Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-18 00:00:00

26.12.2014 року [PERSON]. звернулася в суд з позовом до ПАТ "Райффайзен Банк Аваль", [PERSON] про визнання договорів поруки припиненими . Заяву мотивовано тим, що між ПАТ "Райфайзен Банк Аваль" та [PERSON] були укладені наступні кредитні договори, а саме: генеральна кредитна угода №117 від 19.09.2006 р., кредитний договір №014/02-2/349-М від 19.09.2006р., кредитний договір №014/02- 2/429-М від 09.11.2006р., кредитний договір №010/02-7/248-М від 26.06.2007р. В якості забезпечення виконання зобов'язань за вказаними кредитними договорами між позивачем [PERSON], як поручителем, та ВАТ "Райффайзен Банк Аваль", (правонаступником якого є AT "Райффайзен Банк Аваль") було укладено договори поруки №014/02-2/349-Р від 19.09.2006р., №014/02-2/429-Р від 09.11.2006 року та №010/02-7/248-Р від 26.06.2007 року. Згідно умов даних договорів вони втрачають свою дію з моменту закінчення забезпеченого зобов'язання. Позивач посилається на те, що пройшов значний час із моменту постановлення рішення про стягнення заборгованості з основного боржника [PERSON], тому правовідносини за договорами поруки №014/02-2/349-Р від 19.09.2006р., №014/02-2/429-Р від 09.11.2006 року та №010/02-7/248-Р від 26.06.2007 року між [PERSON] та ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" - є припиненими. Позивач [PERSON]. в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує повністю Представник відповідача ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" Бойко О.М. в суді позовні вимоги не визнала, пояснила суду, що позов є безпідставним та необгрунтованим. Відповідач [PERSON] на розгляд справи не з'явився, про час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, причини його неявки суду невідомі. Заслухавши та обміркувавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом при розгляді справи встановлено, що між ПАТ "Райфайзен Банк Аваль" та [PERSON] були укладені кредитні договори, а саме: генеральна кредитна угода №117 від 19.09.2006 р., кредитний договір №014/02-2/349-М від 19.09.2006р., кредитний договір №014/02- 2/429-М від 09.11.2006р., кредитний договір №010/02-7/248-М від 26.06.2007р. В якості забезпечення виконання зобов'язань за вказаними кредитними договорами між позивачем [PERSON], як поручителем, та ВАТ "Райффайзен Банк Аваль" укладено договори поруки №014/02-2/349-Р від 19.09.2006р., №014/02-2/429-Р від 09.11.2006 року та №010/02-7/248-Р від 26.06.2007 року. Згідно п.3.1 даних договорів поруки, y випадку невиконання або неналежного виконання боржником взятих на себе зобов'язань по кредитному договору, поручитель i боржник несуть солідарну відповідальність перед кредитором на всю суму заборгованості, встановлену на момент подання позовної вимоги, y відповідності до ч.1,2 ст.554 Цивільного кодексу України. Крім цього, сторони встановили, що дані договори вступають в силу з моменту їх підписання та втрачають свою дію з моменту закінчення забезпеченого ним зобов'язання, також встановлено, що порука припиняється, якщо кредитор в межах трирічного стpоку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя (п.4 ст. 559 ЦК України). Відповідно до статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Постановою Пленуму ВССУ №5 від 30.03.2012р. передбачено, що y разі неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за цим договором строк пред'явлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих y кредит коштів має обчислюватися з моменту настання строку погашения зобов'язання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобов'язання y повному обсязі. Пред'явленням вимоги до поручителя є як направлення /вручення/ йому вимоги про погашения боргу (залежно від умов договору), так i пред'явлення до нього позову. Згідно умов кредитного договору №014/02-2/349-М від 19.09.2006 року, банк надав позичальнику [PERSON] кредит в сумі 100 000,00 доларів США, a останній зобов'язався повернути кошти до 18.09.2013 року та сплатити банку проценти в розмірі 14 % річних. Згідно умов кредитного договору №014/02-2/429-М від 09.11.2006 року банк надав позичальнику кредит в сумі 98 000,00 доларів США, a останній зобов'язався повернути кошти до 08.09.2013 року та сплатити банку проценти в розмірі 14% річних. 26.06.2007 року між ВАТ " Райффайзен Банк Аваль" та [PERSON] було укладено кредитний договір №010/02-7/248-М, згідно умов якого банк надав позичальнику кредит в сумі 206 400,00 доларів США a останній зобов'язався повернути кошти до 25.06.2017 року та сплатити банку проценти в розмірі 12% річних. Відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦK України порука припиняється після закінчення стpоку, ветановленого в договорі поpуки. Відповідно до положень ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договоpу, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно п. 4.1. Договорів поруки №014/02-2/349-Р від 19.09.2006 року, №014/02-2/429-Р від 09.11.2006 року та №010/02-7/248-Р від 26.06.2007р. сторони встановили, що в разі якщо кредитор не пред'явить вимоги до поручителя в межах трирічного терміну з дня настання строку виконання основного зобов'язання, порука припиняється. Таким чином суд дійшов висновку, що строк припинення договорів поруки №014/02-2/349-Р від 19.09.2006 року, №014/02-2/429-Р від 09.11.2006 року та №010/02-7/248-Р від 26.06.2007р. є відповідно: 18.09.2016 року, 08.09.2016 року, 25.06.2020 року. Крім цього, рішенням Воловецького районного суду Закарпатської області від 13.11.2014 року, яке набрало законної сили, стягнуто із поручителя [PERSON] на користь ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" заборгованість за договором кредиту, підставою для стягнення заборгованості являлись вищезазначені договори поруки. В силу ч. 2 ст.223 ЦПК України оспорювати в іншому процесі встановлені судом факти і правовідносини заборонено. Зважаючи на вищевикладене, суд вважає, що відсутні підстави для визнання договорів поруки №014/02-2/349-Р від 19.09.2006 року, №014/02-2/429-Р від 09.11.2006 року та №010/102-7/248-Р від 26.06.2007р. припиненими, а тому позов є безпідставним та таким, що не підлягає задоволенню. Оскільки суд дійшов до висновку про відмову у задоволенні позову, то судові витрати, понесені позивачем відповідачами не відшкодовуються відповідно до положень ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed