Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-26 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з зазначеною позовною заявою та уточнюючи позовні вимоги, просили суд звільнити з-під арешту все майно, яке належить\~\~[PERSON], [INFO]. В обґрунтування позовних вимог вказували на те, що [PERSON] на праві власності належить автомобіль ВАЗ 2103, реєстраційний номер [NUMBER], 1975 року випуску, який він продав за довіреністю своєму сину [PERSON] Однак, зареєструвати право власності на вказаний автомобіль за [PERSON] не є можливим, у звязку накладенням арешту на автомобіль Криворізьким РВ ДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області за заявою ПАТ «А-БАНК». [PERSON] звертався до відповідачів з заявами про врегулювання спору в позасудовому порядку, однак отримав рекомендації звернутися до суду. Представник позивачів стверджував, що оскільки станом на березень 2016 року у [PERSON] відсутні борги перед ПАТ "А-Банк", то наявні всі законні підстави для зняття арешту з його майна, в тому числі з вказаного автомобіля. Не зняття арешту з майна [PERSON] порушує право власності [PERSON], а саме володіння, користування та розпорядження вказаним автомобілем. Присутня в судовому засіданні представник позивачів уточнені позовні вимоги підтримала у повному обсязі, та просила їх задовольнити. Представник відповідача Криворізького РВ ДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області в судове засідання не зявилася, про день та час розгляду справи повідомлена належним чином, про що свідчить розписка про явку до суду, в якій представник поставила особистий підпис (а.с. 142). Представник відповідача ПАТ «А-БАНК» в судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить поштове повідомлення, яке повернулося на адресу суду, в якому представник ПАТ «А-БАНК» поставив особистий підпис (а.с. 143). Вислухавши думку представника позивачів, дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що дана позовна заява не підлягає задоволенню, з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 05.09.2013 року Криворізьким районним судом Дніпропетровської області видано виконавчий лист по справі № 177/1158/13 провадження № 2/177/507/13 про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ "Акцент-Банк" заборгованості за кредитним договором № А34QCC9HEC0044 від 25.06.2011, яка складала 54670 грн. (а.с. 107). На підставі вказаного виконавчого листа та заяви представника ПАТ "Акцент-Банк", постановами державного виконавця ВДВС Криворізького РУЮ від 15.05.2014 відкрито виконавче провадження ВП № 43306584 (а.с. 83) та накладено арешт на все майно боржника [PERSON], що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с. 98). 23.09.2014 постановою ДВС Криворізького РУЮ оголошено розшук транспортного засобу ВАЗ 2103 АЕ 6454 ВН, 1975 року випуску, який належить [PERSON] (а.с. 4, 59). Постановою ВДВС Криворізького РУЮ від 25.09.2015 виконавчий документ у вище вказаному виконавчому провадженні повернено стягувачу на підставі п. 7 ч.1 ст. 47, у зв'язку з не виявленням майна боржника, яке оголошувалося в розшук, протягом року з дня оголошення розшуку (а.с. 106 зворот). Зі змісту ст. 49, 50 Закону України "Про виконавче провадження" (чинної на час повернення виконавчого документа стягувачу), слідує, що арешт накладений державним виконавцем в рамках виконавчого провадження знімається у разі закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу, який його видав. При цьому, повернення виконавчого документа стягувачу з підстав визначених п.7 ч. 1 ст. 47 Закону України "Про виконавче провадження" не є підставою для закінчення виконавчого провадження. Отже, суд приходить до висновку про відсутність підстав для зняття арешту з майна боржника на момент повернення виконавчого документа стягувачу, що підтверджується відповіддю ВДВС Криворізького РУЮ від 31.03.2016 (а.с. 10). Відповідно до п. 7 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про виконавче провадження" № 1404-VIII 2 червня 2016 року, після набрання чинності цим Законом виконавчі дії здійснюються відповідно до цього Закону. Зі змісту ст. 40 Закону України "Про виконавче провадження" слідує, що арешт накладений на майно боржника знімається у разі закінчення виконавчого провадження (крім випадків не стягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження), або повернення виконавчого документа до суду, який його видав, про що державний виконавець зазначає в постанові про його закінчення або повернення виконавчого документа. Виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків передбачених законом. З наданої суду копії виконавчого провадження № ВП № 43306584 слідує, що виконавче провадження не закінчено, а виконавчий документ повернуто стягувачу, що відповідно до ст. 37 Закону "Про виконавче провадження" не позбавляє його право повторно пред'явити виконавчий документ до виконання. Закон України "Про виконавче провадження" не передбачає зняття арешту з майна боржника у випадку повернення виконавчого документа стягувачу. Відповідно до п. 9 ч.1 ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження" фактичне виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом є підставою для закінчення виконавчого провадження. [PERSON], як на підставу для задоволення своїх позовних вимог, вказує відсутність у нього заборгованості перед ПАТ "Акцен-Банком", яка стала підставою для відкриття виконавчого провадження № 43306584 в рамках якого накладено арешт на автомобіль. При цьому, в порушення ст. 11, 60 ЦПК України, він не надає суду належних та допустимих доказів, які підтверджують дану обставину. Так, з виконавчого листа виданого Криворізьким районним судом Дніпропетровської області № 177/1158/13 провадження № 2/177/507/13, слідує наявність заборгованості [PERSON] перед ПАТ "Акцент-Банк" за кредитним договором № А34QCC9HEC0044 від 25.06.2011 на суму 54670 грн. (а.с. 107). З довідки від 09.03.2016 року виданої [PERSON] ПАТ "А-Банк", слідує про відсутність в нього заборгованості перед банком на вказану дату, при цьому не вказано, якої саме заборгованості та за яким договором. Вказана довідка не містить жодної інформації про погашення боржником заборгованості за договором А34QCC9HEC0044 від 25.06.2011, стягнутої на підставі рішення суду. Відповідно до ч. 3 ст. 56 Закону України "Про виконавче провадження", арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі. У зв'язку з проведення виконавчого провадження ВП № 43306584 державним виконавцем винесено постанови від 23.05.2014 про стягнення виконавчого збору (а.с. 87) та про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій (а.с. 88), докази сплати яких суду не надані. Як слідує з матеріалів зведеного виконавчого провадженя № 44844392, до нього приєднувалося ВП № 43306584 відкрите за вище вказаним виконавчим листом Криворізького районного суду Дніпропетровської області та ВП № 43929951 відкрите за виконавчим листом Тернівського районного суду № 215/8580 виданим 10.04.2014 року (а.с. 89, 91). Згідно акта огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 06.07.2017, автомобіль [NUMBER], тимчасово затримано та доставлено на спеціальний майданчик, на виконання ст. 36 Закону України "Про виконавче провадження" та оголошення автомобіля в розшук Тернівським ВДВС. Позивачем [PERSON], в порушення ст. 11, 60 ЦПК України, не надано суду жодного доказу в підтвердження закінчення виконавчого провадження відкритого Тернівським ВДВС, за яким вказаний автомобіль було оголошено в розшук. У зв'язку з цим, суд приходить висновку про відсутність законних підстав для задоволення позовних вимог [PERSON] про зняття арешту з належного йому майна. Вимоги [PERSON] не підлягають задоволенню, у зв'язку з їх безпідставністю. Так, відповідно 59 Закону України "Про виконавче провадження" особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. [PERSON] вважає себе власником автомобіля ВАЗ 2103, реєстраційний номер [NUMBER], у зв'язку з чим пред'являє позов про зняття арешту з вказаного майна. Однак, як слідує з свідоцтва про право власності на автомобіль (а.с. 4) його власником є [PERSON] Видання [PERSON] довіреності на ім'я [PERSON] з правом розпорядження автомобілем не породжує у нього права власності на вказаний транспортний засіб. Доказів про визнання за [PERSON] права власності на вкзааний автомобіль суду не надано. Вимоги [PERSON] про зняття арешту з усього майна [PERSON] нічим не обгрунтовані. Відповідно до ст. 3, 11 ЦПК України, суд здійснює захист лише порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, і лише в межах заявлених вимог та на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Оскільки перед судом не доведено факту порушення прав позивача [PERSON], його вимоги не підлягають задоволенню, як безпідставні.

Outcome: dismissed