Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-25 00:00:00

Представник позивача [PERSON] в інтересах позивача [PERSON] звернувся 22.03.2016 року до суду з вищеназваним позовом, в якому просить стягнути з Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» ( далі - ПАТ «АМКР») на її користь в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої смертю працівника, внаслідок професійного захворювання, в сумі 220000,00 грн без утримання податку на доходи фізичних осіб. В обґрунтування позовних вимог позивачі зазначають, що [INFO] року помер її чоловік [PERSON]., експертною комісією встановлено причинний зв'язок смерті з профзахворюванням. Протягом тривалого часу [PERSON] працював на Криворізькому коксохімічному заводі, правонаступником якого є відповідач, в умовах підвищеної запиленості повітря робочої зони, рівень якої перевищував граничнодопустиму концентрацію. В період роботи на підприємстві йому встановлено професійне захворювання - на пиловий бронхіт 1 ст, ДН - 1 ст., емфізема легень 1 ст. Внаслідок смерті чоловіка , вона переносить тяжкі моральні та фізичні страждання, перебуває у стресовому стані з вини відповідача, змінився звичайний уклад життя. Позивач постійно перебуває у напруженому психічному стані, адже думки про смерть чоловіка не залишають її навіть до теперішнього часу, вона змушена заробляти собі на життя, адже пенсія і страхове відшкодування були основним джерелом доходу сім'ї. В судовому засіданні позивач присутньою не була, скориставшись правом представництва відповідно до ст.38 ЦПК України. Представник позивачів [PERSON].( договір про надання правової допомоги від 20.03.2016 р.), підтримав позовні вимоги в повному обсязі, обґрунтовуючи обставинами, викладеними в позовній заяві. Представник відповідача ПАТ «АМКР» - Новікова А.Ю. ( довіреність №14-212 юр. від 20.05.2016р., дійсна до 20.08.2016 р.) в судовому засіданні заперечувала проти позовних вимог, зазначила, що померлий [PERSON] в період роботи на підприємстві був попереджений про наявність на його робочому місці шкідливих виробничих факторів, але продовжував працювати на підприємстві. З боку відповідача відсутні будь-які неправомірні дії, що могли призвести до виникнення професійного захворювання. Крім того, розмір моральної шкоди позивачем належним чином не вмотивований, завищений та не відповідає тяжкості та характеру шкоди. Просила суд відмовити позивачам в повному обсязі. Представник відповідача ПАТ «АМКР» - Останкова А.Б. ( довіреність №14-191 юр. від 20.05.2016р., дійсна до 20.07.2016 р.) в судовому засіданні заперечувала проти позовних вимог, просила у задоволенні позову відмовити в повному обсязі. Вислухавши думку представників сторін, вивчивши письмові матеріали справи, оцінивши у сукупності докази, надані сторонами в обґрунтування своїх вимог та заперечень, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до статей 1167,1168 ЦК України відшкодування шкоди, заподіяної працівникові внаслідок ушкодження здоров'я або у випадку смерті працівника, здійснюється винною особою, яка її завдала. За змістом статті 1168 ЦК України моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів. Моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім'єю. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є дружиною [PERSON], померлого [INFO] р. ./а.с.4/. [PERSON] працював на Криворізькому коксохімічному заводі з 1982 року по 1993 рік на посадах слюсаря по ремонту металургійного обладнання та вогнеупорника /а.с.6/. Згідно з свідоцтва про смерть актовий запис № 33, виданого 05.01.2011 року, [PERSON] помер [INFO] року у віці 58 років / а.с.4/. Відповідно до Акту розслідування професійного захворювання від 13.07.1991 року причиною виникнення професійного захворювання у [PERSON] визначено його багаторічну роботу в умовах впливу шкідливих виробничих факторів, зокрема підвищеної запиленості повітря робочої зони, рівень якої перевищував граничнодопустиму концентрацію / а.с.5,6/. Вищевказаний акт розслідування хронічного професійного захворювання не оскаржено підприємством-відповідача у встановленому законодавством порядку. Підстав вважати його не дійсним судом не встановлено. Згідно довідки про причинний зв'язок смерті з професійним захворюванням серії ДНА-03 №000816 від 20.02.2013 року встановлений причинний зв'язок смерті з професійним захворюванням за життя / а.с.8/. Разом із тим, суд не може погодитися із запереченнями представника відповідача ПАТ «АМКР» щодо відсутності вини підприємства, оскільки з матеріалів справи вбачається, що саме підприємство відповідача є тією особою, яка несе відповідальність по відшкодуванню моральної шкоди позивачці. Відповідно до пунктів 1, 4 "Прикінцеві та перехідні положення" ЦК України цей Кодекс набирає чинності з 1 січня 2004 року. Цивільний кодекс України застосовується до цивільних правовідносин, що виникли після набрання ним чинності. Згідно зі статтями 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до положень статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є, зокрема, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі. Право на звернення до суду про відшкодування моральної шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи виникає у зв'язку з настанням певних подій: каліцтва, ушкодження здоров'я або смерті фізичної особи. Отже, з урахуванням вищенаведених норм, з урахуванням ст. 1168 ЦК України, право члена сім'ї померлого на відшкодування моральної шкоди у зв'язку зі смертю особи, спричиненню професійним захворюванням, виникає з настанням юридичного факту смерті та за наявності професійного захворювання і причинного зв'язку між смертю і професійним захворюванням, а тому правовідносини щодо відшкодування моральної шкоди члена сім'ї померлого виникають лише після смерті померлого та регулюються законодавством, яке діє на цей момент. Розмір моральної шкоди, яка підлягає відшкодуванню, визначається судом відповідно до наданих доказів та фактичних обставин справи. За умови коли професійне захворювання мало місце до 1 січня 2004 року (набрання чинності ЦК України), а смерть фізичної особи настала після зазначеної дати, при наявності причинного зв'язку з виробничою травмою, до правовідносин про відшкодування моральної шкоди членам сім'ї померлого підлягають застосуванню положення статті 1168 ЦК України, враховуючи положення про дію в часі норм права. Оскільки судом встановлено, що позивач є дружиною померлого, вона має право на відшкодування моральної шкоди. Суд вважає, що в даному випадку саме відповідач - ПАТ «АМКР», який є правонаступником Криворізького коксохімічного заводу - повинен виплатити позивачці моральну шкоду, так як відповідно до статті 153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган, а статтею 173 КЗпП України закріплено за потерпілим право на відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, пов'язаним з виконанням трудових обов'язків. Як зазначено у Рішенні Конституційного Суду №20-рп/2008 від 08.10.2008року, положеннями пункту 1, абзацу третього пункту 5, пункту 9, абзацу третього пункту 10, пункту 11 розділу I Закону № 717-V скасовано право застрахованих громадян, що потерпіли на виробництві від нещасного випадку або професійного захворювання, на відшкодування моральної шкоди за рахунок Фонду, яке вони мали відповідно до приписів первинної редакції Закону № 1105-XIV. Проте Конституційний Суд України вважає, що саме право цих громадян на відшкодування моральної шкоди не порушено, оскільки статтею 1167 Цивільного кодексу України та статтею 237-1 Кодексу законів про працю України їм надано право відшкодовувати моральну шкоду за рахунок власника або уповноваженого ним органу (роботодавця). Встановлений законодавцем розподіл обов'язків щодо відшкодування моральної шкоди потерпілим на виробництві від нещасного випадку та професійного захворювання не суперечить вимогам статті 22 Конституції України. Відповідно до статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Суд вважає, що в даному випадку роботодавець, а саме відповідач - ПАТ «АМКР» повинен виплатити позивачу моральну шкоду, правові підстави для стягнення якої визначені ст. 1168 ЦК України. Таким чином, з урахуванням положень ч.2 ст.1168 ЦК України моральна шкода завдана смертю фізичної особи членам сім'ї померлого (у даному випадку дружині померлого [PERSON].) відшкодовується роботодавцем - відповідачем у справі ПАТ «АМКР». За таких обставин, вимоги позивачки до ПАТ «АМКР» є обґрунтованими і не суперечать чинному законодавству. Представники відповідача, з урахуванням ст.ст. 57-61 ЦПК України, не надали суду доказів на спростування тверджень позивачки та на обґрунтування своїх заперечень проти позову. З урахуванням встановлених судом обставин та наданих в порядку ст. 60 ЦПК України доказів, суд вбачає наявність спричинення позивачам моральної шкоди. Факт спричинення моральної шкоди позивачці у зв'язку із смертю чоловіка встановлений в судовому засіданні, підтверджується матеріалами справи. Позивач переносять моральні страждання, що позбавляє її нормальних життєвих зв'язків та вимагає додаткових зусиль для організації свого життя, вона постійно перебуває у напруженому психічному стані, адже думки про смерть чоловіка не залишають її навіть до теперішнього часу, вона змушена заробляти собі на життя, адже пенсія і страхове відшкодування були основним джерелом доходу сім'ї. Беручи до уваги, що обставини, викладені в позові, знайшли документальне підтвердження, встановлений факт спричинення моральної шкоди, суд вважає, що заподіяна моральна шкода підлягає частковій компенсації з урахуванням наступного. Позивач оцінює моральну шкоду, заподіяну відповідачем ПАТ «АМКР», в 220000,00 грн. Однак, всупереч положень ст. 57-61 ЦПК України, позивач не надала суду доказів того, чому саме такий розмір матеріальної компенсації моральної шкоди вона вимагає до відшкодування. Вирішуючи питання щодо розміру моральної шкоди, суд враховує роз'яснення п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995р., з подальшими змінами, "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", відповідно до якого, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується характер і тривалість страждань, істотність вимушених змін у життєвих стосунках, конкретних обставин по справі і наслідків, що наступили. Визначаючи розмір відшкодування позивачам моральної шкоди в зв'язку зі смертю чоловіка та батька, суд враховує, характер та обсяг їхніх душевних, психічних страждань, в зв'язку зі смертю близької людини, враховує той факт, що дійсно позивач є дружиною померлого; вину підприємства - відповідача в смерті [PERSON] та завдання позивачу немайнової (моральної) шкоди; наявність причинного зв'язку смерті [PERSON] із професійним захворюванням на виробництві; наслідки викликані заподіяною шкодою - смерть найбільш близької людини; перенесені і по теперішній час душевні страждання та переживання; тривалість перенесених страждань; зміни в житті викликані смертю чоловіка та батька, час, що пройшов з моменту смерті близької людини та до моменту звернення до суду. Враховуючи ступінь фізичних і моральних страждань позивача, їх тривалість і тяжкість, незворотність втрати, істотність вимушених змін у її житті, а також з урахуванням конкретних обставин по справі, і наслідків, що наступили, виходячи з міркувань розумності, виваженості та справедливості, суд приходить до висновку, що стягненню з відповідача на користь позивача у відшкодування моральної шкоди, завданої смертю чоловіка, підлягає 45000,00 грн, що буде відповідати тим стражданням і переживанням, які вона пережила та переносить на теперішній час, а в задоволенні іншої частини позову позивачу слід відмовити. Згідно ст. 5 Закону України "Про судовий збір" позивачі звільнений від сплати судового збору. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, тому суд стягує в дохід держави 551,20 грн. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: partial