Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-05 00:00:00

До суду з вказаною позовною заявою звернулася [PERSON], посилаючись на те, що 15 листопада 2003 року між нею та [PERSON] укладено шлюб, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис за № 996. 14 серпня 2004 року у них народилась донька [PERSON]. На теперішній час їх сім'я фактично розпалася у зв'язку з тим, що на ґрунті життєвих та побутових проблем між нею та відповідачем часто виникали суперечки. Все вищенаведене призвело до втрати почуття любові, у зв'язку з чим збереження їхнього шлюбу з відповідачем суперечить її інтересам. Фактичні шлюбні відносини між сторонами припинено. Були спроби примирення та збереження сім'ї, проте це не дало позитивних результатів. Вони не проживають з відповідачем однією сім'єю, не мають спільного побуту, кожен живе своїм життям. Позивач просить розірвати шлюб. В підготовче судове засідання позивач не прибула, до суду подала заяву, в якій позов підтримала, підтвердила обставини зазначені в позовній заяві, справу просить розглядати без її участі. Додатково суду повідомила, що вона з відповідачем з травня місяця 2017 року шлюбних стосунків не підтримують, разом не проживають та не ведуть спільного господарства, дитина проживає з нею. Після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище - "Урда". Відповідач в підготовче судове засідання не прибув, до суду подав заяву, в якій позовні вимоги визнав та справу просить розглядати без його участі. Додатково суду повідомив, що він з позивачем з травня місяця 2017 року шлюбних стосунків не підтримують, разом не проживають та не ведуть спільного господарства, дитина проживає з позивачем. Суд, розглянувши матеріали справи та дослідивши письмові докази, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню, виходячи із наступного. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб та зареєстрували його 15 листопада 2003 року у Дарницькому районному у м. Києві відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві,\~актовий запис\~№996 (а.с. 31). Від даного шлюбу мають неповнолітню дочку [PERSON],\~[INFO](а.с.\~15).\~З травня\~місяця 2017\~року шлюбні стосунки сторони припинили, проживають окремо, дитина проживає з позивачем. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України шлюб розривається, якщо судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що має істотне значення. Взявши до уваги обставини життя подружжя, наведені в позовній заяві, ту обставину, що позивач позовні вимоги підтримала, а відповідач позов визнав, суд вважає, що позов слід задовольнити. Задовольняючи позовні вимоги про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу. Приймаючи до уваги відсутність заперечень відповідача проти розірвання шлюбу і відсутність згоди позивача на примирення, суд вважає що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України та ч. 3 ст . 7 Закону України "Про судовий збір" у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідному рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Згідно із ч. 5 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" повернення сплаченої суми судового збору здійснюється в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади із забезпечення реалізації державної фінансової політики. Таким чином, [PERSON] слід повернути з Державного бюджету 50 відсотків сплаченого нею судового збору, а саме - 352,40 гривень.

Outcome: approved