Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-30 00:00:00

Позивач звернувся до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до відповідача щодо стягнення на користь «Моторне (транспортне) страхове бюро України», ЄДРПОУ 21647131, з [PERSON] коштів в розмірі 7751грн. 75коп., а також судового збору. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що 10 грудня 2013 року в с.Нові Петрівці Вишгородського району Київської обласі, з вини відповідача сталася дорожньо-транспортна пригода (далі ДТП), під час якої відбулося зіткнення автомобіля з номерним знаком [NUMBER], під керуванням останнього, цивільно-правова відповідальність якого не була застрахована, з забезпеченим транспортним засобом - автомобілем з номерним знаком [NUMBER], яким керував [PERSON], цивільно-правова відповідальність якого була застрахована. Внаслідок вказаної ДТП автомобіль з номерним знаком [NUMBER] був пошкоджений, чим було заподіяно матеріальну шкоду, яка в обсязі 7751 грн. 75 коп. була виплачена позивачем [PERSON], на виконання вимог підпункту а) пункту 41.1 ст.41 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", оскільки відповідач вказану шкоду не відшкодував. Відповідно до положень ст.60 ЦПК України: кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу; докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі; доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до положень ст.61 ЦПК України: обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню; обставини, визнані судом загальновідомими не потребують доказування; обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини; вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Дослідивши та проаналізувавши наведені дані, а також всі матеріали справи, зокрема, копії: страхового полісу та заяви про страховий випадок; звіту щодо вартості матеріального збитку з додатками; наказу позивача про виплату відшкодування; рахунків та платіжних доручень на вказані суми; постанови суду першої інстанції щодо притягнення відповідача до відповідальності за ст.124 КУпАП від 22.01.2014 р. (а.с.11), ухвали від 26.07.2016 р. (а.с.43), встановив наступні факти та відповідні ним правовідносини. 10 грудня 2013 року в с.Нові Петрівці Вишгородського району Київської обласі, з вини відповідача сталася дорожньо-транспортна пригода (далі ДТП), під час якої відбулося зіткнення автомобіля з номерним знаком [NUMBER], під керуванням останнього, цивільно-правова відповідальність якого не була застрахована, з забезпеченим транспортним засобом - автомобілем з номерним знаком [NUMBER], яким керував [PERSON], цивільно-правова відповідальність якого була застрахована. Внаслідок вказаної ДТП автомобіль з номерним знаком [NUMBER] був пошкоджений, чим було заподіяно матеріальну шкоду, яка в обсязі 7751 грн.75 коп. була виплачена позивачем [PERSON], на виконання вимог підпункту а) пункту 41.1 ст.41 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", оскільки відповідач вказану шкоду не відшкодував. Згідно з положеннями п.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної особи відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до положень ст.1187 ЦК України: джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, зокрема, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб; шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до положень ст.1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до ст.993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового відшкодування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до ч.1 ст.1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до положень ч.1 та п.1) ч.2 ст.22 ЦК України: особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування; збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відповідно до положень пунктів 1.3, 1.4, 1.7 ст.1 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів": потерпілі - треті юридичні та фізичні особи, життю, здоров'ю та/або майну яких внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортним засобом заподіяна шкода, цивільно-правову відповідальність за яку несе власник цього транспортного засобу; особи, відповідальність яких застрахована - визначені в договорі обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності особи, цивільно-правова відповідальність яких застрахована згідно з цим договором, або, залежно від умов договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, будь-які особи, що експлуатують забезпечений транспортний засіб; забезпечений транспортний засіб - наземний транспортний засіб, зазначений у чинному договорі обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, або, залежно від умов договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, будь-який наземний транспортний засіб, який експлуатується особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, на законних підставах. Відповідно до положень підпункту а) пункту 41.1 ст.41 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" - МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. На підставі викладеного суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України, судові витрати по справі у вигляді судового збору належить стягнути на користь «Моторне (транспортне) страхове бюро України» з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved