Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-29 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" про витребування з незаконного володіння відповідача кошти у розмірі 50000 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тими обставинами, що 15.06.2016 року позивач через Приват 24 здійснила перерахування коштів в сумі 50000 грн. на картку одержувача [PERSON], але по невідомим позивачу причинам платіж не пройшов. Позивач негайно звернулась за номером 3700, щоб подати заявку на повернення коштів. Заявка №3106430 була прийнята оператором о 09:38 год. Переконавшись що "ПриватБанк" поверне їй гроші, позивач через касу "Приватбанк" повторно надіслана на картку одержувача [PERSON] кошти в сумі 50000 грн. Не отримавши повідомлення від "ПриватБанку" з приводу розгляду заяви №3106430, позивач 16.06.2016 року звернулась з заявою до служби безпеки "Приватбанк". В той же день позивач отримала смс-повідомлення про те, що відповідачем прийнято рішення за заявкою №3106430 про успішне проведення операції та перерахування 50000 грн. [PERSON] Позивач вважає, що відповідач проігнорувавши заяву про повернення коштів на власний розсуд розпорядився її грошовими коштами. В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити. Представник відповідача проти позову заперечувала, пояснила суду, що порушень зі сторони співробітників банку не було допущено. Крім того, вона зазначила, що кошти у володінні банку не перебувають, оскільки вони були перераховані. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно зі ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ч.1\~ст.15 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, не визнання або оспорювання. Статтею 16 ЦК України передбачено, що \~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов'язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до\~ст. 60 ЦПК\~кожна особа повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених\~ст. 61 ЦПК України. При цьому, доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. З доводів позивача вбачається, що 15.06.2016 року вона особисто, свідомо та добровільно зробила перерахування коштів на картку одержувача [PERSON] №5168755511949089 в розмірі 50000 грн. з комісією 100 грн. З висновку службового розслідування відповідача суд встановив наступне. 15.06.2016 року о 08:58:27 в терміналі самообслуговування TS212697 [PERSON] здійснювала поповнення карти №5168755511949089 клієнта [PERSON] на суму 50000 грн. Оскільки не був виданий чек (ТСО завис), клієнт звернулась до клієнтської підтримки для уточнення інформації за платежем. Оператор повідомив клієнта про збійну транзакцію в терміналі самообслуговування і про те, що кошти будуть повернуті на її карту. Після чого позивач, не дочекавшись зясування ситуації за платежем в цей же день о 09:28:45 повторно здійснила поповнення карти №5168755511949089 в касі відділення банку. Зазначений платіж пройшов вдало, кошти поступили на карту №5168755511949089 отримувача [PERSON]. В подальшому платіж здійснений позивачем в терміналі самообслуговування о 08:58:27 також був зарахований на карту отримувача [PERSON] В результаті позивачем було здійснено два поповнення замість одного. В подальшому було досліджено аудіозаписи звернень клієнта [PERSON] до клієнтської підтримки. Оператори проінформували [PERSON] про те, що проглянути інформацію про операції немає можливості, так як необхідний деякий час, після чого їм буде видно транзакції (до 20 хвилин). Клієнта запевнили, що у випадку встановлення збійної транзакції (невдалої операції), грошові кошти будуть повернуті їй на карту з допомогою якої здійснена авторизація, при цьому клієнту повідомили, що їй зателефонують і нададуть необхідну інформацію. На питання оператора чи було повідомлення на екрані ТСО, позивач чітко відповіла, що було повідомлення "Операція буде завершена пізніше". Порушень з боку співробітників банку не виявлено. Зазначені обставини позивачем не спростовано. Статтею 11 ЦПК України, передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Невірно обраний спосіб захисту порушеного права є підставою для відмови у задоволенні позову, що передбачено загальними принципами захисту цивільних прав та інтересів, визначених\~ст. 16 ЦК України. Відповідно до ст. 387 ЦК України, власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Позивачем не доведено, що відповідач незаконно, без відповідної правової підстави заволодів грошовими коштами, оскільки позивач своїми власними діями, користуючись послугами банку, перерахувала кошти на рахунок [PERSON], отже позивачем не вірно обрано спосіб захисту, а тому позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed