Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-27 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу [PERSON], треті особи без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача [PERSON], [PERSON] з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс», [PERSON] з обмеженою відповідальністю «Дідков», [PERSON], Департамент адміністративних послуг Вінницької міської ради, про визнання незаконною та скасування рішення про державну реєстрацію права власності. Позовні вимоги [PERSON] мотивувала тим, що 2 серпня 2007 року між [PERSON] та акціонерним банком «ТАС-Комерцбанк» було укладено кредитний договір № 0101/0807/88-056, відповідно до умов якого банк надав [PERSON] грошові кошти у вигляді кредиту в розмірі 46900 дол. США на строк до 1 серпня 2017 року. З метою забезпечення виконання зобовязань перед АКБ «ТАС-Комерцбанк» за вищевказаною угодою, між покійним чоловіком позивача [PERSON] та АКБ «ТАС-Комерцбанк» 2 серпня 2007 року було укладено договір іпотеки №0101/0807/88-056. Згідно умов договору [PERSON] передав в іпотеку банку належну йому на праві власності квартиру [ADDRESS]. Позивач зазначає, що вона прийняла спадщину від чоловіка. Слід зазначити, що правонаступником АКБ «ТАС-Комерцбанк» є ТОВ «ФК [PERSON]». В квітні 2015 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] було зареєстровано право власності на вищевказану квартиру за ТОВ «ФК [PERSON]», на підставі застереження в іпотечному договорі. [PERSON] вважає дії нотаріуса незаконними, оскільки звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Однак, в супереч даним підставам, право власності на квартиру було передано в звязку з застереженням в іпотечному договорі. З огляду на це, позивач вважає, що була порушена процедура застереження, зазначена в іпотечному договорі. Ні позивачу, ні [PERSON] не було відомо, що ТОВ «ФК [PERSON]» має намір здійснити звернення стягнення на предмет іпотеки. Крім того, нотаріус не мала повноважень реєструвати право власності на квартиру, яка знаходиться в іншому місті та належить до іншого територіального округу. Ще однією з підстав незаконності дій нотаріуса є те, що відчудження квартири було здійснено в супереч Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті». Так, предмет іпотеки виступає як забезпечення виконання зобовязань за споживчим кредитом у іноземній валюті. Дана квартира була постійним та єдиним місцем проживання позивача, та не перевищує своєю площею 140 кв.м. В червні 2015 року спірна квартира була передана у власність ТОВ «Дідков», на підставі договору купівлі-продажу. Наразі власником даної квартири є [PERSON] Враховуючи вищевказане, [PERSON] звернулася до суду з даним позовом та просить визнати незаконним та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 20624200 від 09.04.2015 року, прийняте приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] щодо реєстрації права власності на квартиру у м. Вінниця, вул. Пирогова, 146/90 за товариством з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія [PERSON]» (номер запису про право власності 9344740), а також покласти на відповідача судові витрати. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] - [PERSON] позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Просив позов задовольнити. Третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача [PERSON] в судовому засіданні позов [PERSON] підтримав та пояснив, що їх позбавили житла незаконно. Просив позов задовольнити в повному обсязі. В судове засідання приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу [PERSON] не з'явилася, надіславши на адресу суду заяву,відповідно до якої вона не заперечує щодо розгляду справи по суті без її участі. В судовому засіданні представник третьої особи без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» - [PERSON] позов не визнав, надав заперечення та пояснив, що Вінницьким міським судом Вінницької області було ухвалено рішення в справі за позовом [PERSON] до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу [PERSON], [PERSON] з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс», [PERSON] з обмеженою відповідальністю «Дідков», яким відмовлено в позові. Дане рішення суду позивачем не оскаржувалося та набрало законної сили. Даним рішенням суду було встановлено ряд фактів, а саме, що правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до договору про задоволення вимог іпотекодержателя за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання. Також встановлено, що іпотечний договір є чинним, та встановлений факт наявності заборгованості. Окрім того, в рішенні суду звернуто увагу, що до спірних правовідносн не підлягає застосуванню Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», а дії приватного нотаріуса є правомірними та такими, що відповідають закону. Також представник зазначив, що позивач не надав жодного доказу того, що її права та інтереси оскаржуваним рішенням порушені. А також наявності підстав для відмови в проведенні державної реєстрації прав. Просив залишити без задоволення позовні вимоги [PERSON] у повному обсязі, судові витрати покласти на позивача. Представник третьої особи без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача [PERSON] з обмеженою відповідальністю «Дідков» в судове засідання не з'явився з невідомих причин, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засіданні позов не визнали, надали письмові пояснення та зазначили, що відповідно до умов іпотечного договору, право іпотекодержателя зареєструвати право власноті на предмет іпотеки є безумовним та підлягає реєстрації незалежно від претензії. В зв'язку з цим, посилання позивача на те, що ні вона, ні її син та чоловік не отримували вимог від банку про погашення заборгованості, не відповідає умовам іпотечного договору. Також, умовами іпотечного договору передбачено, що рішення про реєстрацію права власності на предмет іпотеки може бути оскаржене іпотекодавцем в судовому порядку лише у випадку, якщо він доведе, що повністю виконав основне зобов'язання. Проте, позивач не надав жодного доказу виконання [PERSON] чи поручителем зобов'язань по поверненню боргу позикодавцю. Щодо посилання позивача на Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», то його не слід застосовувати до спірних правовідносин, оскільки на час прийняття рішення нотаріусом, [PERSON] був мертвий, а тому не проживав у квартирі, як і [PERSON] Крім того, даний закон застосовується при примусовому стягненні майна, яке здійснюється органами державної виконавчої служби. Позовні вимоги про скасування рішення про державну реєстрацію прав власності на квартиру за ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» не мають на меті захист прав позивача, оскільки власність на квариру вже давно зареєстрована за [PERSON] Таким чином, позивач обрала не вірний спосіб захисту своїх прав. Сума судових витрат третьої особи [PERSON] становить 8\~000,00 грн. Просили відмовити в позові [PERSON] В судове засідання представник третьої особи Департаменту адміністративних послуг ВМР [PERSON] при вирішенні даного спору поклався на рішення суду. Вислухавши пояснення представника позивача [PERSON], третьої особи [PERSON], представника третьої особи ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» - [PERSON], третьої особи [PERSON] та її представника [PERSON], представника третьої особи Департаменту адміністративних послуг ВМР [PERSON], дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, прийшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Частиною 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 р. №2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" роз'яснено, що відповідно до статей 55, 124 Конституції України та статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.\~ У п.33 рішення ЄСПЛ від 19.02.2009 року у справі "Христов проти України" суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч.1 ст.6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав. Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У справі\~Bellet v. France\~Суд зазначив, що\~"стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права". Правилами ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч. 5 ст. 81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Як вбачається з свідоцтва про укладення шлюбу серії V-ТО № 661007 від 24.02.1973 року, судом встановлено, що 24.02.1973 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб, про що зроблено актовий запис № 825. Після одруження [PERSON] прийняла прізвище чоловіка - [PERSON] (а.с. 27 Т.1). Судом встановлено, що 2 серпня 2007 року між АКБ «ТАС-Комерцбанк» та третьою особою [PERSON] було укладено кредитний договір №0101/0807/88-056, відповідно до умов кого банк надав останньому грошові кошти у вигляді кредиту в розмірі 46 900 дол. США на строк до 01.08.2017 року на умовах, визначених кредитним договором, а [PERSON] взяв на себе зобовязання повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати усі інші зобовязання, передбачені цим договором (а.с. 8-10 Т.1). Згідно п. 2 кредитного договору, забезпеченням виконання зобовязань по погашенню заборгованості за кредитом, сплаті процентів за користування кредитом, пені за несвоєчасну сплату процентів і несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом, відшкодування збитків у звязку з порушенням умов даного договору та інших витрат банку, повязаних з одержанням виконання, виступає іпотека: квартира № 90 в будинку № 146, що знаходиться за адресою: м. Вінниця, вул. Пирогова. Умови передачі майна в іпотеку, звернення стягнення на предмет іпотеки, регулюються чинним законодавством України і іпотечним договором, що укладається між банком і [PERSON]. При непогашенні заборгованості перед банком у строки, передбачені даним договором, банк має право звернути стягнення на предмет іпотеки, та/або звернутися в суд. З метою забезпечення виконання зобовязань за вищевказаним кредитним договором, 2 серпня 2007 року між АКБ «ТАС-Комерцбанк» та [PERSON] (чоловіком позивача) було укладено іпотечний договір №0101/0807/88-056 (а.с. 11-12 Т.1). Даний договір було посвідчено приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за №2894. Відповідно до умов даного договору на забезпечення виконання основного зобовязання, [PERSON] (іпотекодавець) передав в іпотеку АКБ «ТАС-Комерцбанк» (іпотекодержателю) належну йому на праві власності трикімнатну квартиру за №90, що знаходиться за адресою: м. Вінниця, вул. Пирогова, буд. 146. Іпотекодержатель набуває право звернення стягнення на предмет іпотеки в разі, якщо на день, визначений основним зобовязанням, позичальник не поверне іпотекодержателю суму кредиту та/або проценти за користування кредитом та/або пеню або іншу заборгованість, та/або платежі та санкції, що передбачені та/або випливають з основного зобовязання, а також в інших випадках, передбачених основним зобовязанням та цим договором, в тому числі у випадку одноразового прострочення основного зобовязання (п. 11 іпотечного договору). Пунктом 12.3. іпотечного договору визначено, що одним з способів звернення стягнення на предмет іпотеки та задоволення вимог іпотекодержателя є договір про задоволення вимог Іпотекодержателя, який підлягає нотаріальному посвідчення або застереження про задоволення вимог Іпотекодержателя, яке викладене в п.п. 12.3.1 та 12.3.2. цього пункту договору. Так, п. 12.3.1. договору передбачено, що сторони, з розумінням змісту статті 37 Закону України «Про іпотеку» свідчать, що право Іпотекодержателя зареєструвати право власності на предмет іпотеки на підставі положень цього підпункту п. 12.3. цього Договору є безумовним, тобто підлягає реєстрації незалежно від претензій Іпотекодавця, а рішення про реєстрацію права власності на Предмет іпотеки може бути оскаржене Іпотекодавцем в судовому порядку лише у випадку, якщо він доведе, що повністю виконав основне зобовязання. Так, з [PERSON] про реєстрацію у Державному реєстрі іпотек від 02.08.2007 року вбачається, що приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу [PERSON] внесено запис про обтяження квартири [ADDRESS], на підставі договору іпотеки від 02.08.2007 року (а.с. 13 Т.1). Згідно свідоцтва про смерть серії І-АМ № 293187, виданого 16.06.2014 року Відділом ДРАЦС реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області, встановлено, що 11 червня 2014 року помер іпотекодавець чоловік позивача [PERSON] (а.с. 14 Т.1). З витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі вбачається, що 13.11.2014 року Першою вінницькою державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу після смерті [PERSON] (а.с. 28 Т.1). Матеріалами справи встановлено, що 28.11.2012 року між ПАТ «Сведбанк», яке є правонаступником ВАТ «Сведбанк», яке в свою чергу є правонаступником АКБ «ТАС-Комерцбанк» та ТОВ «ФК «Вектор Плюс» було укладено договір факторингу №15 (а.с. 141-144 Т1) та договір про відступлення прав за іпотечними договорами (а.с. 145-146 Т.1), згідно яких право вимоги за вищезазначеними кредитним договором та іпотечним договором перейшло до ТОВ «ФК «Вектор Плюс». Також, з матеріалів справи встановлено, що 9 квітня 2015 року між ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» та ТОВ «Дідков» було укладено договір купівлі-продажу квартири (а.с. 125 т.1). Відповідно до змісту даного договору ТОВ «ФК «Вектор Плюс» передав у власність ТОВ «Дідков», який прийняв квартиру [ADDRESS]. Продаж квартири здійснено за 492\~216,00 грн. Суд звертає увагу на пункт третій вказаного договору, в якому зазначено, що квартира, що відчуджується, належить продавцю на підставі Іпотечного договору № 0101/0807/88-056, посвідченого приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу [PERSON] 02 серпня 2007 року за реєстровим № 2894, який є правовою підставою для реєстрації права власності продавця на нерухоме майно на підставі ст. 37 Закону України «Про іпотеку» від 05 червня 2003 року за № 898-ІV, оскільки є відповідне застереження в іпотечному договорі, та зареєстрованого в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 09 квітня 2015 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON], що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний номер витягу: 36164872, номер запису про право власності: 9344740, реєстраційний номер обєкта нерухомого майна: 616922405101, виданим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] 09 квітня 2015 року. З витребуваних судом копій документів з нотаріальної справи щодо вчинення приватним нотаріусом [PERSON] нотаріальних дій, повязаних з державною реєстрацією права власності за ТОВ «ФК [PERSON]» (а.с. 124-216 Т.1), судом встановлено, що посвідчення договору купівлі-продажу 09.04.2015 року відбулося на законних підставах. Слід зазначити, що [PERSON] зверталася до Вінницького окружного адміністративного суду з позовом до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу [PERSON], треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: [PERSON], ТОВ «Факторингова компанія [PERSON]», ТОВ «Дідков», [PERSON], Департамент адміністративних послуг Вінницької міської ради, про визнання нотаріальної дії протиправною, скасування рішення про державну реєстрацію права власності. Проте, ухвалою суду від 6 весерня 2016 року провадження у справі було закрито, в зв'язку з не пісудністю даному суду (а.с. 1-3 Т.2). Також судом встановлено, що рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 29 березня 2017 року в справі № 127/24353/15-ц в задоволенні позову [PERSON] до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу [PERSON], товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс», [PERSON] з обмеженою відповідальністю «Дідков», за участю третіх осіб без самостійних вимог щодо предмету спору [PERSON], [PERSON], Департаменту адміністративних послуг Вінницької міської ради про визнання незаконним та скасування рішення про державну реєстрацію було\~відмовлено. Дане рішення суду ніким не оскаржувалось та набрало законної сили 11.07.2017 року. Під час ухвалення даного рішення судом було достовірно встановлено наступні обставини. При укладенні іпотечного договору іпотекодавець [PERSON] у присутності приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу [PERSON] добровільно передав предмет іпотеки у власність іпотекодержателя, надавши згоду на реєстрацію права власності на предмет іпотеки на імя іпотекодержателя, оскільки, як було зазначено вище, в силу\~ст. 37 Закону України «Про іпотеку»\~іпотечний договір, в якому міститься застереження за правовими наслідками прирівнюється до договору про задоволення вимог іпотекодержателя.

Outcome: dismissed