Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-10 00:00:00

У лютому 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, у якому просила визнати за нею в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], яка померла [INFO] року, право власності на житловий будинок - "А-1", загальною площею 69,8 м2, житловою площею 26,9 м2, із господарськими будівлями і спорудами: сарай - "Б", сарай - "В", погріб - "Г", вбиральня - "Д", колонка - "К" та огорожа - "N", що знаходяться за адресою: [ADDRESS], які відповідно до заповіту від 24 червня 1985 року її бабуся [PERSON] заповідала їй, посилаючись на те, що у видачі свідоцтва про право на спадщину на це спадкове нерухоме майно Броварською районною державною нотаріальною конторою Київської області їй відмовлено, через відсутність на нього правовстановлюючих документів. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву, у якій просила розглянути справу за її відсутності, позов підтримує, просить суд задовольнити його. Відповідач Світильнянська сільська рада Броварського району Київської області до суду не з'явилася, надала суду заяву, у якій просила розглянути дану справу за відсутності їхнього представника за наявними у справі документами, проти позову не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків. За змістом ст. ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно із ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. [INFO] року у віці 88 років померла [PERSON], про що свідчить свідоцтво про її смерть серії [NUMBER]. Із заповіту від 24 червня 1985 року, посвідченого секретарем виконавчого комітету Світильнянської сільської ради Броварського району Київської області Короткевич В.П., зареєстрованого в реєстрі за № 30, видно, що [PERSON] все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що належатиме їй на день смерті і на що за законом вона матиме право, заповідала своїй онуці [PERSON]. 17 серпня 2007 року позивач [PERSON], до реєстрації шлюбу [PERSON], уклала шлюб із [PERSON], про що свідчить свідоцтво про шлюб серії [NUMBER], видане Відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 1124. Після реєстрації шлюбу прізвище дружини [PERSON]. У ч. 3 ст. 1268, ч. ч. 1, 2 ст. 1269 ЦК України визначено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. За змістом ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Із спадкової справи № 114/2012 до майна померлої [INFO] року [PERSON] видно, що 22 лютого 2012 року в установлений законом строк до Броварської районної державної нотаріальної контори Київської області із заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину звернулася спадкоємець за заповітом позивач [PERSON], інші спадкоємці відсутні. 23 лютого 2016 року [PERSON] нотаріальною контрою видано свідоцтво про право на спадщину на три земельні ділянки загальною площею 3,3619 га, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходяться у віданні Світильнянської сільської ради Броварського району Київської області, які належали померлій [PERSON] на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER]. Судом встановлено, що на день смерті спадкодавцю [PERSON] належав ще житловий будинок - "А-1", загальною площею 69,8 м2, житловою площею 26,9 м2, із господарськими будівлями та спорудами: сарай - "Б", сарай - "В", погріб - "Г", вбиральня - "Д", колонка - "К" та огорожа - "N", що знаходяться за адресою: [ADDRESS]. Факт належності померлій [PERSON] цього нерухомого майна підтверджується технічним паспортом на житловий будинок та довідками № 42 і № 94, виданими 03 лютого 2017 року виконавчим комітетом Світильнянської сільської ради Броварського району Київської області, з яких вбачається, що згідно із записами в погосподарській книзі № 5 за 2011-2015 роки, особовий рахунок № [NUMBER], житловий будинок за зазначеною вище адресою рахувався за головою домогосподарства [PERSON], яка була зареєстрованою та проживала у ньому з 1971 року до дня смерті [INFO] року. Листом від 24 лютого 2017 року за вих. № 693/02-14 Броварською районною державною нотаріальною конторою у видачі позивачу [PERSON] свідоцтва про право на спадщину за заповітом на належний спадкодавцю [PERSON] спірний спадковий житловий будинок із господарськими будівлями і спорудами відмовлено, оскільки спадкоємцем нотаріусу не надані правовстановлюючі документи на це нерухоме майно. Рекомендовано звернутися до суду. Згідно із ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. У ст. 392 ЦК України визначено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав є визнання права. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи, що позивач [PERSON] є єдиним спадкоємцем за заповітом, яка прийняла спадщину після смерті бабусі [PERSON], якій на день смерті належав спірний спадковий житловий будинок із господарськими будівлями і спорудами, суд дійшов висновку, що позов ґрунтується на вимогах закону та підлягає задоволенню. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved