Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-04 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом про стягнення на свою користь з відповідача 19 239,30грн. заборгованості за кредитним договором від 21.02.2008 р. №K3XRF113230236 На обґрунтування позову вказується, що відповідно до договору №K3XRF113230236 від 21.01.2008року відповідач отримав від позивача кредит в розмірі 19 239,30грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 5,04% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 21.02.2009р. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання кредиту фізичним особам ("Розстрочка") (Стандарт) складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, винагороди, комісії, а також інших витрат згідно Умов. Позивач повністю виконав взяті на себе зобов'язання, передбачені даним договором. Проте відповідач після отримання грошових коштів своїх зобов"язань перед позивачем не виконав, в зв'язку з чим станом на 28.11.2013року його заборгованість за договором становить 19 239,30грн., з яких заборгованість за кредитом - 1 434,93грн.; заборгованість по процентам за користування кредитом - 17,00грн., заборгованість по комісії за користування кредитом - 324,69грн., пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором - 16 070,33грн., а також штрафи: 500 грн. (фіксована частина) та 892,35грн. (процентна складова). З посиланням на викладені обставини вказується на наявність передбачених законом підстав для задоволення заявлених позовних вимог. Представник позивача в судове засідання по розгляду справи надав заяву про розгляд справи без його участі, на задоволенні заявлених позовним вимог наполягає, проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлялася шляхом направлення судових повісток за адресою місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку. При цьому судова кореспонденція була повернута поштовою установою в зв"язку із закінченням термінів зберігання. Відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України слід вважати, що судові виклики були вручені належним чином. За таких обставин і відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України суд вважає можливим ухвалення заочного рішення по справі, враховуючи також, що представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. Вивчивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю. В судовому засіданні встановлено, що 21.02.2008 року між [PERSON] та ЗАТ КБ "ПриватБанк", правонаступником якого є позивач, було укладено договір №K3XRF113230236, за умовами якого відповідачка отримала від позивача кредит в розмірі 4 249грн. з кінцевим терміном його повернення 21.02.2009р. і з умовами сплати за користування кредитом відсотків у розмірі 5,04% на рік на суму залишку заборгованості по кредиту, щомісячної винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 127,47грн. Надання кредиту відповідачу відбулось відповідно до положень його заяви від 21.02.2008р. і Умов надання споживчого кредиту фізичним особам "Розстрочка". Згідно заяви від 21.02.2008р. погашення відповідачем заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісії, а також інших витрат згідно Умов надання споживчого кредиту фізичним особам "Розстрочка". П. 5.1 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам визначено, що при порушенні Позичальником будь-якого із зобов'язань, передбачених Заявою та п.п. 3.2.2, 3.2.3 даних Умов, Банк має право нараховувати, а Позичальник зобов'язується сплатити Банку пеню в розмірі 0,5% від суми простроченого платежу, але не менше 1 гривні за кожний день прострочки платежу. При порушенні Позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених договором, більш ніж на 30 днів, Позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості (п. 5.3 Умов). Нарахування неустойки за кожен випадок порушення зобов'язань, передбаченої п.п. 5,1, 5.2, 5.3 цих Умов, здійснюється протягом трьох років з дня, коли відповідне зобов'язання повинно бути виконане позичальником (п.5.4 Умов). Терміни позовної давності по вимогам про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки - пені, штрафів за даним договором встановлюється сторонами тривалістю 5 років (п. 5.5). Після надання позивачем кредиту на вказаних умовах відповідач своїх зобов'язань по погашенню заборгованості не виконав, в зв'язку з чим станом на 28.11.2013року його заборгованість за договором становить 19 239,30грн., з яких заборгованість за кредитом - 1 434,93грн.; заборгованість по процентам за користування кредитом - 17,00грн., заборгованість по комісії за користування кредитом - 324,69грн., пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором - 16 070,33грн., а також штрафи: 500 грн. (фіксована частина) та 892,35грн. (процентна складова). Викладені обставини підтверджені в судовому засіданні заявою відповідача від 21.02.2008р., Умовами надання споживчого кредиту фізичним особам "Розстрочка", розрахунком заборгованості за договором, а тому вважаються судом встановленими. Аналізуючи встановлені в судовому засіданні суд відзначає, що відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позивальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 ЦК України). За ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Ч. 1 ст. 611 ЦК України передбачено, що в разі порушення зобов'язання настають наслідки, встановлені договором або законом. Згідно зі ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Також ч. 1 ст. 546 ЦК України визначено, що виконання зобов'язань може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, при триманням, завдатком. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання (ч. 1 ст. 549 ЦК України). Викладене свідчить, що позовні вимоги ґрунтуються на положеннях укладеного між сторонами договору і відповідають вимогам закону, в зв'язку з чим такі вимоги підлягають задоволенню повністю. Стягненню з відповідача на користь позивача підлягають також 229,40грн. судових витрат по справі. З урахуванням викладеного і на підставі ст.525, ст. 526, ч. 1 ст. 546, ч. 1 ст. 549, ч. 1 ст. 611, ч. 1 ст. 612, ст. 1050, ч.1 ст.1054 ЦК України,

Outcome: approved