Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-06 00:00:00

У поданій заяві представник позивача просить стягнути з [PERSON] на користь КП "Здолбунівкомуненергія" заборгованість у розмірі 53774 грн. 55 коп. за використану теплову енергію, індекс інфляції в сумі 6041 грн. 30 коп., три відсотки річних, нарахованих на суму заборгованості, у розмірі 2623 грн. 02 коп. В обґрунтування своїх вимог позивач покликається на те, що відповідно до ст.ст.19, 24, 25 Закону України "Про теплопостачання", п.5 ч.3 ст.20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", п.п.18, 30 "Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення", затверджених постановою КМУ №630 від 21 липня 2005 року, п.п.23, 40 "Правил користування тепловою енергією", затверджених постановою КМУ №1198 від 03 жовтня 2007 року, споживач зобов`язаний щомісячно, до 20 числа, здійснювати оплату теплопостачальній організації за отримані послуги. Відповідач користується послугами позивача, проте своїх зобов`язань по договору з оплати наданих позивачем послуг з централізованого опалення не виконує, у зв`язку з чим за період з 01 березня 2012 року по 30 листопада 2019 року заборгував 53774 грн. 55 коп., а тому повинен сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та трьох відсотків річних з простроченої суми. Відзив на позов відповідач не подавав. Сторони у судове засідання не з`явилися, хоча про дату, час і місце судового засідання повідомлялися належним чином відповідно до вимог ст.128 ЦПК України, клопотань про відкладення розгляду справи у зв`язку з неможливістю прибуття з поважних причин не надходило. Згідно поданого представником позивача клопотання позовні вимоги підтримує повністю та просить розглянути справу без його участі. При таких умовах суд вважає за можливе винести заочне рішення по справі на підставі наявних доказів, при цьому позивач не заперечує проти такого порядку вирішення спору. З`ясувавши обставини та вивчивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку. Відповідно до ч.1 ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст.68 ЖК України, п.5 ч.3 ст.20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", ч.1 п.30 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення» визначено, що споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати надані комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. З висловленої Верховним Судом України правової позиції (постанова від 30 жовтня 2013 року у справі №6-59цс13), споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги, якщо він фактично користувався ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Установлено, що між КП "Здолбунівкомуненергія" та [PERSON] , яка проживає по [ADDRESS] , склалися фактичні договірні відносини, відповідно до яких сторони взяли на себе наступні зобов`язання: КП "Здолбунівкомуненергія" - надавати послуги з теплопостачання, а відповідач - оплачувати житлово-комунальні послуги. Разом з тим, кошти за надані комунальні послуги відповідач не вносить, внаслідок чого утворилась заборгованість у розмірі 53774 грн. 55 коп. за використану теплову енергію, що підтверджується відповідним розрахунком. Згідно ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Доказів неналежного виконання КП «Здолбунівкомуненергія» взятих зобов`язань щодо надання послуг з теплопостачання чи неподання у квартиру тепла відповідачами не представлено. Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З представленого позивачем розрахунку сума індексу інфляції становить 6041 грн. 30 коп., а три відсотки річних, нарахованих на суму заборгованості, 2623 грн. 02 коп., правильність якого відповідачем не спростовано, а тому підлягають стягненню. З огляду на викладене, суд дійшов висновку що позовні вимоги є обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню повністю. При постановлені рішення згідно вимог ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає до стягнення у дохід держави судовий збір у розмірі 2102 грн. На підставі наведеного та

Outcome: approved