Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-24 00:00:00

Позивач ОСББ «Сонячний» звернувся до суду з позовом до відповідачки [PERSON] про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідачка [PERSON] є власником квартири [ADDRESS]. 01.06.2005 року між позивачем ОСББ «Сонячний» та відповідачкою був укладений договір про участь у витратах на утримання та прибирання території, тобто вона є споживачем житлово-комунальних послуг, які надаються ОСББ «Сонячний» як організацією, що здійснює утримання та обслуговування будинку, а саме [ADDRESS] та його прибудинкової території. Відповідачка не виконує належним чином свої обов'язки члена ОСББ та не сплачує вчасно і у повному обсязі внески на оплату комунальних послуг, витрат по експлуатації і ремонту будинку, утриманню прибудинкової території, у зв'язку з чим за період з 01.12.2012 року по 30.11.2015 року виникла заборгованість по оплаті за спожиті житлово-комунальні послуги в розмірі 4804,29 грн., індекс інфляції за весь час прострочення в розмірі 2951,32 грн., а також 3 % річних від простроченої суми у розмірі 3763,23 грн. На підставі викладеного позивач звертається до суду з даним позовом, в якому просить стягнути з відповідачки на користь позивача основну суму заборгованості у розмірі 4804,29 грн., інфляційні втрати у розмірі 2951, 32 грн., 3 % річних у розмірі 3763,23 грн. та судові витрати у розмірі 1378 грн. 14.07.2016 року до суду надійшли заперечення на позовну заяву від відповідачки [PERSON], в яких зазначено, що їй, як сироті, державою була надана квартира, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], в якій вона проживає разом зі своєю донькою. З 01.09.2007 року відповідачка після закінчення навчання з НПУ ім. М.П.Драгоманова була направлена на роботу до м. Одеси, звідки повернулась у 2015 році. Весь цей час відповідачка житлово-комунальними послугами не користувалася, тому сплачувати за ці послуги не повинна. Також зазначила, що договір від 01.06.2005 року про участь у витратах на утримання та прибирання території вона не підписувала. Виходячи з вищезазначеного та враховуючи необґрунтованість вимог позивача, відповідачка просить позовну заяву залишити без задоволення. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 05.12.2016 року за клопотанням відповідачки призначено по справі судово-почеркознавчу експертизу, у зв'язку з чим провадження у справі зупинено. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 12.04.2017 року провадження по справі відновлено, у зв'язку з поверненням справи з листом експерта від 11.04.2017 року про неможливість проведення експертизи. 19.06.2017 року до суду надійшла зустрічна позовна заява [PERSON] до ОСББ «Сонячний» про неправомірні дії голови, відповідно до якої позивачка просить суд визнати незаконним перебування [PERSON] на посаді голови ОСББ "Сонячний" та поданий ним основний позов без права займати посаду голови; відмінити рішення загальних зборів від 02.09.2014 року та результати опитування, яким затверджено тарифи в сумі 3, 48 грн. за квадратний метр для другого поверху та вище і провести перерахунок мешканцям будинку відповідно до встановленого 10.09.2013 року тарифу в сумі 2, 84 грн. за квадратний метр; а також після проведення незалежного аудиту стягнути з [PERSON] кошти, які втратило ОСББ в результаті незаконних та неправомірних дій. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 20.06.2017 року зустрічну позовну заяву [PERSON] залишено без руху та надано строк для усунення недоліків. 22.06.2017 року на виконання ухвали суду відповідачкою подано заяву про усунення недоліків, відповідно до якої вона сплатила судовий збір у розмірі 640, 00 грн. (квитанція долучена до заяви) та просить притягнути до участі у справі як третіх осіб голову правління та деяких мешканців будинку. Ухвалою Деснянського районного суду від 29.06.2017 року прийнято зустрічну позовну заяву [PERSON] до ОСББ «Сонячний» про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні послуги до розгляду в одному провадженні з основним позовом. Ухвалою Деснянського районного суду від 29.06.2017 року за клопотанням відповідачки залучено до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача за зустрічним позовом - Голову ОСББ «Сонячний» [PERSON]. 04.10.2017 року в судовому засіданні представником позивача було подано заяву про збільшення позовних вимог, відповідно до якої позивач просить суд стягнути з відповідачки на користь позивача основну суму заборгованості у розмірі 4804,29 грн., інфляційні втрати в розмірі 5769,15 грн., 3 % річних у розмірі 3129,09 грн. та судові витрати у розмірі 1378 грн. 13.12.2017 року в судовому засіданні відповідачка подала до суду уточнену зустрічну позовну заяву, відповідно до якої просить суд визнати загальні збори учасників ОСББ «Сонячний» від 14.11.2008 року такими, що не відбулись; визнати недійсним та скасувати протокольне рішення; визнати повноваження голови правління припиненими; скасувати державну реєстрацію та рішення загальних зборів; зобов'язати вчинити певні дії. 22.03.2018 року до суду від представника ОСББ «Сонячний» надійшла заява про застосування строку позовної давності по зустрічній позовній заяві, в якій він просить суд застосувати загальний строк позовної давності у три роки в частині заявлених вимог, що стосуються визнання загальних зборів учасників ОСББ «Сонячний» від 14.11.2008 року такими, що не відбулися, визнання недійсним та скасування протокольного рішення № 3 від 14.11.2008 року загальних зборів ОСББ «Сонячний», визнання повноважень голови правління ОСББ «Сонячний» з моменту припинення його повноважень, а саме з 01.01.2006 року. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 22.03.2018 року за клопотанням представника відповідача залучено до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог на стороні позивачки за зустрічним позовом - Деснянську районну в м. Києві державну адміністрацію. У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги з урахуванням поданої заяви про збільшення позовних вимог, просив суд задовольнити їх у повному обсязі, при цьому категорично заперечував проти задоволення зустрічних позовних вимог. Відповідачка [PERSON] та її представник у судовому засіданні підтримали зустрічний позов, а також категорично заперечували проти задоволення основного позову. Третя особа за зустрічним позовом - Голова правління ОСББ «Сонячний» [PERSON] - у судовому засіданні підтримав основний позов, просив суд задовольнити його у повному обсязі, щодо зустрічного позову категорично заперечував проти задоволення. Представник третьої особи за зустрічним позовом - Реєстраційної служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві - у судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надіслав до суду свої пояснення відповідно до яких зазначив про те, що у Головного територіального управління юстиції у м. Києві немає повноважень вносити до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань запис щодо скасування державної реєстрації в частині обрання/ призначення [PERSON] керівником ОСББ «Сонячний» з 01.01.2006 року, оскільки у ГТУЮ у м.Києві відсутні повноваження щодо вчинення будь-яких реєстраційних дій щодо юридичної особи після 30.04.2016 року. Крім того зазначив, що дії посадових осіб ГТУЮ у м.Києві та його підпорядкованих органів позивачем не оскаржуються, розгляд даної справи залишає на розсуд суду, а також просить розглядати справу в його відсутність за наявними доказами та ухвалити рішення відповідно до вимог діючого законодавства. Суд вважає можливим розглядати справу у відсутності представника третьої особи, за наявних у справі матеріалів. Представник третьої особи за зустрічним позовом - Деснянської районної у м. Києві державної адміністрації - у судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, у своєму листі просить розглядати справу в його відсутність. Суд вважає можливим розглядати справу у відсутності представника третьої особи, за наявних у справі матеріалів. Вислухавши пояснення представника позивача, відповідачки, представника відповідача, третьої особи, допитавши свідків, вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСББ «Сонячний» підлягають задоволенню, а зустрічні позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно із статтями 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до вимог статей 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, змістом яких є не допустити судовий процес у безладний рух. Судом встановлено, що відповідачка є власницею квартири [ADDRESS]. Право власності на вищезазначену квартиру зареєстровано Київським міським бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна та записано у реєстрову книгу за № 9787 від 20.04.2007 р. Згідно довідки про забезпеченість житловою площею та комунальними послугами від 06.09.2016 року вбачається, що в квартирі [ADDRESS] зареєстровано дві особи: відповідачка [PERSON] разом зі своєю неповнолітньою донькою [PERSON], [INFO]. Відповідно до Статуту ОСББ «Сонячний» здійснює обслуговування будинку [ADDRESS] (а.с. 9-23). 01.06.2005 року між ОСББ «Сонячний» та відповідачкою [PERSON] був укладений Договір про участь у витратах на утримання будинку та прибирання території. Пунктом 1 Договору визначено, що позивач забезпечує обслуговування та ремонт житлового будинку [ADDRESS], а відповідачка приймає участь у витратах на виконання названих робіт, оскільки квартира № 47 перебуває у приватній власності відповідачки на підставі ордеру виданого Солом'янською районною державною адміністрацією у м.Києві. Факт забезпечення обслуговування позивачем та ремонт житлового будинку [ADDRESS] підтверджується укладеними договорами головою ОСББ «Сонячний» [PERSON], а саме 30.06.2005 року з ТОВ «Селтік» (договір № 30/06-2005) про надання послуг з вивозу та знешкодження твердих побутових відходів (ТВП); 01.07.2005 року з ВАТ «АК «Київводоканал» (договір № 06100/4-03) на постачання питної води та приймання стічних вод через приєднані мережі; 25.11.2005 року з АЕК «Київенерго» (договір № 80261) про постачання електричної енергії; 01.11.2011 року з ПП «Експеримент» (договір № 1/11) про технічне обслуговування та профілактику ліфтів; 22.03.2011 року з АЕК «Київенерго» (договір №1640303) про постачання теплової енергії у гарячій воді; 01.06.2011 року з ТОВ «Аврора Терм» (договір № 04/05) на аварійне обслуговування систем центрального опалення, каналізації, гарячого, холодного водопостачання та послуги диспетчера та про аварійне-технічне обслуговування технологічного обладнання індивідуального теплового пункту (договір від 01.10.2012 року); 20.05.2013 року з КП «Головний інформаційний-обчислювальний центр» (договір № 3432) про надання послуг; 01.02.2015 року з ТОВ «Скай Віжн Україна» (договір № П 06/02-15) про постачання наукової-технічної продукції. Згідно із п. 8.2 Статуту ОСББ у разі відмови власника приміщення укладати договір або сплачувати обов'язкові платежі на утримання та ремонт неподільного майна та відповідної частки загального майна ОСББ має право звернутися до суду для стягнення нарахованих платежів у судовому порядку. Відповідно до п. 10.1 Статуту членом ОСББ може бути фізична чи юридична особа, яка є власником квартири (квартир) або нежитлового приміщення (приміщень) у житловому комплексі. Наймачі та орендарі приміщень не можуть бути членами ОСББ. Пунктом 11.3 Статуту визначено, що член ОСББ зобов'язаний своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні платежі. Пунктом 2.1.2 Договору передбачено надання співвласнику комунальних та інших послуг за діючими розцінками і тарифами, у тому числі по обслуговуванню технічного обладнання квартири та ведення особового рахунку. Статтею 67 ЖК України передбачено, що плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Відповідно до п. 2.2.3 Договору відповідачка зобов'язана не пізніше останнього дня поточного місяця вносити плату на рахунок позивача, або підприємства, що обслуговує будинок, за санітарне обслуговування прибудинкової території та допоміжних приміщень будинку, технічне обслуговування будинку, відповідно до загальної площі квартири, а також за комунальні та інші послуги. Пунктом 1.3 Статуту передбачено, що власники квартир, житлових і нежитлових приміщень зобов'язані виконувати вимоги чинного законодавства України та Статуту ОСББ, який затверджується рішенням установчих зборів членів ОСББ. 25.01.2016 року суддею Деснянського районного суду м. Києва видано судовий наказ, яким стягнуто з [PERSON] на користь ОСББ «Сонячний» заборгованість за житло-комунальні послуги у розмірі 4804,29 грн., витрати від інфляції в сумі 2630,52 грн., 3 % річних в сумі 301,73 грн. та судовий збір в розмірі 689,00 грн. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 03.03.2016 року вищевказаний судовий наказ скасовано на підставі того, що [PERSON] заперечувала щодо правомірності нарахування боргу за житлово-комунальні послуги. Також ОСББ «Сонячний» було роз'яснено, що заявлені стягувачем вимоги можуть бути розглянуті в позовному провадженні з додержанням загальних правил щодо пред'явлення позову. Представник ОСББ в уточненій позовній заяві зазначив про те, що відповідачка оплату за спожиті житлово-комунальні послуги та квартирну плату вносить несвоєчасно та не у повному обсязі, внаслідок чого за період з 01.12.2012 року по 30.11.2015 року утворилась заборгованість по вказаним платежам. Зважаючи на те, що добровільно відповідачка борг не сплачує, позивач і звернувся до суду з даним позовом про стягнення з неї заборгованості по сплаті житлово-комунальних послуг в сумі 4804, 29 грн., втрат від інфляції в сумі 5769, 15 грн., 3 % річних в розмірі 3129, 09 грн. Частиною 1 статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил; утримання будинків і прибудинкових територій - господарська діяльність, спрямована на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи щодо забезпечення експлуатації та/або ремонту жилих та нежилих приміщень, будинків і споруд, комплексів будинків і споруд, а також утримання прилеглої до них (прибудинкової) території відповідно до вимог нормативів, норм, стандартів, порядків і правил згідно із законодавством. Відповідно до статті 162 ЖК України плата за користування жилим приміщенням і за комунальні послуги в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. Пунктом 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених Постановою КМУ № 45 від 24.01.2006 року, визначено, що власник та наймач (орендар) квартири зобов'язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги. Статтею 66 ЖК України визначено, що плата за користування житлом (квартирна плата) обчислюється виходячи із загальної площі квартири (одноквартирного будинку). Норма загальної площі встановлюється у розмірі 21 квадратного метра на одну особу. Розмір плати за користування житлом (квартирної плати) встановлюється Кабінетом Міністрів України. В одинарному розмірі оплачується загальна площа, що має належати наймачеві та членам його сім'ї за встановленими нормами, а також зайва площа, якщо розміри її на всю сім'ю не перевищують половини норми загальної площі, яку належить мати одній особі. Плата за користування рештою зайвої загальної площі береться в підвищеному розмірі, встановленому Кабінетом Міністрів України. Загальна площа, право користування якою зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членом його сім'ї, не вважається зайвою. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Частиною 1 ст. 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті. Згідно п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 13 вказаного Закону залежно від функціонального призначення до житлово-комунальних послуг відносяться послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньо будинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо). Як встановлено судом, оплата за спожиті житлово-комунальні послуги та квартирній платі по квартирі [ADDRESS] вноситься несвоєчасно та не у повному обсязі, внаслідок чого за період з 01.12.2012 року по 30.11.2015 року утворилась заборгованість по вказаним платежам, а саме: заборгованість по сплаті житлово-комунальних послуг в сумі 4804, 29 грн., що підтверджується розрахунком, долученим позивачем до позову, по квартирі [ADDRESS], власником якої є [PERSON] Відповідно ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник який прострочив виконання зобов'язання, зобов'язаний сплатити суму боргу з врахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором чи законом. Таким чином, аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов до висновку, що оскільки власником квартири [ADDRESS] є відповідачка [PERSON], то саме вона повинна, як власник, нести витрати по утриманню своєї власності та вчасно здійснювати оплату наданих житлово-комунальних послуг. Відповідно до наданого позивачем розрахунку основна сума боргу становить 4804, 29 грн., втрати від інфляції - 2951, 31 грн., 3 % річних у розмірі 3129, 09 грн. Суд погоджується із наданим розрахунком та приймає його до уваги. За таких обставинах суд вважає позовні вимоги ОСББ "Сонячний" підставними та обґрунтованими, а тому такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. Судом не приймаються до уваги заперечення відповідачки за основним позовом стосовно відсутності у неї зобов'язання сплачувати житлово-комунальні послуги, у зв'язку з тим, що вона тривалий час не проживала у квартирі, оскільки вони суперечать діючому законодавству, яке встановлює обов'язок власника утримувати свою власність. Крім того, відповідачка за основним позовом із будь-якими заявами до голови ОСББ щодо не нарахування їй житлово-комунальних послуг у зв'язку із тимчасовою відсутністю не зверталася, а тому і підстав для не нарахування їй грошових коштів за отримані послуги не було. Що стосується зустрічних позовних вимог [PERSON], то судом встановлено наступне. Відповідно до ст. 6 Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку» установчі збори приймають рішення про створення об'єднання і затверджують його статут. Згідно протоколу загальних зборів № 1 від 26.03.2005 року було прийнято рішення про обрання головою ОСББ «Сонячний» [PERSON] до кінця року, тобто до 31.12.2005 року, а потім по результатах його роботи на наступних загальних зборах підтримати кандидатуру [PERSON] на наступний термін або переобрати іншого. Розділом 4 Статуту ОСББ передбачено статутні органи ОСББ «Сонячний», їх повноваження та порядок формування. В пунктах 4.1, п. 4.2, п. 4.3 та п. 4.4 даного Статуту зазначено, що органами управління ОСББ є загальні збори та його члени, правління та ревізійна комісія ОСББ. Вищим органом управління ОСББ є загальні збори. Загальні збори скликаються і проводяться згідно з вимогами цього Статуту та чинного законодавства. Загальні збори правочинні, якщо на них присутні більше половини членів ОСББ. Відповідачка [PERSON] в зустрічній позовній заяві зазначила про те, що [PERSON] є головою правління ОСББ «Сонячний» всупереч Статуту, замість винесення питання на загальні збори про обрання/переобрання голови правління ОСББ до закінчення його повноважень на цій посаді, тобто до 31.12.2005 року, були проведені загальні збори членів ОСББ 14.11.2008 року, відповідно до яких [PERSON] пролонгує термін перебування на посаді голови правління ОСББ. При цьому в даному протоколі зазначено, що на загальних зборах були присутні та зареєстровані 45 членів ОСББ «Сонячний», тобто не достатня кількість кворуму для голосування, однак на даних зборах було вирішено ряд питань. Загальні збори правочинні, якщо на них присутні більше 50 % членів ОСББ. Рішення загальних зборів приймаються 2/3 голосів членів ОСББ, які присутні на загальних зборах. У разі відсутності кворуму для проведення загальних зборів правління визначає нову дату і час їх проведення, про що члени ОСББ повідомляються додатково. Нові збори призначаються не раніше 14 днів і не пізніше 30 днів з моменту зборів, що не відбулися, і є чинними, якщо на них присутні не менше 30 % членів ОСББ. На таких зборах рішення приймаються 3/4 голосів присутніх членів ОСББ ( п. 5.3, п. 5.4 Статуту). Отже, при прийнятті протокольного рішення № 3 від 14.11.2008 року загальними зборами щодо продовження повноважень голови правління ОСББ «Сонячний» [PERSON] вбачається порушення вимог чинного законодавства та положень Статуту ОСББ. Перевіряючи наведені у зустрічній позовній заяві [PERSON] обставини, судом встановлено наступне. Відповідно до п. 1 статті 16 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців» від 15 травня 2003 року № 755-IV (зі змінами та доповненнями) Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення органів державної влади, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру. Відповідно до статті 18 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців» якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін. Якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, є недостовірними і були внесені до нього, то третя особа може посилатися на них у спорі як на достовірні. Третя особа не може посилатися на них у спорі у разі, якщо вона знала або могла знати про те, що такі відомості є недостовірними. Якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, не були до нього внесені, вони не можуть бути використані в спорі з третьою особою, крім випадків, коли третя особа знала або могла знати ці відомості. Як передбачено частиною другою та третьою ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців» якщо зміни до відомостей про юридичну особу, які містяться в Єдиному державному реєстрі, пов'язані із зміною керівника або осіб, що обираються (призначаються) до органу управління юридичної особи, або осіб, які мають право вчиняти дії від імені юридичної особи без довіреності, у тому числі підписувати договори, крім документів, передбачених частиною першою цієї статті, особа, уповноважена діяти від імені юридичної особи (виконавчого органу), додатково подає примірник оригіналу або нотаріально засвідчену копію рішення уповноваженого органу управління юридичної особи про зміну зазначених осіб та/або завірену в установленому порядку копію розпорядчого документа про їх призначення. У разі якщо зміни до відомостей про юридичну особу, які містяться в Єдиному державному реєстрі, пов'язані із зміною обмежень щодо представництва від імені юридичної особи, особа, уповноважена діяти від імені юридичної особи (виконавчого органу), додатково подає примірник оригіналу або нотаріально засвідчену копію рішення уповноваженого органу управління юридичної особи, яким встановлено такі обмеження. Відповідно до ст. 13 Закону України «Про об'єднання громадян» об'єднання громадян діє на основі статуту або положення. Відповідно до ч.3 ст. 6 Закону України «Про об'єднання громадян» всі основні питання діяльності об'єднань громадян повинні вирішуватися на зборах всіх членів або представників членів об'єднання. Скасування акту можливе у випадку визнання його нечинним, незаконним повністю або частково. Підставами для визнання акта нечинним є невідповідність його вимогам чинного законодавства або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт. Судом встановлено, що з 01.06.2005 року головою правління ОСББ «Сонячний» обрано [PERSON], ці обставини підтверджуються відомостями, внесеними до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців. (а.с.24 т.1). Згідно п. 5.3 Статуту ОСББ «Сонячний», затвердженого рішенням загальних зборів членів ОСББ «Сонячний» 26.03.2005 року Протокол №1 загальні збори правочинні, якщо на них присутні більше 50 % членів ОСББ. Рішення загальних зборів приймаються 2/3 голосів членів ОСББ, які присутні на загальних зборах. Згідно п. 4.12 Статуту голова правління ОСББ діє без доручення від імені ОСББ, забезпечує виконання рішень загальних зборів членів ОСББ та рішень правління ОСББ, керує поточними справами ОСББ, укладає в межах своєї компетенції угоди, розпоряджається коштами ОСББ відповідно до затвердженого кошторису та в межах наданих повноважень, має право представляти ОСББ у його відносинах з вітчизняними та іноземними юридичними і фізичними особами, органами державної влади, місцевого самоврядування, судами тощо. З урахуванням положень Статуту не вбачається, на який термін обирається голова ОСББ «Сонячний». Питання щодо переобрання голови ОСББ на загальні збори не виносилося. Тобто повноваження [PERSON] як голови ОСББ «Сонячний» є чинними. Крім того, відповідачем за зустрічним позовом ОСББ "Сонячний" подана до суду заява про застосування строку позовної давності до зустрічних позовних вимог [PERSON] в частині визнання загальних зборів членів ОСББ «Сонячний» від 14.11.2008 року такими, що не відбулися; визнання недійсним та скасування протокольного рішення № 3 від 14.11.2008 року ОСББ, визнання повноважень голови правління ОСББ «Сонячний» [PERSON] керівником ОСББ з моменту припинення його повноважень, а саме з 01.01.2006 року. Відповідно до положень ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно вимог ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Статтею 267 ЦК України визначено, що особа, яка виконала зобов'язання після спливу позовної давності, не має права вимагати повернення виконаного, навіть якщо вона у момент виконання не знала про сплив позовної давності. Заява про захист цивільного права або інтересу має бути прийнята судом до розгляду незалежно від спливу позовної давності. Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. Враховуючи те, що оскаржувані позивачкою за зустрічним позовом рішення прийнято у 2008 році, а звернулася вона до суду із зустрічним позовом лише у червні 2017 року, суд вважає за можливе заяву представника відповідача задовольнити, застосувавши до зустрічних позовних вимог про визнання загальних зборів членів ОСББ «Сонячний» від 14.11.2008 року такими, що не відбулися; визнання недійсним та скасування протокольного рішення № 3 від 14.11.2008 року ОСББ, визнання повноважень голови правління ОСББ «Сонячний» [PERSON] керівником ОСББ з моменту припинення його повноважень, а саме з 01.01.2006 року позовну давність. Зважаючи на те, що відповідно до вимог ст. 267 ЦК України застосування судом строку позовної давності є підставою для відмови у позові, суд приходить до висновку, що у задоволенні зустрічних позовних вимог [PERSON] у частині, зазначеній вище, повинно бути відмовлено. Що стосується зустрічних позовних вимог про скасування рішення загальних зборів від 02.09.2014 року, то слід зазначити наступне. Відповідно до протоколу загальних зборів членів ОСББ «Сонячний» від 10.09.2013 року, з достатньою кількістю кворуму, було затверджено нормативні витрати на утримання будинку [ADDRESS], згідно постанови КМУ від 01.06.2013 року № 869. Тариф на утримання будинку залишився без змін: 1-й поверх - 2,20 грн., другий і вище - 2,84 грн. Як вбачається з протоколу № 7 загальних зборів членів ОСББ «Сонячний» від 02.09.2014 року на зборах не було достатньої кількості членів ОСББ для проведення голосування, тобто наявна відсутність необхідного кворуму. Однак на цих зборах було вирішено ряд питань, у тому числі головою правління [PERSON] запропоновано проведення розрахунку нового тарифу на внески по обслуговуванню будинку через велику інфляцію та ріст коштів на обслуговування будинку не вистачає. За результатом голосування дане рішення було прийнято. Голосування проводилося шляхом письмового опитування членів ОСББ, що підтверджується відповідними списками (а.с.58-91 т.1). Допитані у судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] показали, що у 2016 році вони, як члени ОСББ, дізналися, що [PERSON] взяв на себе повноваження ті, що відносяться до повноважень зборів, тобто збори про обрання [PERSON] були незаконними, який весь час перевищував свої повноваження, не звітував перед зборами, не проводив їх взагалі. Всі питання вирішував сам, не виносив їх на збори. Рішення загальних зборів співвласників ОСББ «Сонячний» щодо підвищення тарифів та інших платежів приймалися з порушенням законодавства, оскільки не був затверджений кошторис, залишок коштів на кінець року великий, що свідчить про те, що завищені тарифи. В 2008 році збори не проводилася, так як не було кворуму, але при цьому продовжили повноваження [PERSON] Відповідно до п. 5.3 Статуту загальні збори правомочні, якщо на них присутні більше 50 % членів ОСББ. Рішення загальних зборів приймаються 2/3 голосів членів ОСББ, які присутні на загальних зборах. Пунктом 5.4 Статуту визначено, що у разі відсутності кворуму для проведення загальних зборів правління визначає нову дату і час їх проведення, про що члени ОСББ повідомляються додатково. Нові збори призначаються не раніше 14 днів і не пізніше 30 днів з моменту зборів, що не відбулися, і є чинними, якщо на них присутні не менше 30 відсотків членів ОСББ. На таких зборах рішення приймаються 3/4 голосів присутніх членів ОСББ. Як вбачається з протоколу від 02.09.2014 року, на загальних зборах були присутні та зареєстровані 47 осіб, кворуму немає. У подальшому членами правління ОСББ було проведено письмове опитування членів ОСББ. Згідно із п. 5.6 Статуту рішення членів ОСББ може бути прийнято шляхом їх письмового опитування. Порядок проведення письмового опитування затверджується загальними зборами. Але слід зазначити, що відповідачем за зустрічним позовом не було надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження того, що станом на 02.09.2014 року загальними зборами був затверджений Порядок проведення письмового опитування, який повинен був регулювати саме питання письмового опитування членів ОСББ. З наведеного можна зробити переконливий висновок про те, що письмове опитування було проведено без установленого загальними зборами Порядку, кворум на загальних зборах 02.09.2014 року був відсутній, а тому і прийняті на ньому рішення є незаконними. Зважаючи на викладене вище, суд приходить до висновку, що зустрічні позовні вимоги [PERSON] у частині скасування рішення загальних зборів від 02.09.2014 року є підставними та обґрунтованими, а тому такими, що підлягають задоволенню. Також підлягають задоволенню і зустрічні позовні вимоги у частині зобов'язання ОСББ здійснити позивачці перерахунок за житлово-комунальні послуги, зважаючи на те, що судом задоволено зустрічні позовні вимоги про скасування рішення загальних зборів від 02.09.2014 року, яким було затверджено тарифи у розмірі 3, 48 грн. за 1 кв.м. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно із ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Статтями 10-13 ЦПК України визначено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов'язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Суд застосовує норми права інших держав у разі, коли це передбачено законом України чи міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України. Суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов'язаних із відповідними процесуальними діями, тощо. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об'єктивність і неупередженість: 1) керує ходом судового процесу; 2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; 3) роз'яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов'язки, наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій; 4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; 5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов'язків. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах - не є обов'язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Відповідно до вимог ст. 76-83 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами : 1 ) письмовими, речовими і електронними доказами; 2 ) висновками експертів; 3 ) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У разі посилання учасника справи на не вчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події суд може зобов'язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину не вчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Проаналізувавши вищевказані норми діючого законодавства та встановлені у справі докази та обставини, суд вважає, що позивачем наведено достатньо доказів на підтвердження підстав для стягнення заборгованості з відповідачки, а позивачкою за зустрічним позовом наведено достатньо підстав для скасування рішення загальних зборів від 02.09.2014 року та зобов'язання відповідача здійснити перерахунок, а тому основні позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, а зустрічні позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідачки [PERSON] на користь ОСББ "Сонячний" підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 1378, 00 грн., а з ОСББ «Сонячний» на користь [PERSON] підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 640,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial