Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-15 00:00:00

04.09.2015 позивач звернувся до Марківського районного суду Луганської області з даним позовом. Просив суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Племінний завод імені Літвінова" та [PERSON] в солідарному порядку на користь ПАТ «БМ БАНК» заборгованість у розмірі 883 211,52 гривень за кредитним договором №026/30/130911 від 13.09.2011 та судові витрати в розмірі 3 654,00 гривень. Також просив стягнути з відповідача [PERSON] штраф за договором поруки-1 в сумі 88321,15 гривень. Свої вимоги обгрунтовує тим, що за договором №026/30/130911 від 13.09.2011, зі змінами внесеними додатковими договорами №1 від 10.12.2012, №2 від 28.02.2013, №3 від 13.12.2013 відповідач ТОВ «Племінний завод імені Літвінова» отримав на умовах, визначених Кредитним договором, грошові кошти у розмірі 1 568 000 гривень 00 копійок у вигляді невідновлюваної кредитної лінії зі сплатою 17,0% річних, а з 10.12.2012 - 21% річних для придбання сільськогосподарської техніки, з остаточним терміном повернення Кредиту не пізніше 29.02.2016. В якості забезпечення виконання Відповідачем взятих на себе зобовязань за Кредитним договором між [PERSON] та Позивачем був укладений Договір поруки № 026/30/130911-2 від 13.09.2011 зі змінами внесеними додатковими договорами №1 від 10.12.2012, №2 від 13.12.2013 до договору поруки (далі Договір поруки-1), згідно яких він поручився перед Позивачем за своєчасне та повне виконання відповідачем зобов'язань за Кредитним договором, а саме здійснити погашення Кредиту та сплатити Банку проценти за користування Кредитом у розмірі та на умовах, зазначених у Кредитному договору, штрафи, пені, комісійні винагороди в розмірі та у випадках, передбачених Кредитним договором. Банк свої зобов'язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредиту у розмірі, встановленому договором. Натомість відповідач належним чином не виконує взяті на себе зобов'язання за кредитним договором у зв'язку з чим станом на 10.08.2015 виникла заборгованість у розмірі 883 211,52 грн., яка складається з такого: 627 199,94 грн. -заборгованість по кредиту; 147 935,60 грн. - заборгованість по процентам; 313,60 грн. - заборгованість по комісії; 5476,50 грн. - пеня за несвоєчасно пагашені проценти; 102 140,53 грн. - пеня за несвоєчасно пагашений кредит; 145,35 грн. - пеня за несвоєчасно погашену комісію; При цьому відповідно до п.3.4 договору поруки-1 в разі невиконання або неналежного виконання [PERSON] , зобов'язань він повинен сплатити штраф в сумі 10 % від суми несплаченого платежу, тобто 88321,15 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, не заперечував проти винесення заочного рішення, додатково просив стягнути з відповідача суму, витрачену на розміщення оголошення в газеті "Урядовий кур'єр про виклик відповідача до суду в сумі 630,00 гривень. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином на 07.10.2015,16.11.2015,- шляхом опублікування оголошень на офіційному веб - порталі "Судова влада України" на сторінці Марківського районного суду Луганської області - через засоби масової інформації в порядку ч.9 ст.74 ЦПК України шляхом опублікування оголошення в газеті «Урядовий кур'єр» . Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Тому зі згоди позивача суд суд вважає можливим провести заочний розгляд справи у відсутність сторін та ухвалити заочне рішення у справі., що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. 16.11.2015 згідно ст.225 ЦПК України постановлено ухвалу про заочний розгляд справи, без виходу до нарадчої кімнати, з занесенням до журналу судового засідання. В силу положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Ухвалою Марківського районного суду Луганської області від 16.11.2015 Відкрите провадження в цивільній справі №417/1371/15-ц за позовом ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «БМ БАНК» до Товариства з обмеженою відповідальністю "Племінний завод імені Літвінова" , [PERSON] про стягнення заборгованності за кредитним договором в частині вимог до Товариства з обмеженою відповідальністю "Племінний завод імені Літвінова" - закрито. Вивчивши позовну заяву та дослідивши письмові докази по справі, судом встановлено наступні обставини і визначені відповідно до них правовідносини. 13.09.2011 між ПАТ «БМ БАНК» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Племінний завод імені Літвінова» було укладено кредитний договір №026/30/130911 від 13.09.2011, зі змінами внесеними додатковими договорами №1 від 10.12.2012, №2 від 28.02.2013, №3 від 13.12.2013 відповідно до п.1.1 якого кредитор зобов'язавася надати , а позичальник ТОВ «Племінний завод імені Літвінова» зобов'язався отримати грошові кошти у розмірі 1 568 000 гривень 00 копійок та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах визначених цим Договором. Відповідно п.1.1 кредит надано у вигляді невідновлюваної кредитної лінії, зі сплатою 17,0% річних, (п.1.6.1.1) а з 10.12.2012 - 21% річних для придбання сільськогосподарської техніки, з остаточним терміном повернення Кредиту 29.02.2016 (п.1.3) Згідно п.3.1 Кредитного договору Договір забезпечено порукою [PERSON] згідно договору поруки № 026/30/130911-2. Згідно виписки з особового рахунку 14.09.2011 позивач виконав свої зобов'язання перерахувавши ТОВ «Племінний завод імені Літвінова» 1568000,00 гривень ( а.с.6) При цьому згідно цієї ж виписки своєчасно було зроблено 18 платежів на суму 940800,06 гривень, а саме з 30.09.2011 по 28.02.2014 включно, залишок основного боргу - 627199,94 грн 13.08.2011між позивачем та Відповідачем [PERSON] дійсноукладено договір поруки № 026/30/130911-2, відповідно до п.1.1 якого поручитель поручається перед Кредитором за своєчасне та повне виконання боржником Зобовязання за кредитним договором, а також додатковими договорами до нього, що укладені та можуть бути укладені в майбутньому. У разі порушення боржником зобов'язання за кредитним договором Боржник і поручитель несуть відповідальність перед кредитором як солідарні боржники.(п.1.2) Також в п.3.4 цього договору передбачено, що в разі невиконання або неналежного виконання поручителем зобов'язань, що передбачені в п.2.5 даного договору, поручитель сплачує кредитору штраф в сумі 10 % від суми несплаченого платежу. На час розгляду справи кредитний договір є діючим, сторони його не розірвали. Станом на 09.08.2015 Товариства з обмеженою відповідальністю "Племінний завод імені Літвінова" , має заборгованість по кредитному договору №026/30/130911 від 13.09.2011, зі змінами внесеними додатковими договорами №1 від 10.12.2012, №2 від 28.02.2013, №3 від 13.12.2013 в сумі 883 211,52 грн., Таким чином між позивачем та відповідачем [PERSON] (як поручителем) виникли цивільні правовідносини, у сфері забезпечення виконання зобовязання, в яких позивач виступає кредитором, а відповідач [PERSON] є поручителем виконання Товариством з обмеженою відповідальністю «Племінний завод імені Літвінова», як боржником, свого грошового зобовязання, та в межах яких виник спір щодо наявності у кредитора права вимоги до поручителя сплати боргу боржника у солідарному порядку. Для вирішення спору, суд застосовує такі норми матеріального і процесуального права, виходячи при цьому з наступних мотивів: Відповідно до положень ч.1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. В силу положень ч.2 с.509, п.1 ч.2 ст. 11 та ч.1 ст. 629 ЦК України зобовязання можуть виникати з договорів, які стають обовязковими для виконання сторонами, що їх уклали. Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та закону. Згідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання. Одностороння відмова від зобов'язання не допускається в силу ст.525 ЦК України, така відмова не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання вказано в ч.2 ст.615 ЦК України. Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти. Розмір процентів може встановлюватися договором. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням, як це передбачено ст. 610 ЦК України. У разі порушення зобов'язання відповідно до ст.611 ЦК України, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Як зазначено в ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. У відповідності до з ч.2 статті 1050 ЦК України наслідками порушення відповідачем зобов'язань щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позивача достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Як вбачається з розрахунку заборгованості, станом на 09.08.2015 позичальником умови договору №026/30/130911 від 13.09.2011, зі змінами внесеними додатковими договорами №1 від 10.12.2012, №2 від 28.02.2013, №3 від 13.12.2013 порушено, зобов'язання по поверненню кредиту не виконуються належним чином, порушено строки повернення кредиту і сплати відсотків за користування кредитом, у зв'язку з чим заборгованість позичальника - перед Банком станом на 10.08.2015 складає 883 211,52 грн. та складається з такого: 627 199,94 грн. -заборгованість по кредиту; 147 935,60 грн. - заборгованість по процентам; 313,60 грн. - заборгованість по комісії; 5476,50 грн. - пеня за несвоєчасно пагашені проценти; 102 140,53 грн. - пеня за несвоєчасно пагашений кредит; 145,35 грн. - пеня за несвоєчасно погашену комісію; Відповідно до положень ст. 546-548 ЦК України виконання зобов'язання у тому числі такого, що виникає із договору, може забезпечуватись письмовим договором поруки. В якості забезпечення виконання Відповідачем взятих на себе зобовязань за Кредитним договором між [PERSON] та Позивачем був укладений Договір поруки № 026/30/130911 від 13.09.2011 зі змінами внесеними додатковими договорами №1 від 10.12.2012, №2 від 13.12.2013 до договору поруки, згідно яких він поручився перед Позивачем за своєчасне та повне виконання відповідачем зобов'язань за Кредитним договором, а саме здійснити погашення Кредиту та сплатити Банку проценти за користування Кредитом у розмірі та на умовах, зазначених у Кредитному договору, штрафи, пені, комісійні винагороди в розмірі та у випадках, передбачених Кредитним договором. Відповідно до ч.2 ст.554 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, якщо інше не встановлено договором поруки. Згідно з ч.1 ст. 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Аналогічні норми передбачені і в розділі 4 договору поруки Враховуючи встановлені судом обставини, а також те, що ТОВ «Племінний завод імені Літвінова» своєчасно і у повному обсязі свої зобов'язання за кредитним договором не виконує, а в силу положень ч.1 ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов'язку боржників, кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо, та враховуючи, що вимоги до ТОВ «Племінний завод імені Літвінова» позивачу необхідно пред'являти до відповідного Господарського суду, суд вважає вимогу позивача до відповідача [PERSON], як поручителя, про стягнення заборгованості в сумі 883211,52 грн такою, що підлягає задоволенню Щодо вимоги про стягнення штрафу з відповідача в сумі 88321,15 гривень її суд вважає її такою , що не підлягає задоволенню оскільки п.3.4 договору поруки передбачено, що лише за умови невиконання п.2.5 цього договору ( поручитель зобов'язується протягом 5 календарних днів з моменту отримання повідомлення кредитора або боржника згідно з п.2.4 цього договору виплатити несплачену Боржником суму кредиту) підлягає сплаті штраф в сумі 10% від суми несплаченого платежу. Жодних доказів, того що таке повідомлення позивачем надсилалося, а [PERSON], як поручитель, його отримував суду не надано, а суд зберігаючи принцип диспозитивності не може вимагати надання таких доказів суду. Крім того відповідно до ч. 3 ст. 10, ч.1 ст.60 ЦПК України кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Кодексом. Оцінюючи за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні про належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також і взаємний зв'язок у сукупності, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позову . Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. При поданні позову позивачем платіжним дорученням від 17.08.2015 був сплачений судовий збір у сумі 3 654,00 гривень, що є максимальним в рамках Закону України "Про судовий збір" на день вчинення процесуальної дії, а оскільки задоволенню про стягнення з відповідача підлягає - 883211,52 грн то судовий збір зменшенню не підлягає, також позивачем здійснено витрати на оголошення в газеті «Урядовий кур'єр» про виклик відповідача до суду в сумі 630,00 грн., які також підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Оскільки ст.88 ЦПК України не передбачено стягнення судових витрат у солідарному порядку то вони підлягають стягненню відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: partial