Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-03 00:00:00

У жовтні 2014 року позивач [PERSON] акціонерне товариство "Державний експортно-імпортний банк України" (АТ "Укрексімбанк") звернувся до Жовтневого районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON], [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої вимоги обґрунтовує тим, що згідно з кредитним договором №6807С122 від 21.12.2007 (далі Кредитний договір), укладеним між Відкритим акціонерним товариством Державний експортно-імпортний банк України та позичальником [PERSON], останньому було надано кредит у сумі 42 925,00 (сорок дві тисячі дев'ятсот двадцять пять) доларів США 00 центів/ еквівалент 216 771,25 (двісті шістнадцять тисяч сімсот сімдесят одна) гривня 00 копійок за курсом НБУ на поточну дату з кінцевою датою погашення 20 грудня 2032 року та оплатою процентів, які визначаються наступним чином: LIBOR 12m + 5,60 не менше 11% річних. У забезпечення виконання зобов'язань позичальника [PERSON] за Кредитним договором укладено: договір поруки № 6807Р94 від 21.12.2007 між АТ "Укрексімбанк", позичальником та [PERSON], та договір поруки № 6807Р95 від 21.12.2007 між АТ "Укрексімбанк", позичальником та [PERSON] АТ "Укрексімбанк" виконало свої зобов'язання за Кредитним договором в повному обсязі. [PERSON] свої зобов'язання в частині повної та своєчасної сплати кредитних платежів систематично порушує та не виконує, внаслідок чого утворилась заборгованість [PERSON] за Кредитним договором перед Позивачем у розмірі 362 715 (триста шістдесят дві тисячі сімсот п'ятнадцять) гривень 28 коп., яка складається з наступного: 19 287,47 доларів США заборгованість по сплаті відсотків за кредитом за період з 22.06.2010 по 01.10.2014; 73 065,17 гривень заборгованість за нарахованою пенею за прострочену заборгованість за період з 01.10.2013 по 01.10.2014; 39 776,73 гривень заборгованість за нарахованою пенею за прострочені відсотки за період з 01.10.2013 по 01.10.2014, яку позивач просив стягнути з відповідачів солідарно. Також просив стягнути з відповідачів сплачені позивачем судові витрати. Суд, дослідивши надані судові докази, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно з кредитним договором №6807С122 від 21.12.2007, укладеним між Відкритим акціонерним товариством Державний експортно-імпортний банк України та [PERSON] (далі-Позичальник або Відповідач-1), останньому було надано кредит у сумі 42 925,00 (сорок дві тисячі дев'ятсот двадцять пять) доларів США 00 центів/ еквівалент 216 771,25 (двісті шістнадцять тисяч сімсот сімдесят одна) гривня 00 копійок за курсом НБУ на поточну дату з кінцевою датою погашення 20 грудня 2032 року та оплатою процентів, які визначаються наступним чином: LIBOR 12m + 5,60 не менше 11% річних. Постановою Кабінету Міністрів України №375 від 15.04.2009 назву позивача змінено з Відкритого акціонерного товариства Державний експортно-імпортний банк України на [PERSON] акціонерне товариство Державний експортно-імпортний банк України . Кредитним договором передбачено надання Позивачем [PERSON] кредиту на певних умовах, а [PERSON] зобовязаний виконувати усі умови Кредитного договору, у тому числі здійснювати погашення кредиту згідно з графіком погашення кредиту (п.2.4.1 Кредитного договору), який є невідємною частиною Кредитного договору та сплачувати проценти за користування кредитом (п.2.5.1. Кредитного договору). Банк зобов'язання за вказаним вище кредитним договором перед [PERSON] виконав в повному обсязі, а саме надав останньому кредит у сумі у сумі 42 925,00 (сорок дві тисячі дев'ятсот двадцять пять) доларів США 00 центів/ еквівалент 216 771,25 (двісті шістнадцять тисяч сімсот сімдесят одна) гривня 00 копійок за курсом НБУ на поточну дату. У порушення умов договору [PERSON] зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконує, а саме не здійснює погашення заборгованості за кредитом у встановлені договором строки, що призвело до утворення наступної заборгованості по сплаті відсотків за кредитом за період з 22.06.2010 по 01.10.2014 у сумі 19 287,47 доларів США. На підтвердження своїх вимог Позивач надав виписку з особового рахунку [PERSON], а також розрахунки пені за прострочену заборгованість та прострочені відсотки за кредитом. Крім того, Заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 02.06.2014 у справі № 2-310/2011, яке змінено Рішенням апеляційного суду Харківської області від 27.10.2015, часткового задоволено позовні вимоги АТ "Укрексімбанк" до відповідача [PERSON] в частині звернення стягнення на предмет іпотеки квартиру за адресою: [ADDRESS], в рахунок погашення заборгованості за Кредитним договором за період по 21.06.2010 включно, а саме: 36404,47 доларів США, у т.ч. 32574,47 доларів США сума основного боргу за кредитом, 3830,05 доларів США заборгованість за відсотками за кредитом та 3246,30 гривень пеня. Таким чином, факт виконання Позивачем своїх зобовязань за кредитним договором, а також чинність кредитних правовідносин між сторонами встановлені вказаним вище судовим рішенням. Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до статті 553 Цивільного кодексу України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Відповідно до статті 554 Цивільного кодексу України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до статті 543 Цивільного кодексу України, у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Солідарні боржники залишаються зобов'язаними доти, доки їхній обов'язок не буде виконаний у повному обсязі. Відповідно до ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Як вбачається із матеріалів справи, [PERSON] підписав кредитний договір разом з усіма додатками, надавши згоду на виконання всіх зазначених умов. Відповідно до п.6.1 Кредитного договору, договір діє до повного виконання сторонами взятих на себе зобовязань по договору, а відповідно до п.2.1. Кредитного договору кінцевою датою погашення кредиту є 20 грудня 2032 року. Таким чином, Позивач не обмежений будь-яким строком у своєму праві звернутися до суду із відповідними позовними вимогами до відповідачів в частині повернення кредиту та відсотків, що підлягають до сплати за користування таким кредитом. 06 липня 2015 відповідач [PERSON] звернувся до суду з заявою про застосування позовної давності, яка підлягає частковому задоволенню у зв'язку з наступним. Відповідно до ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. За таких умов суд вважає обґрунтованими вимоги Позивача в частині стягнення з Відповідачів заборгованість по сплаті відсотків за кредитом, які обмежуються останніми трьома роками перед зверненням до суду, тобто за період з 01.10.2011 по 01.10.2014, що відповідно до Виписки по рахунку [PERSON] №22393000225457, складає суму 11 217,33 доларів США. Щодо вимог Позивача про стягнення пені суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. За змістом ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Тобто пеня - це санкція, яка нараховується з першого дня прострочення й доти, доки зобов'язання не буде виконано. Її розмір збільшується залежно від продовження порушення. Згідно зі ст. 551 ЦК України предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі. Сторони можуть домовитися про зменшення розміру неустойки, встановленого актом цивільного законодавства, крім випадків, передбачених законом. До вимог про стягнення неустойки (пені) застосовується позовна давність в один рік (ст. 258 ЦК України). Таким чином, позовна давність щодо стягнення неустойки (пені) обмежується останніми 12 місяцями перед зверненням до суду, отже, вимоги Позивача щодо стягнення пені є обґрунтованими. З огляду на наведене, беручи до уваги надані Позивачем розрахунки заборгованості, суд вважає за необхідне задовольнити вимоги Позивача про стягнення пені 01.10.2013 по 01.10.2014, а саме: - стягнути пеню за прострочену заборгованість в сумі 73 065,17 гривень; - стягнути пеню за прострочені відсотки в сумі 39 776,73 гривень. Питання щодо розподілу судових витрат суд вирішує наступним чином. Відповідно до статті 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Оскільки судом частково задоволені вимоги позивача,заборгованість по сплаті відсотків за кредитом за період з жовтня 2011 року по 01.11.2014 року становить 11\~217 (одинадцять тисяч двісті сімнадцять) дол. США, 33 цента, що станом на 24.10.2014 року згідно ставки НБУ становить 145\~264,42 грн. Тому загальна сума заборгованості у гривневому еквіваленті , яка підлягає стягненню судом, становить 258\~106, 32грн. (145\~264,42+73\~065,17+39\~776,73 ), тому судовий збір, який підлягає стягненню з відповідачів становить 1\~581,00грн. Ураховуючи викладене,

Outcome: partial