Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-24 00:00:00

У жовтні 2021 року [PERSON] звернулася до суду з даним позовом до [PERSON] , мотивуючи його тим, що 03 травня 2014 року вона уклала шлюб з відповідачем - [PERSON] , який був зареєстрований виконавчим комітетом Соколівської сільської ради Червоноармійського району Житомирської області, актовий запис №2. Від шлюбу з відповідачем вони мають дочку [PERSON] , [INFO] . Рішенням Червоноармійського районного суду від 24.11.2016 року їх шлюб було розірвано, а дочка для подальшого проживання залишилася біля неї. На теперішній час вона одружилася вдруге та змінила прізвище. Разом з тим відповідач, який є батьком їх дитини коштів на її утримання не надає, станом здоров"я дитини не цікавиться, участі у її вихованні не приймає, матеріально не підтримує. Таким чином, дитині повинен бути забезпечений належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Такий рівень вона одна не зможе забезпечити, тому батько, який є здоровим та працездатним, зможе сплачувати аліменти на рівні не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, що буде необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Враховуючи вищевикладене, просить суд стягнути з [PERSON] , [INFO] , жителя с.Очеретянка Житомирського (Пулинського) району Житомирської області, аліментів на її, [PERSON] , користь на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , визначивши стягнення аліментів у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред"явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття.. Ухвалою суду від 07.10.2021 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін на 25.10.2021 року о 08 годині 30 хвилин. Позивачка у судове засідання не з"явилася, подала заяву про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримала повністю. Відповідач у судове засідання не з"явився, надав суду письмову заяву, у якій просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги визнав повністю. З викладених обставин суд вирішує справу у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до ст.279 ЦПК України, з повідомлення сторін, за наявними у справі матеріалами. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову, з наступних підстав. Як передбачено ч.4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Статтями 1, 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд сприяє всебічному і повному зясуванню обставин справи дотримуючись принципів диспозитивності та змагальності сторін. Суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За правилами ст.ст.15, 16 ЦК України та ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних цивільних прав, свобод чи інтересів. Судом встановлено, що згідно рішення Червоноармійського райсуду Житомирської області від 24.11.2016 року, вбачається, що зареєстрований шлюб 03 травня 2014 року виконавчим комітетом Соколівської сільської ради Червоноармійського району Житомирської області між [PERSON] , гр. України та [PERSON] , гр.України, про що зроблено актовий запис за №2, розірвано. З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 20.08.2014 року, виданого виконавчим комітетом Соколівської сільської ради Червоноармійського району Житомирської області, сторони є батьками неповнолітньої [PERSON] , [INFO] . Відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 10.10.2014 року, виданого Житомирським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, вбачається, що прізвище до шлюбу позивача було " [PERSON] ", після державної реєстрації шлюбу " [PERSON] ". Як вбачається з довідки Курненської сільської ради Пулинського району Житомирської області №601 від 09.09.2021, дочка [PERSON] , [INFO] , проживає з матір"ю [PERSON] , 1993 р.н. та знаходиться на утриманні останньої. Відповідно до довідки №602 від 09.09.2021, виданої Курненською сільською радою Пулинського району Житомирської області, [PERSON] зареєстрованої та проживає по [ADDRESS] та до складу її сім"ї входять: чоловік- [PERSON] , 1991 р.н., дочка - [PERSON] , 2014 р.н., син - [PERSON] , 2018 р.н., дочка - [PERSON] , 2020 р.н.. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 181 ч.3 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Згідно ч.1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до вимог ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов"язки щодо дитини, не залежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Як вбачається з п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" №3 від 15.05.2006, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 1 статті 12 Закону України "Про охорону дитинства" встановлено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Згідно зі ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. З вищенаведених підстав суд дійшов до переконання про те, що визнання відповідачем позову не суперечить вимогам закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, та враховуючи пріоритетність прав дитини на достатнє забезпечення її потреб, та інші встановлені обставини, що мають істотне значення для вирішення даної справи, те що відповідач за станом здоров`я є працездатним, інших осіб на утриманні не має, суд вважає обгрунтованими позовні вимоги позивача про стягнення аліментів з відповідача на дитину, а відповідач може надавати таку матеріальну допомогу, тому з нього слід стягнути на користь позивачки аліменти на неповнолітню дочку [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 06.10.2021 року і до досягнення дитиною повноліття. Крім того, суд роз`яснює сторонам по справі, що відповідно до ч.1 ст.192 Сімейного Кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, суд вважає за необхідне з метою забезпечення інтересів неповнолітніх дітей, допустити рішення до негайного виконання в частині стягнення суми платежу за один місяць. При зверненні до суду позивачку звільнено від сплати судового збору, тому відповідно до ст.141 ЦПК України, суд стягує його з відповідача в сумі 908 грн. на користь держави.

Outcome: approved