Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-02 00:00:00

05.09.2014р. ПАТ КБ "Приватбанк" звернулось до суду з позовом, в якому просило суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на користь ПАТ КБ "Приватбанк" заборгованість за кредитним договором у розмірі 13405,58 грн., а також судові витрати. Заяву мотивує тим, що 21.01.2008 року між ЗАТ КБ "Приватбанк", правонаступником якого є ПАТ КБ "Приватбанк" та відповідачем - [PERSON] було укладено кредитний договір №LVXRFO06140065, внаслідок укладення даного договору остання отримала кредит у сумі 4617,52 грн., з кінцевим терміном повернення до 21.07.2010р. та сплатою 0,12% річних за користування кредитом. У зв'язку з тим, що відповідач добровільно не виконав умови кредитного договору 24.07.2009 року суддею Шевченківського районного суду м. Львова видано судовий наказ про стягнення з [PERSON] в користь ЗАТ КБ "Приватбанк" заборгованості за кредитним договором в сумі 8112,94 грн., судового збору в сумі - 40,56 грн., витрат на інформаційно-технічне забезпечення в сумі 15 грн. У зв'язку з тим, що відповідач станом на день подачі позову до суду не виконала вищезгаданий судовий наказ та на даний час продовжує користуватись залишком тіла кредиту тому просить стягнути з [PERSON] заборгованість у сумі 13405,58 грн., а також судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з'явився, однак подав до суду заяву, у якій позовні вимоги підтримує та просить суд розглядати справу у його відсутності, а тому суд вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів. Відповідач в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, хоча належним чином повідомлявся про час та місце слухання справи, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи у його відсутність, представник позивача у свої заяві не заперечував проти заочного розгляду справи, суд у відповідності до вимог ст.ст. 169, 224 ЦПК України вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів. З'ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає до задоволення з таких підстав. В судовому засіданні встановлено, що 21.01.2008 року між ЗАТ КБ "Приватбанк", правонаступником якого є ПАТ КБ "Приватбанк" та відповідачем було укладено договір №LVXRFO06140065, на підставі якого, банк видав [PERSON] кредит у розмірі 4617,52 грн., з кінцевим терміном повернення до 21.07.2010р. та сплатою 0,12 % річних за користування кредитом. Позичальник зобов'язався сплачувати Банку щомісячний платіж для погашення заборгованості за Кредитом, який складається із заборгованості за Кредитом, відсотків, комісії, а також інших витрат згідно Умов договору. Згідно ч. 1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Пунктом 5.1 Кредитного договору передбачено, що при порушенні Позичальником будь-якого із зобов'язань, передбачених Заявою та п.п.3.2.2, 3.2.3 даних Умов, Банк має право нарахувати, а Позичальник зобов'язується сплатити Банку пеню в розмірі 0,5% від суми простроченого платежу, але не менше 1 гривні за кожний день прострочки платежу. Сплата пені здійснюється в гривні. Крім цього у відповідності до п. 5.3 Кредитного договору при порушенні Позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених Договором більш між на 30 днів, Позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості. Нормами частини першої статті 598 ЦК України передбачено, що зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. У відповідності до ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Судом також встановлено, що у зв'язку з невиконанням відповідачем умов кредитного договору, 24.07.2009 року суддею Шевченківського районного суду м. Львова видано судовий наказ про стягнення з [PERSON] в користь ЗАТ КБ "Приватбанк" заборгованості за кредитним договором в сумі 8112,94 грн., судового збору в сумі - 40,56 грн., витрат на інформаційно-технічне забезпечення в сумі 15 грн. Крім цього встановлено, що даний судовий наказ станом на 03.11.2014р. не виконано. У відповідності до вищезгаданих норм Цивільного кодексу України суд вважає, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК, оскільки зобов'язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог статей 526, 599 ЦК. Крім цього аналогічне трактування закону зазначене у ч. 1, 2 п. 17 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних прав № 5 від 30.03.2012р. "Про практику застосування судами законодавства при вирішені спорів, що виникають із кредитних правовідносин". Частиною 1 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.. Враховуючи наведене, беручи до уваги розрахунок суми позову, представлений позивачем, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Крім того, в силу дії ст. 88 ЦПК України до стягнення з відповідача підлягає також розмір судових витрат, сплачених позивачем при зверненні з заявою до суду.

Outcome: approved