Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-20 00:00:00

У квітні 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Ленінської районної у м. Полтаві ради про визнання незаконним та скасування рішення ради, зобов'язання затвердити протокол комісії з розгляду та вирішення земельних спорів і технічну документацію із землеустрою. Позивач вказує, що являється власником житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами за адресою: [ADDRESS], який розташований на земельній ділянці територіальної громади м. Полтави площею 675 кв.м для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Рішенням Ленінської районної у м. Полтаві ради від 12.04.2016 року йому надано дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). У звязку з оформленням технічної документації був виготовлений акт прийому-передачі межових знаків на зберігання, проте власники суміжних земельних ділянок [PERSON] та [PERSON] відмовились його підписати. Комісія з врегулювання земельних спорів виконавчого комітету Ленінської районної у м. Полтаві ради 07.10.2015 року склала акт, згідно з яким визнано неправомірними дії третіх осіб щодо відмови у погодженні меж земельної ділянки, а рішенням шостої сесії Ленінської районної у м. Полтаві ради від 12.04.2016 року було постановлено не підтримувати протокол проведення засідання комісії з розгляду та вирішення земельних спорів від 18.08.2015 року № Пр/01 щодо конфліктної ситуації між [PERSON], яка стосується приватизації земельної ділянки та підписання гр. [PERSON] та [PERSON] меж земельної ділянки по [ADDRESS] Просить суд з метою усунення перешкод в реалізації права на приватизацію земельної ділянки визнати незаконним та скасувати рішення шостої сесії сьомого скликання Ленінської районної у м. Полтаві ради від 12.04.2016 року "Про розгляд пропозиції комісії з розгляду та вирішення земельних спорів на території [ADDRESS] зобов'язати Ленінську районну в м. Полтаві раду затвердити протокол проведення засідання комісії з розгляду та вирішення земельних спорів від 18.08.2015 року № Пр/01 щодо конфліктної ситуації між [PERSON] яка стосується приватизації земельної ділянки та підписання гр. [PERSON] та [PERSON] меж земельної ділянки по [ADDRESS] 16.05.2016 року [PERSON] доповнив позовні вимоги, надавши відповідну письмову заяву, в якій поряд з вищенаведеними вимогами просить також зобов'язати Ленінську районну в м. Полтаві раду затвердити технічну документацію із землеустрою, виготовлену з метою передачі позивачу у приватну власність земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] без погодження меж із суміжними землекористувачами [PERSON] та [PERSON] 23.05.2016 року до суду надійшла уточнена позовна заява від [PERSON], в якій він змінив позовні вимоги, просить суд визнати недійсним рішення шостої сесії сьомого скликання Ленінської районної у м. Полтаві ради від 12.04.2016 року "Про розгляд пропозиції комісії з розгляду та вирішення земельних спорів на території [ADDRESS] згідно протоколу проведення засідання комісії з розгляду та вирішення земельних спорів від 18.08.2015 року № Пр/01", а також усунути перешкоди у здійсненні приватизації ним земельної ділянки площею 0,0675 га з цільовим призначенням - для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташовані по [ADDRESS] шляхом надання права подальшого проведення приватизації без підпису суміжних користувачів [PERSON] та [PERSON] у акті про встановлення і узгодження меж земельних ділянок. Ухвалою суду від 16.05.2016 року до участі у справі в якості третьої особи залучено Управління Держгеокадастру у м. Полтаві. Ухвалою суду від 16.06.2016 року позовні вимоги [PERSON] про визнання незаконним та скасування рішення шостої сесії сьомого скликання Ленінської районної у м. Полтаві ради від 12.04.2016 року "Про розгляд пропозиції комісії з розгляду та вирішення земельних спорів на території [ADDRESS] зобов'язання Ленінської районної в м. Полтаві ради затвердити протокол проведення засідання комісії з розгляду та вирішення земельних спорів від 18.08.2015 року № Пр/01 щодо конфліктної ситуації між [PERSON] яка стосується приватизації земельної ділянки та підписання гр. [PERSON] та [PERSON] меж земельної ділянки по [ADDRESS], - залишено без розгляду. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, не повідомивши про причини неявки, доручив представляти свої інтереси [PERSON] на підставі нотаріально посвідченої довіреності. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні позов підтримав, просив задовольнити у поновному обсязі з підстав, наведених у позовній заяві. Представник відповідача Ленінської районної у м. Полтаві ради в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, посилаючись на його безпідставність. Треті особи [PERSON], [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позову заперечували, посилаючись на те, що не погоджуються з передачею у власність позивача частини проїзду, тому власне і відмовились від підписання акту прийомки-передачі межових знаків, та, відповідно, заперечують проти продовження здійснення ним приватизації земельної ділянки без їхньої згоди. Представник третьої особи Управління Держгеокадастру у м. Полтаві в судовому засіданні з приводу вирішення позову поклалась на розсуд суду. Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в ст. 11 ЦПК України, суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Статтею 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Так, судом встановлено, що позивач [PERSON] являється власником житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами по [ADDRESS], в м. Полтаві та користувачем земельної ділянки за вказаною адресою загальною площею 675 кв.м з урахуванням лишків площею 36 кв.м та частини проїзду площею 71 кв.м, виділених у користування на підставі рішення виконавчого комітету Ленінської районної у м. Полтави ради № 233 від 15.06.2004 року. Домоволодіння по [ADDRESS] суміжне з домоволодінням [NUMBER], власником якого є [PERSON], та домоволодінням [NUMBER], яке належить [PERSON] Позивач [PERSON] звернувся до Ленінської районної у м. Полтави ради з заявою про приватизацію земельної ділянки, яка знаходиться в його користуванні, та рішенням Ленінської районної ради в м. Полтаві від 12 квітня 2016 року йому надано дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) по [ADDRESS], площею 675 кв.м для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд згідно з кадастровим планом, виготовленим ФОП "[PERSON]"; право власності або право користування (оренди) на земельну ділянку оформити окремим рішенням сесії районної ради. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач [PERSON] послався на те, що у нього виникли перешкоди у здійсненні приватизації земельної ділянки через відмову сусідів [PERSON], яка є власником суміжної земельної ділянки [NUMBER], та [PERSON], що є користувачем земельної ділянки [NUMBER], підписати акт прийомки-передачі межових знаків на зберігання, у зв'язку з чим він позбавлений можливості подати до Ленінської районної у м. Полтаві ради необхідний пакет документів для оформлення приватизації земельної ділянки, яка перебуває в його користуванні, оскільки такий акт є складовою кадастрового плану, який, в свою чергу, є частиною технічної документації, необхідної для передачі земельної ділянки у власність або у користування громадян. Так, відповідно до ст. 118 ЗК України громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. Рішення органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо приватизації земельних ділянок приймається у місячний строк на підставі технічних матеріалів та документів, що підтверджують розмір земельної ділянки. Як встановлено в п. 2.8 "Інструкції про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками", затвердженої наказом Державного комітету з земельних ресурсів № 376 від 18.05.2010 року, технічна документація із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) включає: пояснювальну записку, яка містить опис місця розташування земельної ділянки, відомості про власника (користувача) земельної ділянки, відомості про виконавця (виконавців), реквізити відповідних ліцензій, необхідних для виконання робіт, відомості про власників (користувачів) суміжних земельних ділянок, стислий опис виконаних робіт; технічне завдання на встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) (додаток 1);копію документа, що посвідчує фізичну особу, або копію свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи; копію документа, що посвідчує право на земельну ділянку (у разі його наявності); матеріали польових топографо-геодезичних робіт; план меж земельної ділянки, складений за результатами кадастрової зйомки, на якому відображаються зовнішні межі земельної ділянки із зазначенням власників (користувачів) суміжних земельних ділянок, усі поворотні точки меж земельної ділянки, лінійні проміри між точками по межах земельної ділянки, межі вкраплених земельних ділянок із зазначенням їх власників (користувачів). На бажання замовника замість плану меж земельної ділянки може складатися кадастровий план земельної ділянки; перелік обмежень у використанні земельної ділянки і наявні земельні сервітути; у разі необхідності документ, що підтверджує повноваження особи діяти від імені власника (користувача) земельної ділянки при встановленні меж земельної ділянки в натурі (на місцевості); акт прийомки-передачі межових знаків на зберігання, який включається до документації із землеустрою після виконання робіт із встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та закріплення їх межовими знаками (додаток 2). Як вбачається з копії акту прийомки-передачі межових знаків на зберігання, наданої позивачем, у вказаному документі дійсно відсутні підписи [PERSON] та [PERSON], а наявні у справі докази та особисті пояснення вказаних осіб в судовому засіданні свідчать про їх відмову від підписання вказаного акту. Як визначено у ст. 158 ЗК України, земельні спори вирішуються судами, органами місцевого самоврядування та центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин. Органи місцевого самоврядування вирішують земельні спори у межах населених пунктів щодо меж земельних ділянок, що перебувають у власності і користуванні громадян, та додержання громадянами правил добросусідства, а також спори щодо розмежування меж районів у містах. 18.08.2015 року відбулось засідання комісії з розгляду та вирішення земельних спорів на території Ленінського району м. Полтави оформлене протоколом № Пр/01, щодо конфліктної ситуації між гр. [PERSON], яка стосується приватизації земельної ділянки площею 675 кв.м для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) та підписання гр. [PERSON] та гр. [PERSON] меж земельної ділянки по [ADDRESS] Відповідно до висновків, викладених у протоколі, з огляду на надані документи, на підставі ст. 158 ЗК України, комісія пропонує врегулювати конфліктну ситуацію та підписати межі, пропонує укласти між власниками домоволодіння [NUMBER] та [NUMBER] мирову угоду про можливість проїзду спецтранспорту до надвірної вбиральні в домоволодінні [NUMBER] з метою її обслуговування та утримання в належному санітарному та екологічному стані з накладенням відповідного сервітуту; вважає безпідставною відмову в погодженні межі з земельними ділянками [NUMBER] та [ADDRESS]; з метою реалізації права гр. [PERSON] на приватизацію земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд пропонується розглядати документацію із землеустрою без її погодження з власниками суміжних земельних ділянок. Як вбачається зі змісту пояснень [PERSON] та [PERSON], відображених у протоколі засідання комісії з розгляду та вирішення земельних спорів на території Ленінського району м. Полтави № Пр/01 від 18.08.2015 року, обґрунтовуючи свої заперечення проти підписання акту прийомки-передачі межових знаків на зберігання, вони послались на те, що [PERSON] має намір приватизувати проїзд, що об'єктивно ускладнить користування ними належним кожній з них домоволодіння та призведе до обмеження вільного користування належним майном, зауважили на неприпустимості приватизації місць загального користування. При цьому, судом встановлено, що земельна ділянка площею 71 кв.м, яка становить частину проїзду між земельними ділянками, була передана у користування попереднім власникам домоволодіння [ADDRESS] на підстав рішення Ленінської районної у м. Полтаві ради № 233 від 15.06.2004 року. Власники цієї садиби самостійно користуються цією земельною ділянкою, тоді як прилеглі земельні ділянки [NUMBER] та [NUMBER] мають окремі в'їзди на вул. Грабинівську, що підтверджується актом від 07.10.2015 року, складеним комісією селищного комітету селища Новобудова Ленінської районної у м. Полтаві ради та наданими позивачем суду фотоматеріалами, і фактично не спростоване іншими учасниками процесу. Крім того, відповідно до листа Управління з питань містобудування та архітектури виконавчого комітету Полтавської міської ради № 01-0002-01-22/1842 від 19.10.2015 року та № 01-0002-01-18/49 від 12.07.2016 року стосовно наявності проїзду між земельними ділянками по [ADDRESS], проектом коригування генерального плану м. Полтави в частині розроблення містобудівного регламенту центральної частини міста та зміни меж міських території, який розроблений УДНДІПМ Діпромісто» та затверджений рішенням двадцятої сесії Полтавської міської ради шостого скликання від 16.03.2012 року, не передбачено влаштування проїзду. Таким чином, не викликає сумніву той факт, що комісією з розгляду та вирішення земельних спорів на території Ленінського району м. Полтави фактично не вирішено земельний спір між [PERSON] та [PERSON], [PERSON], у зв'язку з чим рекомендовано розглядати документацію із землеустрою без її погодження з власниками суміжних земельних ділянок, що явно не узгоджується з чинним законодавством та виходить за межі повноважень комісії. Рішенням шостої сесії Ленінської районної у м. Полтаві ради сьомого скликання від 12.04.2016 року «Про розгляд пропозиції комісії з розгляду та вирішення земельних спорів на території Ленінського району [ADDRESS], [NUMBER], [NUMBER]» вирішено не підтримувати протокол проведення засідання комісії з розгляду та вирішення земельних спорів на території Ленінського району м. Полтави оформлене протоколом № Пр/01 від 18.08.2015 року. Зміст позовних вимог [PERSON] про визнання недійсним рішення районної у місті ради, свідчить про те, що як на підставу позову він посилається на необґрунтованість рішення, вказує, що в ньому відсутнє посилання на конкретні норми чинного законодавства, в тому числі "Інструкцію про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками", затвердженої наказом Державного комітету з земельних ресурсів № 376 від 18.05.2010 року, тоді як відсутність підписів власників суміжних земельних ділянок у акті прийомки-передачі межових знаків на зберігання перешкоджає позивачу реалізувати своє право на приватизацію земельної ділянки. За змістом положень ст. 12 ЗК України повноваження з вирішення земельних спорів віднесено до кола повноважень міських рад. Як встановлено в ст. 11 ЗК України, повноваження районних у містах рад у галузі земельних відносин визначаються міськими радами. Рішенням Полтавської міської ради від 24.12.2010 року «Про визначення обсягу окремих повноважень із земельних відносин виконавчого комітету Полтавської міської ради та районних у місті Полтаві рад» визначено передати до повноважень районних у місті рад належить вирішення питань надання, передачі у власність або користування, припинення права користування та вилучення земельних ділянок, зокрема, для будівництва та обслуговування окремих індивідуальних жилих будинків, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). Таким чином, Ленінська районна у м. Полтаві рада при прийнятті рішення діяла у межах повноважень та у спосіб, встановлений законом. Зміст рішення шостої сесії Ленінської районної у м. Полтаві ради сьомого скликання від 12.04.2016 року свідчить про те, що воно є обґрунтованим, вмотивоване неможливістю вирішення конфліктної ситуації мирним шляхом, при цьому, під час судового розгляду справи не встановлено підстав для визнання рішення недійсним, тим паче, що висновки засідання комісії з розгляду та вирішення земельних спорів носять рекомендаційний характер і чинне законодавство не містить норм, які зобов'язують відповідний орган місцевого самоврядування затверджувати їх в обов'язковому порядку. Разом з тим, зміст позовних вимог [PERSON] дає підстави стверджувати про те, що він фактично не погоджується з результатами вирішення земельного спору, що саме по собі не свідчить про недійсність та незаконність рішення ради. При цьому, позивачем при зверненні до суду не враховано, що відповідно до норми ст. 158 ЗК України у разі незгоди з рішенням органів місцевого самоврядування він має право на звернення до суду з метою вирішення земельного спору по суті, а не з питання оскарження рішення, тобто позивачем обраний невірний спосіб захисту порушеного права. Крім того, згідно п. 1 Розділу УІ «Положення про комісію з розгляду та вирішення земельних спорів на території Ленінського району м. Полтави», затвердженого рішенням Ленінської районної у м. Полтаві ради від 03.02.2015 року, у разі незгоди власників землі або землекористувачів з рішенням щодо земельних спорів, земельний спір вирішується в судовому порядку. Виходячи з вищенаведеного, беручи до уваги той факт, що в ході судового розгляду справи не здобуто доказів, які дають підстави для визнання рішення Ленінської районної у м. Полтаві ради недійсним, суд не знаходить підстав для задоволення в цій частині. Вирішуючи позовні вимоги [PERSON] про покладення обов'язку на Ленінську районну у м. Полтаві раду затвердити технічну документацію із землеустрою, виготовлену з метою передачі позивачу у приватну власність земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] без погодження меж із суміжними землекористувачами [PERSON] та [PERSON], та усунути перешкоди у здійсненні приватизації шляхом надання права подальшого проведення приватизації без підпису суміжних користувачів, суд враховує наступне. Як встановлено в ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається на невизнання відповідачем його права на приватизацію земельної ділянки, оскільки через відсутність підписів суміжних землекористувачів [PERSON] та [PERSON] неможливо оформити акт прийомки-передачі межових знаків на зберігання, який є складовою кадастрового плану, що, в свою чергу перешкоджає можливості отримати в Управлінні Держгеокадастру у м. Полтаві кадастровий номер земельної ділянки, яку він має намір приватизувати, та як наслідок завершити оформлення технічної документації, що може стати перешкодою в отриманні позитивного рішення районної у м. Полтаві ради про передачі її у власність. Представник відповідача Ленінської районної у м. Полтаві ради в судовому засіданні пояснив, що жодних перешкод для прийняття радою рішення про передачу [PERSON] у власність земельної ділянки по [ADDRESS], навіть за відсутності підписів суміжних користувачів у акті прийомки-передачі межових знаків на зберігання, не буде, якщо він надасть усі інші документи, подання яких передбачене чинним законодавством. Разом з тим, представник третьої особи Управлінні Держгеокадастру у м. Полтаві в судовому засіданні пояснила, що надати кадастровий номер земельній ділянці, яку має намір приватизувати позивач [PERSON], управління не зможе за відсутності належним чином оформленого акту прийомки-передачі межових знаків на зберігання, тобто без підписів суміжних користувачів. Процедура приватизації земельної ділянки передбачає оформлення технічної документації - проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок. Так, відповідачем Ленінською районною у м. Полтаві радою на виконання положень ст.. 118 ЗК України 12.04.2016 року прийнято рішення про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) по [ADDRESS], площею 675 кв.м. для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд згідно з кадастровим планом, виготовленим ФОП "[PERSON]". В подальшому повноваження районної у місті ради обмежуються вирішенням питання про затвердження технічної документації. Як встановлено в ч. 9 ст. 118 ЗК України, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов'язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність. Відповідно до ст. 186-1 ЗК України, проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок усіх категорій та форм власності підлягає обов'язковому погодженню з територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що здійснює реалізацію державної політики у сфері земельних відносин. Судом достовірно встановлено, що технічну документацію - проект землеустрою - на час розгляду справи в суді [PERSON] не виготовив, до Управління Держгеокадастру у м. Полтаві з метою реєстрації земельної ділянки та отримання кадастрового номеру не звертався, й відповідно, проект землеустрою не погоджував, у зв'язку з чим підстав для звернення до Ленінської районної у м. Полтаві для затвердження проекту землеустрою та передання земельної ділянки у приватну власність не набув. Підставою для звернення [PERSON] до суду з даним позовом стала саме неможливість отримання кадастрового номеру земельної ділянки через відсутність можливості погодження її меж суміжними землекористувачами та не підписання ними акту прийомки-передачі межових знаків, що відноситься до повноважень Управління Держгеокадастру у м. Полтаві. Таким чином, на переконання суду, саме невизнання права позивача Управлінням Держгеокадастру у м. Полтаві може створити перешкоди в оформленні ним технічної документації із землеустрою. При цьому, жодних доказів того, що відповідач Ленінська районна у м. Полтаві рада в будь-який спосіб порушила, не визнала або оспорила права позивача на приватизацію земельної ділянки, створює (або може створити) перешкоди в приватизації, судом не встановлено. З огляду на те, що технічна документація з землеустрою позивачем [PERSON] не виготовлена та не погоджена з відповідним органом виконавчої влади, що здійснює реалізацію державної політики у сфері земельних відносин, питання про її затвердження органом місцевого самоврядування, на переконання суду, є передчасним. Прийняття ж рішення відповідачем про надання права певній особі на здійснення нею приватизації в індивідуальний спосіб, з відхиленням від вимог, встановлених законодавством, - без підпису суміжних користувачів в акті прийомки-передачі межових знаків - чинним законодавством не передбачене, виходить за межі повноважень, наданих органам місцевого самоврядування в сфері земельних відносин Законом України «Про місцеве самоврядування». А тому позовні вимоги [PERSON] про покладення обов'язку на Ленінську районну у м. Полтаві раду затвердити технічну документацію із землеустрою, виготовлену з метою передачі позивачу у приватну власність земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] без погодження меж з суміжними землекористувачами [PERSON] та [PERSON], та усунути перешкоди у здійсненні приватизації шляхом надання права подальшого проведення приватизації без підпису суміжних користувачів, суд вважає безпідставними і такими, що не підлягають задоволенню. Статтею 16 ЦК України визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. В ч.ч. 2, 3 ст. 152 ЗК України визначено способи захисту прав на земельні ділянки та встановлено, зокрема, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів. Згідно ч.ч. 10-11 ст. 118 ЗК України відмова органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду. У разі відмови органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення заяви без розгляду питання вирішується в судовому порядку. При цьому, на викликає сумніву той факт, що нормами ст. 16 ЦК України та ст. 152 ЗК України не передбачено можливість захисту порушеного цивільного права в такий спосіб, як просить позивач [PERSON] у позовній заяві, а саме: шляхом покладення обов'язку на відповідача, який є органом місцевого самоврядування, прийняти конкретне рішення з питань, пов'язаних з приватизацією позивачем земельної ділянки. А тому суд не знаходить підстав для задоволення позову [PERSON]. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed