Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-29 00:00:00

Моторне (транспортне) страхове бюро України (далі - Позивач) звернулося до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про відшкодування в порядку регресу витрат, пов'язаних з виплатою страхового відшкодування. В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що 21.05.2011 року у м. Дніпропетровську з вини [PERSON] (далі - Відповідач), який керував автомобілем "ВАЗ", д/н [NUMBER], була скоєна дорожньо-транспортна пригода. В результаті вищезазначеної дорожньо-транспортної пригоди був пошкоджений автомобіль “FIAT DOBLO PANORAMA”, д/н [NUMBER], що на праві приватної власності належить [PERSON]. Розмір завданих збитків [PERSON] внаслідок вказаної ДТП складає 8 721(вісім тисяч сімсот двадцять одна) грн. 26 коп., а розмір регламентної виплати за відрахуванням суми ПДВ становить 7 267 (сім тисяч двісті шістдесят сім) грн. 72 коп. Відповідач на дату скоєння дорожньо-транспортної пригоди не мав чинного договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів. 22 червня 2011 року [PERSON] скориставшись своїм правом передбаченим Законом України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ", подав відповідну заяву з метою отримання грошового відшкодування за матеріальну шкоду завдану [PERSON]. Відповідач відшкодування за завдану матеріальну шкоду добровільно не сплатив. У зв'язку з настанням події, передбаченої ст. 41 п.1 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів " позивач 17 серпня 2011 року здійснив виплату відшкодування [PERSON] у розмірі 7 267 (сім тисяч двісті шістдесят сім) грн. 72 коп. Таким чином, Моторне (транспортне) страхове бюро України виконало покладений на нього законом обов'язок по відшкодуванню шкоди заподіяної з вини власника транспортного засобу, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. У зв'язку з вищевикладеним позивач змушений звернутися до суду та просити суд стягнути на його користь грошові кошти у розмірі понесених витрат у сумі 7 267 (сім тисяч двісті шістдесят сім) грн. 72 коп. та судового збору у розмірі 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп. Представник позивача в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву в якій просить слухати справу у її відсутність, позов задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчить судова повістка (а.с. 31) та поштове відправлення яке повернулось до суду із відміткою «закінчення терміну зберігання» (а.с. 34), про причини неявки в судове засідання не повідомив, ніяких письмових заяв чи клопотань до суду не надходило. З наведеного вбачається, що не зважаючи на неодноразове повідомлення поштового відділення, про надходження судового листа, зазначене поштове відправлення відповідачем отримано не було. Відсутність такого відповідача за зазначеною адресою та неотримання поштового відправлення (його повернення за закінченням терміну зберігання) слід розцінювати як належне повідомлення про день та час розгляду справи по суті такої особи. У відповідності до ч.4 ст. 169 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином був повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнанні неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення про заочну форму розгляду справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, доходить висновку, що позов підлягає частковому задоволенню по наступних підставах. Так, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 21 травня 2011 року приблизно о 12 год. 40 хв. водій [PERSON], рухаючись по вул. Братів Трофімових в м. Дніпропетровську, та керуючи транспортним засобом марки "ВАЗ", д/н [NUMBER], допустив зіткнення з автомобілем “ FIAT DOBLO PANORAMA”, д/н [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], який на праві приватної власності належить остатньому, та що спричинило механічні пошкодження означених транспортних засобів. Вказана дорожньо-транспортна пригода відбулась з вини [PERSON], що підтверджується постановою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 30 червня 2011 року (а.с.13), яка набула чинності у встановленому законом порядку. Таким чином, відповідно до вимог п. 4 ст. 61 ЦПК України, вина [PERSON] встановлена, та не підлягає додатковому доказуванню. Судом також встановлено, що внаслідок вказаної ДТП було пошкоджено автомобіль “ FIAT DOBLO PANORAMA”, д/н [NUMBER], цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована згідно Полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності № АА /0948657, укладеного із ПАТ «Українська страхова компанія "КНЯЖНА ВІЄННА ІНШУРАСТ ГРУП". Із матеріалів справи вбачається, що 22 червня 2011 року [PERSON], скориставшись своїм правом передбаченим законом України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", з метою отримання грошового відшкодування за матеріальну шкоду завдану [PERSON], при цьому останній на день вчинення дорожньо-транспортної пригоди не мав чинного договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, подав заяву про виплату страхового відшкодування внаслідок ДТП (а.с. 9). Відповідно до Висновку № 1968 від 06.07.2011 року складеного судовим експертом Чернецьким М.В. вартість відновлювального ремонту автомобіля [PERSON] “FIAT DOBLO PANORAMA”, д/н [NUMBER], становить 9 577 (дев'ять тисяч п'ятсот сімдесят сім) грн. 09 коп., вартість запчастин які підлягають ремонту дорівнює 8 721 (вісім тисяч сімсот двадцять одна) грн. 26 коп. (а.с.15-21). У зв'язку з настанням події, передбаченої ст.41 п.1 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" Моторне (транспортне) страхове бюро України згідно наказу № 2140 від 16 серпня 2011 року (а.с.25 о.с.) здійснило виплату [PERSON] в межах ліміту відповідальності у розмірі 7 267 грн. 72 коп., що підтверджується відповідним платіжним дорученням № 3570 від 17 серпня 2011 року (ас.26) Відповідно до п. 41.1 ст. 41 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (далі - Закон), Моторне (транспортне) страхове бюро України, за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння, зокрема, транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, яка не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Як визначено п. 38.2 ст. 38 вказаного Закону, Моторне (транспортне) страхове бюро України після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов, зокрема, до власника транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону. Згідно до положень ст.ст. 1187, 1188 ЦК України та роз'яснень, що містяться в п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27 березня 1992 (зі змінами) „Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" передбачено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одному з володільців підвищеної небезпеки з вини іншого - відшкодовується винним. Згідно ч. 1 ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Таким чином, до позивача, як до особи, що відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, перейшло в межах фактичних витрат право вимоги, у відповідності із зазначеними нормами матеріального закону. Таким чином, зважаючи на всі обставини, що встановлені судом, вимоги позивача про стягнення з відповідача фактично сплаченої суми заподіяної шкоди є такими, що підлягають до задоволення в частині стягнення із відповідача фактичного виплаченого грошового відшкодування у розмірі 7 267 (сім тисяч двісті шістдесят сім) грн. 72 коп. що підтверджується платіжним дорученням № 3570 від 17 серпня 2011 року (а.с. 26). Суд зауважує, що відповідач, будучи належним чином повідомлений про розгляд даної цивільної справи по суті, в судове засідання не з'явився, заперечень на позов та доказів на їх обґрунтування суду не надав, що дає суду право при заочному розгляді справи обмежитись доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Також, згідно із ст. 88 ЦПК України, на користь позивача з [PERSON], підлягає стягненню пропорційно до розміру задоволених позовних вимог документально підтверджені та понесені судові витрати по справі у вигляді судового збору у розмірі 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved