підлягають розгляду й відповідно захисту в судовому порядку. Саме таку правову позицію висловила колегія суддів Верховного Суду України в ухвалах від 13 квітня 2011 року та від 28 листопада 2011 року ( справа № 6-64 цс11). Таким чином, з огляду на викладене, суд вважає обґрунтованими докази позивача про те, що дія складеного Територіальним управлінням Держгірпомнагляду акту від 17.03.2013 року порушує гарантовані державою соціальні права позивачів на утримання, зокрема одержання щомісячних страхових виплат й відповідно цей акт За таких підстав, з врахуванням всіх наданих сторонами доказів та перевіркою їх в судовому засіданні, суд приходить до переконання, що обставини нещасного випадку, що стався з працівником магазину «[INFO]», який належить ПП [PERSON], за адресою [ADDRESS], відповідають ознакам нещасного випадку пов'язаного з виробництвом, тому заявлений прокурором в інтересах [PERSON] та [PERSON] позов підлягає задоволенню. Крім того, згідно із п. 59 вищезазначеного Порядку в разі незгоди роботодавця або члена його сімї чи особи, яка представляє його інтереси, зі змістом затвердженого акта форми Н-5, форми Н-1 (або форми НПВ) рішення спеціальної комісії може бути оскаржено в судовому порядку. Оскільки відповідно до Порядку не втрачена можливість створення спеціальної комісії, а також не втрачені документи й інші докази, на підставі яких ця комісія може перевірити обставини, пов'язані з нещасним випадком, який стався з [PERSON], суд також вважає обґрунтованими вимоги позивача про наявність правових підстав для скасування акту форми НПВ та для зобов'язання відповідача скласти акт за формою Н-1 про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved