Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-26 00:00:00

\~\~\~\~ До Вінницького міського суду Вінницької області з позовною заявою звернулось КП Вінницької міської ради «Вінницяміськтеплоенерго» до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиті послуги з централізованого теплопостачання в сумі 17\~678,62 грн. Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач є організацією, що надає населенню послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання, відповідно до умов визначених «Правилами надання послуг населенню з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених\~Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року за №630\~таЗаконом України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 року\~за\~№1875. Відповідачі, які проживають за адресою: вул. [PERSON], б. 44, кв. 96, м. Вінниця, регулярно отримують послуги з централізованого теплопостачання, однак порушують п. 18 Правил надання послуг населенню з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, а також п. 3\~ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», у звязку з чим станом на 25.07.2017р. боржники заборгували позивачу 17\~678.62 грн. \~\~\~\~ Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 10.09.2014 року позивачу відмовлено у прийнятті заяви про видачу судового наказу про стягнення заборгованості з [PERSON], [PERSON], [PERSON] за спожиті послуги з централізованого теплопостачання, що і слугувало підставою для звернення до суду у позовному провадженні. Представник позивача [PERSON] надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задоволити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явилися, про причини неявки суд не повідомили, хоча про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені завчасно та належним чином. \~\~ Відповідно до частини першої\~статті 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, з урахуванням приписів статей\~224 ЦПК України\~суд прийшов до висновку про розгляд справи у відсутність відповідача в порядку заочного провадження, оскільки в справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін і представник позивача не заперечував проти такого порядку розгляду справи. Дослідивши матеріали справи та надавши їм юридичну оцінку, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову з огляду на наступне. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 10.09.2014 року у справі №127/18568/14-ц відмовлено у прийнятті заяви КП Вінницької міської ради «Вінницяміськтеплоенерго» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості з [PERSON], [PERSON], [PERSON] за спожиті послуги з централізованого теплопостачання, у звязку з смертю [PERSON] (а.с. 10) . Як вбачається з витягу з реєстру особових рахунків житлового фонду КП ОЦ Житлового комунального господарства м. Вінниці, [PERSON] та [PERSON] проживають за адресою: вул. [PERSON], б. 44, в. 96, м.Вінниця, площа опалення складає 62,6 м2. (а. с. 4). Помешкання забезпечуються послугами централізованого теплопостачання, які надаються КП ВМР «Вінницяміськтеплоенерго», що підтверджується оборотною відомістю по особовому рахунку №90301335 та договором про реструктуризацію боргу № 22301335 від 09.02.2016 р. (а.с.5-6,9). Зі вказаної оборотної відомості також вбачається, що остання оплата послуг з теплопостачання здійснена відповідачем в квітні 2017 року на суму 1\~412,85 грн. Згідно наданого розрахунку позовних вимог з урахуванням 3% річних та суми втрат від інфляційних процесів, заборгованість відповідачів перед позивачем становить 17\~678,82 грн., з яких борг за отримані послуги за спожиті послуги централізованого теплопостачання\~9\~822,16 грн., сума втрат від інфляції\~7\~052,72 грн., 3% річних\~803,74 грн. (а.с. 8). Статтею 67 ЖК України, передбачено, що плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, електрична, теплова енергія та інші послуги) береться, крім квартирної плати, за затвердженими в установленому порядку тарифами. Відповідно до частини першої\~статті 68 ЖК України, наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Згідно зі\~статтею 13 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо). Відповідно до підпункту першого пункту 30 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених\~Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року за №630, споживач зобов'язаний оплачувати послуги в установлені договором строки. Разом з тим, пунктом 18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених\~Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року за №630\~передбачено, що оплата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Пунктом першим частини першої\~статті 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги"\~передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої\~статті 20 цього Закону обов'язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов'язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Разом з тим, відповідно до загальних умов виконання зобов'язання, установлених\~статтею 526 ЦК України, зобов'язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами\~ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Недотримання таких вимог призводить до порушення зобов'язань. За змістом частини першої статті\~901, частини першої статті\~903 ЦК України\~за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Зобов'язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов'язанням. Таким чином, правовідношення, в якому замовник зобов'язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто в якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, є грошовим зобов'язанням. З огляду на викладене слід дійти висновку про те, що правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов'язанням, в якому, серед інших прав і обов'язків сторін, на боржників покладено виключно певний цивільно-правовий обов'язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (частина перша\~статті 509 ЦК України) - вимагати сплату грошей за надані послуги. Отже, виходячи з юридичної природи правовідносин сторін як грошових зобов'язань на них поширюється дія частини другої\~статті 625 ЦК України\~як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов'язання. Закріплена в пункті десятому частини третьої\~статті 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги"\~правова норма щодо відповідальності боржника за несвоєчасне здійснення оплати за житлово-комунальні послуги у вигляді пені не виключає застосування правових норм, установлених у частині другій\~статті 625 ЦК України. Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобовязання, вираженого в національній валюті та трьох відсотків річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів у наслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобовязання. За відсутності оформлених договірних відносин, але у разі існування прострочення виконання грошового зобов'язання зі сплати отриманих житлово-комунальних послуг покладається на боржника відповідальність, передбачена частиною другою\~статті 625 ЦК України. Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 30.10.2013р. при розгляді справи №6-59цс13,яка в силу\~статті 360-7 ЦПК України\~має враховуватися судами при вирішенні аналогічних справ. З огляду на вказане, вимога позивача про стягнення із відповідачів 17\~678.62 грн., заявлені правомірно та підлягають задоволенню (за період з 10.2011 по 07.2017 включно). Згідно з частиною першою\~статті 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею документально підтвердженні судові витрати. Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів на користь позивача 1600,00 грн. витрат повязаних зі сплатою судового збору. Враховуючи наведене та

Outcome: approved