Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-21 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вищевказаним позовом, мотивуючи його тим, що його тітка [PERSON], яка померла 18.09.2003р., мала на час смерті право на земельну частку(пай) в землі, яка перебувала в колективній власності КСП "Ленінець" Вчорайшенської сільської ради Ружинського району Житомирської області розміром 4.41 в умовних кадастрових гектарах. Спадщину тітки він прийняв, проте нотаріус у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказану земельну частку(пай) відмовив, мотивуючи це відсутністю правовстановлюючих документів. Оскільки на даний час сертифікат на право на земельну частку(пай ), який був виданий тітці, втрачено, тому позивач вимушений звертатись до суду та просить суд визнати за ним в порядку спадкування за законом право на вказану земельну частку(пай). В суд позивач не з'явився. Його представник подав до суду заяву, в якій просить справу слухати у його відсутність, позовні вимоги підтримує. Представник відповідача - Вчорайшенської сільської ради Ружинського району Житомирської області в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, в якій просить справу слухати у його відсутність, позовні вимоги визнає повністю. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. [PERSON] померла 18.09.2003р. в с.Вчорайше Ружинського району Житомирської області, що вбачається з свідоцтва про смерть( а.с.5). Рішенням Ружинського районного суду Житомирської області від 19.12.2017р. , яке набрало законної сили, встановлено, що вона була тіткою [PERSON]. (а.с.8-9). 2 Пунктом 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України передбачено, що правила книги шостої вказаного Кодексу застосовуються також до спадщини, яка відкрилась, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Як вбачається зі спадкової справи №29/2018, заведеної 31.01.2018р. Ружинською державною нотаріальною конторою Житомирської області відносно майна померлої 18.09.2003 р. [PERSON], а також довідки Вчорайшенської сільської ради Ружинського району Житомирської області від 16.03.2018р. № 182, спадщину вказаної особи за нормами ЦК УРСР, які діяли до 31.12.2003р., ніхто із спадкоємців, передбачених ст.ст.529-531 ЦК УРСР, не прийняв (а.с.270-42, 53). А тому, відповідно, до правовідносин, пов'язаних із спадкуванням майна [PERSON], застосовуються положення ЦК України, який набрав чинності з 01.01.2004р.. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1223 ЦК України встановлено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті і лише у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. В п'яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеню спорідненості (ст.1265 ЦК України). Як вбачається із вищевказаної спадкової справи, спадщину [PERSON] у встановлений строк прийняв лише один спадкоємець, а саме: спадкоємець п'ятої черги по закону - її племінник [PERSON], який є позивачем по даній справі. Довідкою відділу у Ружинському районі Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області від 30.10.2017р. за № 29-6-0.34-233/120-17 підтверджується те, що [PERSON] включена до списку громадян-членів колективного сільськогосподарського підприємства, які мають право на земельну частку(пай) і їй, як вбачається з Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку(пай), на підставі рішення Ружинської районної державної адміністрації Житомирської області від 09.06.1997р. №207 було 22.02.2000р. видано Сертифікат на право на земельну частку(пай) Серії ЖТ №005340 на право на земельну частку(пай) розміром 4.41 в умовних кадастрових гектарах в землі, яка перебувала в колективній власності КСП "Ленінець" Вчорайшенської сільської ради Ружинського району Житомирської області (а.с.6). Таким чином, враховуючи положення Указу Президента України від 08.08.1995р. №720-95 Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям, судом встановлено, що до складу спадщини [PERSON] входило право на вказану земельну частку(пай). Проте нотаріусом, як вбачається з постанови від 31.01.2018р. , позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на зазначену земельну частку(пай) в зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на нього. Таким чином, суд приходить до переконання, що право позивача на прийняття спадщини реалізоване, але мають місце труднощі здійснення процедури реєстрації успадкованого майна, що виникли не з його вини. Перешкодою для оформлення спадкових прав у позивача є втрата спадкодавцем за свого життя правовстановлюючого документу, хоча право спадкодавця на зазначену земельну частку(пай) в судовому порядку ніким не оспорюється. Крім того, статтею 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. 3 Виходячи з вищевказаного, суд вважає, що визнання позову відповідачем не суперечить вимогам законодавства та не порушує прав та охоронюваних законом інтересів ні сторін по справі, ні інших осіб, а тому з вказаних підстав позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. В такому випадку, відповідно до ч.1 ст.142 ЦПК України, ч.3 ст.7 Закону України "Про судовий збір" позивачу повертається з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при подачі позову.

Outcome: approved