Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-25 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вказаним вище позовом до Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк», в якому просила визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №8000 від 08 серпня 2017 року, вчинений приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Завалієвим А.А. про стягнення заборгованості за кредитним договором від 12 грудня 2012 року, укладеним між [PERSON] та Публічгим акціонерним товариством Комерційний Банк «ПриватБанк» на загальну суму 143 115,93 грн.; також просить суд стягнути з відповідача витрати по сплаті судового збору. В обґрунтування пред`явлених позовних вимог посилався, що приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Завалієвим А.А. було вчинено виконавчий напис №8000 від 08 серпня 2017 року, за яким запропоновано стягнути з неї на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором від 12 грудня 2012 року, укладеним між нею та ПАТ КБ «ПриватБанк» у розмірі 143 115,93 грн. Зазначила, що про існування виконавчого напису вона довідалася в березні 2021 року від старшого державного виконавця Московського ВДВС у м. Харкові Східного міжрегіонального управління МЮ (м. Харків) Андруся П.А., яким було відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого напису, що нею оспорюється. Вважає виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню, оскільки заборгованість за кредитним договором не є безспірною, вона не отримувала повідомлення про факт невиконання нею зобов`язання за умовами кредитного договору. Крім того, виконавчий напис нотаріуса вчинений з істотними порушеннями вимог чинного законодавства, а саме Закону України «Про нотаріат», Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Також посилалась, що частина грошових коштів, з метою погашення яких відповідач звернувся за вчиненням виконавчого напису про стягнення боргу, виходить за межі встановленого законодавством трирічного строку позовної давності, таким чином, відповідачем до складу заборгованості платежів, сплата яких прострочена більш, ніж на три роки, свідчить про спірність заявленої до погашення суми боргу. У зв`язку з чим, позивач просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 08 серпня 2017 року приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Завалієвим Артемом Анатолійовичем, зареєстрований в реєстрі за №8000, за яким запропоновано стягнути з неї на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором від 12 грудня 2012 року, укладеним між [PERSON] та АТ КБ «ПриватБанк» на загальну суму 143 115 грн.; стягнути з АТ КБ «ПриватБанк» на її користь витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 362 грн. Також просить суд надати [PERSON] строк п`ять днів з моменту ухвалення рішення на надання доказів понесення витрат на професійну правничу допомогу. Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 19 квітня 2021 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження, призначено проведення підготовчого засідання. 20 травня 2021 року позивач звернулась із заявою про забезпечення її позову. Ухвалою суду від 21 травня 2021 року заяву позивача про забезпечення позову задоволено шляхом зупинення виконання спірного виконавчого напису нотаріуса. 18 червня 2021 року від відповідача АТ КБ «ПриватБанк» надійшов відзив на позовну заяву [PERSON] , зі змісту якого вбачається, що відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог, посилаючись, що при вчиненні приватним нотаріусом виконавчого напису вимоги діючого законодавства порушені не були, а тому вважав, що підстави для задоволення позивних вимог позивача відсутні. Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 22 липня 2021 року закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду по суті. Залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - державного виконавця Московського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Меженського Віктора Валентиновича. У судове засідання позивач та його представник не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином та своєчасно, через канцелярію суду від представника позивача надійшла заява, в якій він просить проводити розгляд справи за відсутності позивача та представника позивача. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, скористався процесуальним правом на подання відзиву, у відзиві просив розгляд справи проводити за відсутності представника АТ КБ «ПриватБанк». Треті особи - приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу Завалієв А.А. та державний виконавець Московського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Меженський В.В. у судове засідання не з`явились, від приватного нотаріуса Чернігівського МНО Завалієва А.А. надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, державний виконавець Меженський В.В. про причини неявки суду не повідомив. Клопотань про відкладення розгляду справи треті особи не подали, правом на подання пояснень третьої особи не скористалися. У зв`язку з неявкою осіб, які беруть участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами. Судом встановлено, що 08 серпня 2017 року приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Завалієвим А.А. вчинений виконавчий напис, реєстровий номер №8000, яким запропоновано звернути стягнення з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» заборгованості, не виплаченої в строк відповідно до умов кредитного договору від 12 грудня 2012 року, укладеного між [PERSON] та ПАТ КТ «ПриватБанк», у розмірі 143 115,93 грн., яка складається з: 12 695,44 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 119 829,26 грн. - заборгованість за відсотками, 3 300,00 грн. - заборгованість з пені та комісії, 500,00 грн. - заборгованість по штрафах (фіксована частина), 6 791,00 грн. - заборгованість по штрафах (відсоток від суми заборгованості). Зазначений виконавчий напис перебуває на примусовому виконанні у старшого державного Московського ВДВС у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Андруся П.А., ВП №64753725. Разом з тим, постановою старшого державного виконавця про арешт коштів боржника від 10 березня 2021 року накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належить боржнику [PERSON] . У відповідності до ст. 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Можливість вчинення виконавчого напису прямо передбачена, зокрема, ст. 18 ЦК України, главою 14 Закону України "Про нотаріат", ч. 6 ст. 20 Закону України "Про заставу", ч. 3 ст. 33 Закону України "Про іпотеку", постановою Кабінету Міністрів України "Про затвердження Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів". Статтею 87 Закону України "Про нотаріат" визначено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів. Відповідно до ст. 88 Закону України "Про нотаріат" та п. 3.1. Глави 16 Розділу II Наказу Міністерства юстиції України "Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України" від 22 лютого 2012 р. № 296/5 нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо: подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Дослідивши виконавчий напис нотаріуса, суд доходить висновку, що виконавчий напис підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню, з огляду на таке. У відповідності до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Згідно зі ст. 11 ЦК України підставою для виникнення цивільних прав і обов`язків є договори. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. Судом установлено, що 12 грудня 2012 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] був укладений договір про відкриття банківського (карткового) рахунку, кредитного обслуговування рахунку та встановлення кредитного ліміту, відповідно до якого Банк надав позивачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Підпунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі - Перелік), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Відповідно до пункту 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року скасовано. Визнано незаконною та нечинною Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», у тому числі в частині доповнення переліку після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Постанова набрала законної сили з моменту проголошення. Верховний Суд у своїй постанові від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19) дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Суд вважає, що укладений між банком та позивачем кредитний договір, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а саме судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 1362,00 гривень, з яких - 908,00 гривень, сплачених за пред`явлення позову, 454,00 гривень - за подання заяви про забезпечення позову. Також, згідно з п. 8 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує: чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. Разом з тим, відповідно до ч. 1, ч. 7, ч. 8 ст. 158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. У разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Якщо протягом вказаного строку за заявою позивача (стягувача) буде відкрито виконавче провадження, вказані заходи забезпечення позову діють до повного виконання судового рішення. З урахуванням зазначених вище норм, підстав для скасування заходів забезпечення позову цим судовим рішенням суд не вбачає. Також представником позивача [PERSON] - адвокатом Турутею З.О. у пред`явленому позові зазначено, що він просить надати [PERSON] п`ятиденний строк з моменту ухвалення рішення для надання доказів понесення витрат на професійну правничу допомогу. Виходячи з наведеного, та, враховуючи вимоги ч. 8 ст. 141 ЦПК України, суд вважає необхідним призначити судове засідання для вирішення питання про витрати на професійну правничу допомогу та встановити позивачу [PERSON] строк для подання доказів щодо розміру понесених нею витрат на професійну правничу допомогу. На підставі викладеного,

Outcome: approved