Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-11 00:00:00

В грудні 2016 року позивач звернувся до Центрального районного суду м. Миколаєва до відповідача про визнання недійсним договір від 02.12.2016 року між [PERSON] та [PERSON] про сумісну діяльність, посвідчений приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрованим в реєстрі за №1525. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 02.12.2016 року між ним та [PERSON] був укладений договір про сумісну діяльність, метою якого було "створення соціальної мережі "VIKSSI", за рахунок їхніх спільних дій. Договір був укладений у письмовій формі та посвідчений приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу [PERSON] Укладаючи спірний договір, позивач намагався шляхом їхніх спільних дій досягти певної мети - "створення соціальної мережі інтернет "VIKSSI". Після укладення спірного договору, через деякий час, [PERSON] дізнався, що така мережа інтернет вже була створена раніше і саме не за допомогою його власних зусиль та обов'язків згідно укладеного договору про сумісну діяльність. Позивач надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не зявився, про дату, час та місце слухання справи повідомлявся судом належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Третя особа у судове засідання не зявилася, про дату, час та місце слухання справи повідомлялося судом належним чином, про причини неявки суду не повідомила. Ухвалою суду справу розглянуто у відсутність сторін, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін. Вивчивши доводи позову, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. Як вбачається із матеріалів справи, 02.12.2016 року між позивачем та [PERSON] було укладено договір про сумісну діяльність, метою (предметом) якого було «створення соціальної мережі інтернет «VIKSSI». Договір про сумісну діяльність від 02.12.2016 року укладений у письмовій формі та посвідчено приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрований в реєстрі за № 1525. Після укладання договору, позивач дізнався, що така мережа інтернет вже була раніше створена (що підтверджується роздруківками з сайту www.vikssi.biz на яких зазначені дати розміщення до 02.12.2016 року, які знаходяться у вільному доступі в Інтернеті). Дані обставини підтверджуються наявними в матеріалах справи численними роздруківками з офіційних інтернет-сайтів ЗМІ про діяльність мережі "VIKSSI" - починаючи з щонайменше вересня 2016 року і про раптове припинення діяльності цієї мережі за ознаками фінансової піраміди наприкінці 02 грудня 2016 року. На запит [PERSON] від 30.03.2017 року Миколаївська дирекція ПАТ "Укрпошта № від 03.04.2017 року за № 18-47, надали відповідь, що дійсно у період серпня місяця 2016року їхнє підприємство надавало рекламні та інформаційні послуги щодо існуючої на той час соціальної мережі Інтернет «VIKSSI». Така послуга надавалась у спосіб передбачений Положенням про "Укрпошту", а саме, шляхом безадресної доставки рекламно-інформаційного матеріалу існуючої соціальної мережі Інтернет «VIKSSI» Послуга безадресної доставки рекламної або інформаційної продукції надавалась на підставі договору № 463-18 від 03.08.2016 року. Контрагентом за даним договором було ТОВ "ВІКССІ", в особі керівника - [PERSON] Строк виконання договору - до 31 серпня 2016 року. У відповідності зі ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених особами вимог і на підставі представлених сторонами доказів, а ст. ст. 10, 60 ЦПК України визначають, що кожна сторона повинна довести ті обставини справи, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. \~ Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою для недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Статтею 203 ЦК України встановлено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним тощо. Відповідно до вимог ст. 208 ЦК України, у письмовій формі належить вчиняти правочини між фізичною та юридичною особою, крім правочинів, передбачених частиною першою статті 206 цього Кодексу; інші правочини, щодо яких законом встановлена письмова форма. За ст. 207 цього Кодексу, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Враховуючи, що оспорюваний договір про сумісну діяльність не відповідає вимогам ч.5 ст. 203 ЦК України, суд приходить до висновку, що відповідно до частини 1 ст. 215 цього Кодексу він є недійсним, що є підставою для задоволення позову. Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп.

Outcome: approved