Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-14 00:00:00

У серпні 2009 року Відкрите акціонерне товариство "Запоріжжяобленерго" в особі Північної групи ПОПС звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення вартості не облікованої електроенергії, внаслідок порушення споживачем ПКЕЕН. В обґрунтування позовних вимог зазначило, що [PERSON] мешкає за адресою: [ADDRESS] та користується електроенергією. 21 жовтня 2006 року, 28 березня 2007 року, 18 вересня 2007 року, 04 квітня 2008 року контролерами по ОПС проведена перевірка дотримання Правил користування електроенергією для населення за адресою: [ADDRESS], де мешкає [PERSON] Перевірками встановлено: самовільне підключення будинку до електромережі енергопостачальника, особовий рахунок відсутній, безоблікове споживання електроенергії (п. 48 ПКЕЕН). По зазначеним фактам порушення Правил користування електроенергією для населення були складені акти № 00018971 від 21.10.2006р., № 00087286 від 28.03.2007р., № 00091477 від 18.09.2007р., № 00097514 від 04.08.2008р. Згідно Правил користування електричною енергією для населення та Методики обчислення обсягу та вартості не облікованої електроенергії, затвердженою Постановою Кабінету Міністрів України № 562 від 04.05.2006р. та зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 04.07.2006р. за № 782/12656, обчислено кількість неврахованої електричної енергії та виписані рахунки за актами № 00018971 від 21.10.2006р. на суму 1530 грн. 65 коп. (183 дні), № 00087286 від 28.03.2007р. на суму 1761 грн. 25 коп. (158 днів), № 00091477 від 18.09.2007р. на суму 1939 грн. 60 коп. (174 днів), № 00097514 від 04.08.2008р. на суму 4128 грн. 73 коп. (321 днів). На підставі викладеного, просить суд стягнути з [PERSON] на користь ВАТ "Запоріжжяобленерго" в особі ПГ по ОПС вартість не облікованої електроенергії в розмірі 9360 гривень 23 копійок, а також судові витрати: державне мито - 93,61 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 30,00 грн.. Заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 24 лютого 2010 року позовні вимоги ВАТ «Запоріжжяобленерго» в особі Північної групи ПОПС задоволені. Стягнуто з [PERSON] на користь ВАТ «Запоріжжяобленерго» вартість необлікованої електроенергії в сумі 9360,23 грн., державне мито - 93,61 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 30,00 грн. Не погодившись в зазначеним рішенням суду, та у відповідності до ст. 228 ЦПК України, відповідач [PERSON] в особі представника [PERSON] у квітні 2013 року звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення суду від 24 лютого 2010 року. Ухвалою суду від 30 травня 2013 року заява [PERSON] в особі представника [PERSON] задоволена, заочне рішення Жовтневого районного суду міста Запоріжжя від 24 лютого 2010 року по справі за позовом ВАТ «Запоріжжяобленерго» в особі Північної групи по ОПС до [PERSON] про стягнення вартості не облікованої електроенергії, внаслідок порушення споживачем ПКЕЕН скасоване та справа призначена до розгляду в загальному порядку. Представник позивача Міненко В.Ф., у судовому засіданні позовні вимоги ВАТ "Запоріжжяобленерго" підтримала та просила суд їх задовольнити, посилаючись на те, що вони є обґрунтованими та доведеними. Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні проти позовних вимог заперечувала, зазначивши, що згідно п. 48 ПКЕЕН споживач несе відповідальність згідно із законодавством за розкрадання електричної енергії у разі розкрадання електричної енергії, у разі самовільного підключення до електромереж. [PERSON] дійсно мешкав до 2002 року за адресою: [ADDRESS], але цей будинок був визнаний ветхим та непридатним для проживання, у зв'язку з чим у 2002 році він переїхав жити до с. Преображенка, Томаківський р-н Дніпропетровської області. Жодного акту про виявлення порушення побутовим споживачем «Правил користування електричною енергією для населення» відносно [PERSON] не можливо вважати дійсним, оскільки у графі «підпис» підпис [PERSON] не ставив, паспортні дані по тексту акту також не зазначені. Особа, відносно якої складалися зазначені вище акти невідома, бо не було встановлено достовірно, що та особа, за участю якої складався акт, це саме [PERSON], а не інша особа. Крім того, в усіх Актах про виявлення Правил користування електричною енергією для населення відносно [PERSON] зазначається адреса [ADDRESS], та зазначається, що порушення зафіксовано цифровим фотоапаратом. До позовної заяви було додано дві фотографії, які нібито повинні показати факт порушення, але з цих фотографій не можливо достовірно встановити, що зафіксовано порушення саме за адресою [ADDRESS], оскільки на них не відображено адреси будівлі. Вважає, що надані стороною позивача докази в обґрунтування позовних вимог, не є належними та допустимими. Також зазначила, що на день складання актів [PERSON] не був власником квартири, не був зареєстрованим за вказаною адресою, та не проживав у зазначеному будинку, тож не міг не обліковано споживати електричну енергію. Вказані обставини підтверджуються відомостями адресно-довідкового підрозділу УДМС України в Запорізькій області від 12.11.2013р., відповідно до якого [PERSON] зареєстрований за вказаною адресою з 2012 року та рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 03.05.2012р. по справі № 0827/2-63/2012. На підставі викладеного, просила суд у задоволенні позовних вимог відмовити. Суд, вислухавши пояснення представників позивача та відповідача, перевіривши наявні в матеріалах справи докази, приходить до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що 21 жовтня 2006 року, 28 березня 2007 року, 18 вересня 2007 року, 04 квітня 2008 року контролерами по ОПС проведена перевірка дотримання Правил користування електроенергією для населення за адресою: [ADDRESS]. (а.с. 8, 11, 14, 17) Перевірками встановлено: самовільне підключення будинку до електромережі енергопостачальника, особовий рахунок відсутній, безоблікове споживання електроенергії (п. 48 ПКЕЕН). По зазначеним фактам порушення Правил користування електроенергією для населення були складені акти № 00018971 від 21.10.2006р., № 00087286 від 28.03.2007р., № 00091477 від 18.09.2007р., № 00097514 від 04.08.2008р. (а.с. 6, 9, 12, 15) Згідно Правил користування електричною енергією для населення та Методики обчислення обсягу та вартості не облікованої електроенергії, затвердженою Постановою Кабінету Міністрів України № 562 від 04.05.2006р. та зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 04.07.2006р. за № 782/12656, обчислено кількість неврахованої електричної енергії та виписані рахунки за актами № 00018971 від 21.10.2006р. на суму 1530 грн. 65 коп. (183 дні), № 00087286 від 28.03.2007р. на суму 1761 грн. 25 коп. (158 днів), № 00091477 від 18.09.2007р. на суму 1939 грн. 60 коп. (174 днів), № 00097514 від 04.08.2008р. на суму 4128 грн. 73 коп. (321 днів). (а.с. 7, 10, 13, 16) Відносини з приводу постачання фізичним особам електричної енергії регулюються ст. 714 ЦК України, ст.ст. 24-27 Закону України «Про електроенергетику», Правилами користування електричною енергією для населення, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року № 1357 (далі Правила), та Методикою визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією (далі Методика), затвердженою Постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України № 562 від 4 травня 2006 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 4 липня 2006 року за № 782/12656. Механізм реалізації і захисту прав енергопостачання регулюється Законом України «Про електроенергетику», Правилами користування електричною енергією для населення, затвердженої постановою НКРЕ № 562 від 04.05.2006р.. За змістом Правил корситування електричною енергією, споживачами електричної енергії - населенням - є фізичні особи, які з метою задоволення власних побутових або господарських потреб споживають електричну енергію для потреб електроустановок, що належать їм за ознакою права власності або користування, за винятком електроустановок, які використовуються для здійснення в установленому законодавством порядку підприємницької діяльності. Нормою ч. 4 ст. 26 Закону України «Про електроенергетику» передбачено, що споживач електроенергії несе відповідальність згідно із законодавством за порушення умов договору та Правил користування електроенергією, затверджених постановою НКРЕ № 562 від 04.05.2006р. Статтею 27 Закону України «Про електроенергетику» визначено, що правопорушеннями в електроенергетиці, є, зокрема: крадіжка електричної енергії, самовільне підключення до об'єктів електроенергетики і споживання енергії без приладів обліку, порушення правил користування енергією. На підставі п. 48 Правил споживач несе відповідальність згідно із законодавством за розкрадання електричної енергії у разі самовільного підключення до електромережі, споживання електричної енергії без приладів обліку або застосування штучного нуля з метою без облікового споживання електроенергії. В сенсі ст. 30 ЦПК України, відповідачем в рамках цивільного процесу може бути особа, яка за цивільною позовною заявою позивача притягається до відповідальності за порушення чи оспорення її прав та охоронюваних законом інтересів, а також у передбачених законом випадках, й інші особи, на адресу яких спрямована вимога позивача, яка знайшла своє аргументування та вираження у відповідній позовній заяві. Позивачем пред'явлено позов до [PERSON], який відомостями адресно-довідкового підрозділу УДМС України в Запорізькій області від 12.11.2013р., зареєстрований за адресою: [ADDRESS] з 2012 року. (а.с. 91,92) Крім того, рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 03 травня 2012 року (№ 0827/2-63/2012, пр. 0827/2-504/2012) встановлено, що [PERSON] станом на 02 червня 2010 року за адресою: [ADDRESS] не зареєстрований, не є його користувачем, не споживає електроенергію у зазначеному будинку. (а.с. 50-52) Вказане рішення суду набрало законної сили 15 травня 2012 року. Згідно ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказується при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. На підтвердження факту порушення відповідачем Правил користування електроенергією для населення стороною позивача до позовної заяви додані копії актів № 00018971 від 21.10.2006р., № 00087286 від 28.03.2007р., № 00091477 від 18.09.2007р., № 00097514 від 04.08.2008р. (а.с. 6, 9, 12, 15). Проте, судом зазначені акти не можуть бути прийняті до уваги, оскільки у вказаних актах в якості порушника Правил користування електроенергією для населення визначений [PERSON], який як встановлено вище на момент складання актів у квартирі [ADDRESS] не мешкав, не був зареєстрований та не був її власником. Крім того, у вказаних актах відсутній підпис особи, у присутності якої контролерами по ОПС проведена перевірка дотримання Правил користування електроенергією для населення за адресою: [ADDRESS], а посилання у актах на відмову споживача від підписання акту не підтверджені відповідним актом із залученням незалежних свідків цих подій. Виходячи з викладених обставин та враховуючи положення цивільного процесуального кодексу України, надані стороною позивача акти не можуть бути прийняті судом, як належні та допустимі докази. Крім того, стороною позивача в якості доказів до позовної заяви додано дві фотографії, які підтверджують факт порушення, але з цих фотографій не можливо достовірно встановити, що порушення зафіксовано саме за адресою [ADDRESS], оскільки на них не відображено адреси будівлі. Крім того, на вказаних фотокартках не відображено дати та часу здійснення фотофіксації порушення Правил користування електричною енергією для населення, що в свою чергу також позбавляє суд можливості перевірити належність вказаних доказів до обставин, які є предметом судового розгляду. Виходячи з викладених обставин та враховуючи положення цивільного процесуального кодексу України, надані стороною позивача копії фотокарток не можуть бути прийняті судом, як належні та допустимі докази. Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Суд, приходить до висновку, що у зв"язку з викладеною нормою Закону до відповідальності може бути притягнута лише винна у завданні майнової шкоди особа, виновність якої у завданні майнової шкоди доведена визначеними нормами діючого законодавства України доказами. Аналізуючи вищенаведене, надані сторонами докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ВАТ "Запоріжжяобленерго" в особі Північної групи ПОПС до [PERSON] про стягнення вартості обсягу не облікованої електроенергії, внаслідок порушення споживачами ПКЕЕН не підлягають задоволенню. Крім того, слід зазначити, що відповідно до ч. 1 ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно ч. 3 цієї ж статті Закону, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Аналогічним чином питання обов'язків доказування та питання доказів регулює ст. 60 ЦПК України, за якою кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. При цьому слід зазначити, що доказування не може ґрунтуватися лише на припущеннях. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що доводи сторони позивача та надані ним докази в обгрунтування своєї позиції є неспроможними, у зв"язку з чим не приймає їх до уваги.

Outcome: dismissed