Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу з позовом до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, про стягнення моральної шкоди. В обґрунтуванні своїх позовних вимог позивач посилається на те, що працюючи в Товаристві з обмеженою відповідальністю «Будсантехмонтаж» 07.06.2004 року з ним стався нещасний випадок. В пункті 9 Акту про нещасний випадок № 1 встановлено діагноз: дискогена радикулопатія та статико-динамічні порушення і дегенерація дисків хребта. За висновком МСЕК йому первинно 18.09.2007 року встановлено 30% втрати працездатності та третю групу інвалідності на безстроковий термін. В результаті позивач переносить щоденні моральні страждання та переживання, в зв'язку з наслідками травми, а саме: відчуває сильний біль, у зв'язку з чим змушений проходити систематичне лікування, що підтверджується виписними епікризами з закладів охорони здоров'я, яке має наслідком постійні зміни в організації свого повсякденного життя. Заподіяну моральну шкоду позивач оцінює в сумі 243 600 гривень та просить стягнути її з відповідача. У судовому засіданні позивач [PERSON] був присутній, позовні вимоги підтримав, наполягав на їх задоволенні у повному обсязі. Представник відповідача - Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Кривому Розі Дніпропетровської області Чупла І.С. у судовому засіданні позовні вимоги не визнала і пояснила, що відповідно до ч. 27 ст. 77 Закону України «Про Державний бюджет України на 2006 рік» передбачено, що з метою приведення окремих норм законів у відповідність з цим законом зупинено на 2006 рік дію абз. 4 ст. 1, пп. «е» п.1 ч.1 ст. 21, ч.3 ст. 28 та ч.3 ст.34 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності". У відповідності з Законом України "Про Державний бюджет України на 2007 р." п. 22 ст. 71 зупинено дію абз. 4 ст. 1 в частині "відшкодування моральної шкоди застрахованим і членам їх сімей незалежно від дати настання страхового випадку" , пп.. «е», п.1 ч.1 ст.21, ч.3 ст. 28, абз.10 п.7 ч.7 ст. 17, п.7 ч.1 ст.22, ч.3 ст. 34 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності". Законом України № 717 - V від 23.02.2007 р. внесено зміни до Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності", відповідно до яких всі норми даного закону, якими передбачалося виплата моральної шкоди - виключено. Таким чином, Відділення виконавчої Дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань в м. Кривому Розі Дніпропетровської області вважає себе неналежним відповідачем та не повинно виплачувати позивачеві моральну шкоду. Вислухавши представників сторін, вивчивши письмові матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає частковому задоволенню, за таких підстав. При обговоренні питання про спричинення позивачеві [PERSON] моральної шкоди, суд враховує конкретні обставини справи, з урахуванням характеру, обсягу, тривалості та наслідків заподіяних позивачеві моральних страждань, стан його здоров'я, втрату професійної працездатності в зв'язку з травмою, заподіяну матеріальну шкоду, істотних вимушених змін у його життєвих стосунках. В Акті про нещасний випадок № 1 від 09.02.2007 року встановлено, що 07.06.2004 року о 10 год. 35 хв., виконуючи обов'язки головного механіка з позивачем стався нещасний випадок. В пункті 9 Акту вказано діагноз: дискогена радикулопатія та статико-динамічні порушення і дегенерація дисків хребта. (а.с. 5, 6) За висновком медико - соціальною експертною комісією позивачеві 18.09.2007 року встановлено 30% втрати працездатності та третю групу інвалідності на безстроковий термін. (а.с. 7). З наданого первинного виписного епікризу медичної установи, встановлено, що позивач в зв'язку гострим болем в поперечному відділі, пов'язаним з травмою, звернувся до лікарні, де йому було поміщено на стаціонарне лікування. Згідно наявних в матеріалах справи епікризів та виписок з історії хвороби позивач [PERSON] щороку проходив медичне обстеження та лікування в закладах охорони здоров'я, пов'язане з болем у хребті (а.с. 8-18). На підставі ст.28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасних випадків на виробництві і профзахворювань, що призвели до втрати працездатності» в редакції діючої на час нещасного випадку було передбачене відшкодування Відділенням Фонду моральної шкоди за наявності факту його спричинення. Факт заподіяння моральної шкоди позивачу у зв'язку з трудовим каліцтвом на виробництві, був встановлений на підставі наданих доказів у судовому засіданні. Позивач переносить моральні страждання, що позбавляє його нормальних життєвих зв'язків і вимагає додаткових зусиль для організації свого життя. Доводи відповідача, що на підставі Закону України № 717-У від 23.02.2007 року внесено зміни до Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві і професійного захворювання, які призвели до втрати працездатності, відповідно до яких всі норми даного закону, якими передбачено виплата моральної шкоди виключено, згідно п.22 ч.71 Розділу 2 "Внесення змін до деяких законодавчих актів України", Закону України "Про державний бюджет на 2007 рік", у Законі України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві і професійного захворювання, які призвели до втрати працездатності" у п. З розділу XI "Прикінцеві положення" після абз. З доповнено новим абзацом "відшкодування Фондом соціального страхування від нещасних випадків моральної (немайнової) шкоди застрахованим і членам їх сімей незалежно від часу настання страхового випадку припиняється з 1 січня 2008 року" є безпідставними, спростовуються висновками суду. Розмір моральної шкоди визначений судом з урахуванням роз'яснень п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03. 1995 року, з подальшими змінами "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" відповідно до якого, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних страждань, урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема враховується характер і тривалість страждань, стан здоров'я потерпілого, істотність вимушених змін у його життєвих стосунках, конкретних обставин по справі, характер моральних страждань і наслідків, що наступили. Суд при постановлені рішення врахував характер наслідків трудового каліцтва позивача, пов'язаних з ним фізичних і моральних страждань, їх тривалість і тяжкість, істотність вимушених змін у його життєвих стосунках, конкретних обставин по справі і наслідків, що наступили. В судовому засіданні встановлено, що при виконанні трудових обов'язків здоров'ю позивача [PERSON] була заподіяна шкода, він був травмований, втратив працездатність в розмірі 30% та отримав третю групу інвалідності на безстроковий термін. Позивач переносить щоденно фізичний біль та моральні переживання, змушений приймати ліки та постійно звертатися та бути під наглядом лікарів. При вказаних обставинах суд вважає, що наслідками трудового каліцтва, позивачеві порушено його звичайний життєвий ритм, нормальні життєві зв'язки. Позивач не бачить перспектив на майбутнє, в зв'язку зі станом його здоров'я, тому переносить моральні страждання та переживання. Суд вважає, що в даному випадку відповідач повинен виплатити позивачеві моральну шкоду. Обговорюючи розмір відшкодування позивачу [PERSON] моральної шкоди, суд виходить із суми, яку визначив позивач, тобто - 243 600 грн., також, суд враховує, характер та об'єм його фізичних, душевних, психічних страждань в зв'язку з трудовим каліцтвом, тривалість лікування, втрату можливості його трудової та соціальної реабілітації, що призвело до значних тяжких змін його життєвих зв'язків, а саме 30 % втрати професійної працездатності та присвоєння третьої групи інвалідності на безстроковий термін, вищевказане потребує від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Суд вважає, що компенсацію в заподіяні моральних страждань слід призначити [PERSON] у розмірі 15 000грн., що буде відповідати тим стражданням і переживанням які зазнає позивач, а в задоволенні іншої частини позову позивачу слід відмовити. Згідно ст. 5 Закону України "Про судовий збір" сторони у справі звільнено від сплати судового збору.

Outcome: partial