Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-10 00:00:00

Акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк" (далі - АТ КБ „Приватбанк"), в особі представника за довіреністю Гребенюк О.С., звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором б/н від 08.05.2013 року. В обґрунтування позовних вимог представник позивача вказав, що 08.05.2013 року відповідач [PERSON] отримала кредит у розмірі 5300 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана нею заява разом з "Умовами та правилами банківських послуг", "Правилами користування платіжною карткою" та "Тарифами банку", які викладені на банківському сайті, складає між ним та Банком договір про надання банківських послуг. Банк свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач зобов`язалася погашати заборгованість за кредитом, процентами за його використання, по перевитраті платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах передбачених договором. Відповідач не надавала своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, в зв`язку з чим у неї виникла заборгованість за кредитним договором. Станом на 07.05.2020 року заборгованість відповідача за кредитним договором становить 134068, 44 грн., з них: - заборгованість за тілом кредиту - 7304,48 грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом з 08.05.2013 року по 31.12.2019 рік - 126763,96 грн.. На підставі викладеного позивач просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитом в розмірі 134068, 44 грн. та судовий збір. Представник позивача АТ КБ "Приватбанк" в судове засідання не з`явився. Разом з позовною заявою до суду була надана заява представника АТ КБ "Приватбанк" Гребенюк О.С. про розгляд справи у відсутність представника позивача, просить позов задовольнити повністю. 21 грудня 2020 року до суду надійшло письмове пояснення (позиція) відповідача, в якому відповідачка [PERSON] позовні вимоги АТ КБ "Приватбанк" не визнала. У поясненні представник відповідача зазначила, що позивач в якості доказів, якими він обґрунтовує свої позовні вимоги надає суду такі документи, як: розрахунок заборгованості за договором б/н 08.05.2013 року, здійснений з 03.03.2014 року, відповідно до якого тіло кредиту нібито 7304,48 грн., заборгованість за прострочення: 142982,50 грн., а заборгованість по пені 900 грн.; довідку про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, з вказаної довідки вбачається, що старт карткового рахунку починається з 03.03.2014 року; довідку про видачу картки 03.03.2014 року з терміном її дії до 07/17, без зазначення виду кредитної картки; анкета - заява про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанк, яка не містить в собі жодної інформації про отримання кредиту, його суми, строків кредитування та штрафних санкцій. Відповідно до п.1.1.31. Умов та правил надання банківських послуг, Заява - анкета про надання послуг - звернення Клієнта до Банку про відкриття йому банківського рахунку та/або надання йому інших банківських послуг на умовах цих Умов і Правил. П.2.1.2.1 Для надання послуг Банк видає Клієнту Карту, її вид визначений у пам`ятці Клієнта/Довідці про умови кредитування і Заяві… Але в наданій позивачем Анкеті - заяві відсутня вся необхідна інформація. В Витягу з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» відсутній підпис Клієнта Банку про те, що останній з даними тарифами ознайомлений, а також взагалі відсутня інформація про вид кредитної картки Універсальна. Витяг з Умов та правил надання банківських послуг не містить підпису відповідача. З аналізу вказаних документів вбачається, що у заяві позичальника відсутня будь - яка інформація про вид картки отриманої відповідачкою, суми грошових коштів (кредиту), процентна ставка також не зазначена. Крім того, у цій заяві, підписаній сторонами, відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язань у вигляді грошової суми та її визначеного розміру. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачці Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті - заяві домовленості сторін про суму кредиту, виду кредитної картки, сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банко Довідка про умови та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Крім того, роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (провадження № 6-16цс15). Вказані обставини свідчать про безпідставність позовних вимог про стягнення з відповідача процентів, пені та штрафів через відсутність передбаченого обов`язку відповідача по їх сплаті позивачу у анкеті - заяві від 08.05.2013 року, оскільки Витяг з тарифів та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку не можуть вважатися складовою частиною спірного кредитного договору. Просить суд відмовити в задоволенні позову повністю. Відповідач [PERSON] та її представник [PERSON] в судове засідання не з`явились. Від представника відповідача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи у її відсутність з врахуванням наданих письмових пояснень. В зв`язку з неявкою всіх учасників справи, у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд дослідивши матеріали справи, в межах заявлених вимог та наданих доказів, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 08.05.2013 року [PERSON] підписала Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку відповідно до якої, відповідач отримала кредит /а.с. 10 та на звороті/. Згідно з довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки оформленої на [PERSON] вбачається, що 03.03.2014 року була зміна кредитного ліміту в сумі 5300 грн., 10.06.2014 року в сумі 8000 грн., 07.10.2014 року в сумі 2000 грн., 06.11.2014 року в сумі 8000 грн., 23.11.2015 року в сумі 7490 грн. (а.с. 8). З моменту отримання картки відповідачка користувалася кредитними коштами та здійснювала погашення заборгованості, останнє погашення коштів було здійснено 27.12.2018 року в сумі 15,29 грн. Згідно інформації, викладеної у вказаній заяві, [PERSON] висловила свою згоду з тим, що ця заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг, при цьому він ознайомився і згоден з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку, а екземпляр договору про надання банківських послуг згодна отримувати шляхом роздруківки з офіційного сайту /а.с. 10 на звороті/. До кредитного договору банк додав Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт Універсальна: "Універсальна, 30 днів пільгового періоду", "Універсальна, 55 днів пільгового періоду", "Універсальна CONTRACT", "Універсальна Gold" /а.с. 11 та на звороті/. Згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість [PERSON] за вказаним кредитним договором станом на 07.05.2020 року становить 134068,44 грн., яка складається із: заборгованості за кредитом - 7304,48 грн.; заборгованості за відсотками за користування кредитом з 08.05.2013 по 31.12.2019 - 126763,96 грн.. Відповідно до частин першої, другої ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом, як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина 1 ст. 1048 ЦК України). Згідно ч. 2 ст. 1054 ЦК України, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). Згідно ч. 1 ст. 633 ЦК України, публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Відповідно до ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ "ПриватБанк"). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. За змістом статті 1056-1 ЦК України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Частинами першою, другою статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). У підписаній сторонами заяві позичальника від 08 травня 2013 року не зазначена процентна ставка, а також умови договору про встановлення відповідальності за порушення зобов`язання у вигляді неустойки (пені, штрафів). У постанові від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17, провадження № 14-131цс19, Велика Палата Верховного Суду зробила висновок про те, що в подібних правовідносинах неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України, за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, які розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua), неодноразово змінювалися самим АТ КБ «ПриватБанк» в період - з часу виникнення спірних правовідносин (08 травня 2013 року) до моменту звернення до суду із вказаним позовом (07 вересня 2020 року), тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Тарифів та Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову. При цьому, згідно з частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може не може ґрунтуватися на припущеннях. Обґрунтування наявності обставин повинно здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом. Надані позивачем Правила надання банківських послуг ПриватБанку, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останнім і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору. Велика Палата Верховного Суду зазначає, що наявність в указаних справах неоднакових редакцій та положень умов і правил банківських послуг не мають правового значення, оскільки в обох випадках вид банківського кредиту, з огляду на їхній характер, цільове спрямування та об`єкт кредитування є тотожним - споживче кредитування, а визначальним є не безпосередньо вид чи характеристика умов, щодо яких сторони досягли згоди та уклали договір, а саме встановлення обставин про додержання письмової форми для цих умов, після чого їх можна буде розцінювати як невід`ємну складову змісту договору. З урахуванням основних засад цивільного законодавства та необхідності особливого захисту споживача у кредитних правовідносинах Велика Палата Верховного Суду зауважує, що пересічний споживач банківських послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не може ефективно здійснити свої права, бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді заяви про надання кредиту і Умов та правил надання банківських послуг, оскільки Умови та правила надання банківських послуг - це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил, тим більше співвідносно з конкретним видом кредитного договору. Анкета - заява про приєднання до Умов і правил надання банківських послуг у ПриватБанку від 08 травня 2013 року не містить будь-яких відомостей про розмір кредиту (кредитної лінії), процентної ставки, а також не зазначено про види відповідальності (штрафи, пеня) за порушення умов кредитування. Отже, ціна кредитного договору в письмовій формі сторонами не узгоджувалась. На підтвердження умов кредитування позивач надав витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт "Універсальна" та витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку (далі Умови). Ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг, розміщений на сайті https://privatbank.ua/terms/. Власноручного підпису позичальника ці витяги не містять. При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці витяги з Тарифів та Умов надавались відповідачу для ознайомлення та узгодження, а також що саме така редакція цих актів, що постійно змінювалась, діяла на час укладення кредитної угоди. Роздруківка із сайту позивача, як доказ узгоджених сторонами умов кредитування, повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування. Факт вручення відповідачу або його ознайомлення з Тарифами та Умовами позивачем не підтверджено. Отже, такий доказ не може вважатись достатньою підставою для покладення на позичальника обов`язків, які передбачені цими документами. Тому, з врахуванням викладеного, відсутні підстави вважати, що при укладенні договору з [PERSON] АТ КБ «ПриватБанк» дотримав вимоги, передбачених частиною другою статті 11 Закону № 1023-XII "Про захист прав споживачів" (в редакції, чинній на момент укладення договору), про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, про які вважав узгодженими банк. Інший висновок не відповідав би принципу справедливості, добросовісності та розумності та уможливив покладання на слабшу сторону - споживача невиправданий тягар з`ясування змісту кредитного договору. Таким чином, суд вважає, що Витяг з тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг, розміщених на сайті: https://privatbank.ua/terms/, які містяться в матеріалах даної справи, не містять власноручного підпису позичальника, а отже не погоджувалися, тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 08 травня 2013 року шляхом підписання анкети-заяви. Вказані обставини свідчать про безпідставність позовних вимог про стягнення з [PERSON] відсотків нарахованих за користування кредитом з 08.05.2013 року по 31.12.2019 рік в розмірі 126763,96 грн. через відсутність передбаченого обов`язку відповідача по їх сплаті позивачу у анкеті-заяві від 08 травня 2013 року та відсутність обґрунтованих підтверджень прийняття відповідачем Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку. Також безпосередньо укладений між сторонами кредитний договір від 08 травня 2013 року у вигляді анкети-заяви, підписаної сторонами, не містить і строку повернення кредиту (користування ним). Однак, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ КБ «ПриватБанк» не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України, за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд вважає, що Банк вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. Строк дії кредитної картки відповідача до липня 2017 року, кредитний ліміт на картці з 03.03.2014 року становив 5300 грн., 10.06.2014 року - 8000 грн., 07.10.2014 року - 2000 грн., 06.11.2014 року - 8000 грн., 23.11.2015 року - 7490 грн. З розрахунку заборгованості відповідача вбачається, що відповідач активно користувалася кредитними коштами, тобто за період з 20.05.2014 року по 27.12.2018 року відповідачка вносила кошти, які банком були зараховані на погашення відсотків, а не на погашення кредиту (20.05.2014 року - 214,54 грн., 26.06.2014 року - 0,29 грн., 09.07.2014 року 129,11 грн., 14.07.2014 року - 177,93 грн., 04.08.2014 року - 280 грн., 29.08.2014 року - 17,46 грн., 04.09.2014 року - 81 грн., 25.09.2014 року - 110,60 грн., 30.09.2014 року - 200 грн., 08.09.2014 року - 25,03 грн., 04.02.2015 року - 53,87 грн., 09.02.2015 року - 29,85 грн., 26.02.2015 року - 398 грн., 14.03.2015 року - 200 грн., 20.03.2015 року - 89,32 грн. 23.04.2015 року - 228,93 грн., 08.06.2015 року - 150 грн., 09.06.2015 року - 77,53 грн., 20.07.2015 року - 160 грн., 27.08.2015 року - 911,50 грн., 20.10.2016 року - 3000 грн., 17.11.2016 року -55,50 грн., 22.11.2016 року - 2800 грн., 13.12.2016 року - 62,98 грн., 23.12.2016 року - 162,81 грн., 25.01.2017 року - 107,50 грн., 21.02.2017 року - 107,50 грн., 21.03.2017 року - 107,50 грн., 28.03.2017 року - 1815,86 грн., 13.04.2017 року - 207,50 грн., 22.05.2017 року - 207,50 грн., 23.06.2017 року - 215,18 грн., 12.07.2017 року - 215,18 грн., 13.08.2017 року - 37,97 грн., 14.08.2017 року - 207,50 грн., 22.09.2017 року - 229,50 грн., 20.10.2017 року - 207,50 грн., 22.11.2017 року - 259,32 грн., 19.12.2017 року - 245 грн., 25.01.2018 року - 245 грн., 21.02.2018 року - 245 грн., 23.08.2018 року -145 грн., 18.04.2018 року - 145 грн., 21.05.2018 року - 161,66 грн., 20.06.2018 року - 153,33 грн., 19.07.2018 року - 153,33 грн., 17.08.2018 року - 153,33 грн., 28.08.2018 року - 12,62 грн., 25.10.2018 року - 53,33 грн., 27.11.2018 року - 161,17 грн., 30.11.2018 року - 135,58 грн., 20.12.2018 року - 176,75 грн.,23.12.2018 року - 130,59 грн., 24.12.2018 року - 65,29 грн., 25.12.2018 року - 50 грн.,27.12.2018 року - 15,29 грн., що загалом складає 15 988,76 грн.), тобто кредитне зобов`язання [PERSON] було повністю погашене, ще 27.12.2018 року. Тому, суд дійшов висновку, що позов Банку не підлягає задоволенню. За умовами ч. 1 ст. 141 ЦК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову, судові витрати, понесені АТ КБ «ПриватБанк» відшкодуванню не підлягають. На підставі викладено,

Outcome: dismissed