Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини, яку уточнивши 15 січня 2015 року, посилається на те, що 07 березня 1997 року між ним та [PERSON] був зареєстрований шлюб, в період якого у них народився син - [PERSON], [INFO], батьком якого записаний він. 25 серпня 2004 року шлюб між ним та [PERSON] було розірвано та 01 травня 2006 року у неї народився син якого вона відповідно до ст. 128 СК України зареєструвала як [PERSON] та батьком у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Орджонікідзевського міського управління юстиції у Дніпропетровській області батьком записано не його, а "[PERSON]". Одначе він стверджує, що він - [PERSON], [INFO], проживав однією сім'єю разом та вів спільне господарство із [PERSON] по день її смерті [INFO] в [ADDRESS] та інших чоловіків у неї не було і не могло бути. За час сумісного проживання, після розірвання шлюбу , він мав намір разом з [PERSON] подати спільно заяви у Відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Орджонікідзевського міського управління юстиції у Дніпропетровській області про внесення змін до актового запису та із за її тяжкої хвороби і відсутності коштів, вони так і не зробили цього. Смерть [PERSON] не дає йому можливості через органи реєстрації актів цивільного стану зареєструвати себе батьком свого сина [PERSON], [INFO] та внести відповідні зміни в актовий запис про його народження стосовно відомостей про батька дитини. Відповідно до вимог ст. 128 ч. 3 СК України він має право на звернення до суду з позовом про визнання батьківства, тому вимушений звернутись до суду з даним позовом та просить суд визнати його - [PERSON], [INFO], уродженця смт. Магдалинівка Дніпропетровської області, громадянина України, проживаючого та зареєстрованого [ADDRESS], батьком [PERSON], [INFO], уродженця м. Орджонікідзе Дніпропетровської області, народженого [PERSON], померлою [INFO], де із розділу «Відомості про батька» виключити відомості про батька, які були вказані зі слів матері дитини, тобто "[PERSON]" та Відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Орджонікідзевського міського управління юстиції у Дніпропетровській області внести зміни до актового запису №126 від 11 травня 2006 року, де в розділі «Відомості про батька» записати його - [PERSON], [INFO], громадянин України, уродженець смт. Магдалинівка Дніпропетровської області, мешканець [ADDRESS] Позивач в судове засіданні, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, не з'явився, до суду надав заяву (а.с. 31), згідно якої просив справу розглянути в його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Представник відповідача будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, до суду надано заяву (а.с. 18), згідно якої просить справу розглянути в їх відсутність із службовою зайнятістю, позовні вимоги визнають та не заперечують щодо їх задоволення. Суд, вивчивши матеріали цивільної справи та надані докази, посвідчені належним чином письмові покази свідків [PERSON] та [PERSON], вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Так, 07 березня 1997 року між позивачем [PERSON], [INFO] (а.с. 9-10) та [PERSON], [INFO], був зареєстрований шлюб виконавчим комітетом Оленівської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області за актовим записом № 03 (а.с. 5). В період зареєстрованого шлюбу у позивача та [PERSON] народився син - [PERSON], [INFO], батьком якого записаний позивач. 25 серпня 2004 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано у відділі реєстрації актів цивільного стану Магдалинівського районного управління юстиції Дніпропетровської області за актовим записом № 81 від 25 серпня 2004 року (а.с. 6). Однак після розірвання шлюбу [PERSON] та [PERSON] проживали разом однією сім'єю як чоловік та жінка і вели спільне господарство по [ADDRESS] (а.с. 26). 01 травня 2006 року у [PERSON] народився син, якого вона відповідно до ст. 128 СК України оскільки не перебувала у шлюбі, зареєструвала як [PERSON] та батьком у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Орджонікідзевського міського управління юстиції у Дніпропетровській області записано не позивача, а "[PERSON]". Позивач стверджує, що він - [PERSON], [INFO], проживав однією сім'єю разом та вів спільне господарство із [PERSON] по день її смерті [INFO] (а.с. 8) в [ADDRESS] (а.с. 26) та інших чоловіків у неї не було. За час сумісного проживання, після розірвання шлюбу, позивач мав намір разом з [PERSON] подати спільно заяви у Відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Орджонікідзевського міського управління юстиції у Дніпропетровській області про внесення змін до актового запису та із за її тяжкої хвороби і відсутності коштів, вони так і не зробили цього. Смерть [PERSON] не дає можливості позивачу через органи реєстрації актів цивільного стану зареєструвати себе батьком свого сина [PERSON], [INFO] та внести відповідні зміни в актовий запис про його народження стосовно відомостей про батька дитини. Весь час після народження та на даний час [PERSON], [INFO], проживає разом з позивачем (а.с. 3), навчається в Магдалинівській загальноосвітній школі 1-3 ступенів, вважає позивача своїм батьком та позивач належним чином займається його вихованням та доглядає за ним (а.с. 4). В зв'язку з викладеним, відповідно до вимог ст. 128 ч. 3 СК України позивач звернувся до суду з даним позовом та просить суд визнати його - [PERSON], [INFO], уродженця смт. Магдалинівка Дніпропетровської області, громадянина України, проживаючого та зареєстрованого [ADDRESS], батьком [PERSON], [INFO], уродженця м. Орджонікідзе Дніпропетровської області, народженого [PERSON], померлою [INFO], внісши при цьому в актовий запис відповідні зміни стосовно батька дитини ( а.с. 1, 2, 21). Згідно письмових показів свідків [PERSON] (сусідки), [PERSON] (брата покійної [PERSON]), посвідчених секретарем виконавчого комітету Оленівської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області та зареєстровані в реєстрі за № 2 та № 01 від 13січня 2015 року (а.с. 27, 28) підтверджено ті обставини, що саме [PERSON] є батьком [PERSON], 01 травня 2006 року, який весь час після народження проживає з позивачем, який належним чином виконує свої батьківській обов'язки по вихованню та догляду за ним, при цьому дитина позивача називає батьком і іншого батька окрім нього не знає. У відповідності до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ним вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. На підставі ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, при цьому кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Стаття 125 СК України передбачає, що якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі документа закладу охорони здоров'я про народження нею дитини. Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: 1) за заявою матері та батька дитини; 2) за рішенням суду. Згідно до ст. 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений матір'ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. У відповідності до ст. 134 СК України на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» справи про визнання батьківства щодо дитини, яка народилася не раніше 1 січня 2004 р., суд має вирішувати відповідно до норм СК, зокрема ч. 2 ст. 128, на підставі будь-яких доказів, що засвідчують походження дитини від певної особи й зібрані з дотриманням норм цивільного процесуального законодавства. Справи про визнання батьківства суд розглядає у позовному провадженні. У таких справах позови осіб, зазначених у ч. 3 ст. 128 СК, приймаються до судового розгляду, якщо: - дитина народжена матір'ю, яка не перебуває у шлюбі, немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду і запис про батька дитини в Книзі реєстрації народжень учинено за прізвищем матері, а ім'я та по батькові дитини записано за вказівкою матері (ч. 1 ст. 135 СК); - у разі смерті матері, а також за неможливості встановити місце її проживання запис про неї та про батька дитини вчинено за заявою родичів, інших осіб або уповноваженого представника закладу охорони здоров'я, в якому народилася дитина (ч. 1 ст. 135 СК; - батьки дитини невідомі і запис про них у Книзі реєстрації народжень учинено за рішенням органу опіки та піклування (ч. 2 ст. 135 СК). Із позовом про визнання батьківства чи материнства можуть звертатися до суду лише особи, зазначені у СК. У разі пред'явлення такого позову іншими особами суддя відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 121 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК) відмовляє у відкритті провадження у справі, оскільки в таких випадках позивач не має права представляти інтереси дитини. Спір про походження дитини від осіб, які не перебувають у шлюбі між собою і не подали в державні органи реєстрації актів цивільного стану (далі - органи РАЦС) спільної заяви про реєстрацію їх як батьків, суд може вирішувати за заявою про визнання батьківства, поданою: одним із батьків; особою котра вважає себе батьком; опікуном (піклувальником) дитини; іншою особою, на утриманні якої вона перебуває; самою дитиною, яка досягла повноліття. Відповідно до статей 213, 215 ЦПК рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім'я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ст. 212 ЦПК, згідно з якою жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення. Згідно до п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» відповідно до статей 213, 215 ЦПК рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім'я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громад. Стаття 135 СК України передбачає, що при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім'я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Відповідно до ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню, при цьому обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Таким чином, з урахуванням визнання позову відповідачем, беручи до уваги викладене, враховуючи обставини вказані у наведених нормативно-правових актах, законність підстав для ухвалення рішення про задоволення позову, які відповідають вимогам законодавства і обґрунтовані на обставинах справи та доказах суд приходить до висновку про повне задоволення позовних вимог [PERSON] Дане рішення суд ухвалює в рамках заявлених позивачем вимог і на підставі наданих доказів (ст.ст. 57-66 ЦПК України). На підставі викладеного та

Outcome: approved