Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-03 00:00:00

Позивач, Акціонерне товариство Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (далі - АТ КБ «ПРИВАТБАНК»), звернувся 06.04.2020 року до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитним договором № б/н від 17.07.2010 року, сума якої складає 20542,18 гривні та судові витрати у справі. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідач звернулася до АТ КБ «ПРИВАТБАНК» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву №б/н від 17.07.2010 року, відповідно до якої отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 3,0% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Взятих на себе зобов`язань відповідач не виконує, у зв`язку з чим, станом на 12.03.2020 року виникла заборгованість у розмірі 20542,18 гривні. Ухвалою суду від 11 червня 2020 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін. В судове засідання представник позивача не з`явився, разом з позовною заявою подав до суду заяву про розгляд справи за відсутності представника та зазначив, що не заперечує проти заочного розгляду справи. (а.с.67) Відповідач [PERSON] у судове засідання призначені на 10 липня 2020 року та 04 серпня 2020 року не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України та направлення судової повістки за останньою відомою адресою проживання, не використала наданого законом права на безпосередню участь у судовому засіданні, та не з`явилася у судове засідання без повідомлення причин, заяв про відкладення судового засідання, чи розгляд справи у її відсутності до суду не надходило. Відповідачем не надано суду жодного доказу, який би мав істотне значення для вирішення справи по суті, чи спростування доводів позивача. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України - у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В тому числі, суд враховує вимоги ст. 80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду. Згідно вимог ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити по цій справі заочне рішення на підставі доказів, що є в матеріалах справи, оскільки відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання, не повідомив причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. В силу ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як вбачається з матеріалів справи, що 17.07.2010 року між Публічним акціонерним товариством Комерційним банком «ПРИВАТБАНК», правонаступником якого є АТ КБ «ПРИВАТБАНК», та [PERSON] укладено кредитний договір, згідно з умовами якого останній отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Базова процентна ставка по кредитному ліміту на момент підписання договору - 2,5 % на місяць з розрахунку 360 днів на рік (а.с. 32). Кредитний договір укладено шляхом підписання відповідачем Анкети-заяви про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг, згідно зі змістом якої відповідач погодився, що вказана Заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами і Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку становлять між сторонами договір про надання банківських послуг. При укладенні Договору сторони керувались ч.1 ст.634 ЦК України. Згідно із цією статтею ЦК договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідач [PERSON] свої зобов`язання за кредитним договором в повному обсязі не виконував, в результаті чого, станом на станом на 12.03.2020 року має заборгованість - 20542,18 грн., яка складається: 0,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 14074,82 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 0,00 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками; 3650,54 грн. - заборгованість за простроченими відсотками; 1362,43 грн. - заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625;. 0,00 грн. - нарахована пеня; 0,00 грн. - нараховано комісії, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована складова), 954,39 грн. - штраф (процента складова). (а.с. 5-19). Враховуючи правову природу зобов`язань, які виникли між сторонами у справі, їх неналежне виконання відповідачем, статті 526, 527, 530, 599, 1048, 1049, 1050, 1054 ЦК України, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог щодо стягнення з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитом в сумі 14074,82 грн. Щодо стягнення заборгованості по процентам за користування кредитом та пені суд виходить з наступного. До позовної заяви позивачем додано Довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна GOLD», згідно з якою [PERSON] своїм підписом засвідчив, що отримав кредит з видачею кредитної картки у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування ним за базовою ставкою 2,5 % в та визначенням строку внесення щомісячних платежів до 25 числа місяця, наступного за датою виникнення заборгованості, з визначенням їх розміру (включаючи плату за використання кредитних коштів в звітному періоді) в розмірі 7% від заборгованості, але не менше 50 грн. та не більше залишку заборгованості, зі сплатою пені за несвоєчасне погашення заборгованості у розмірі, який розраховується за наступною формулою: пеня = 0,233 % від суми загальної заборгованості (нараховується за кожен день прострочення кредиту) + 50 грн. щоразу, коли виникає прострочення за кредитом або процентами на суму від 100 грн., пеня = 0,233 % від суми загальної заборгованості (нараховується за кожен день прострочення кредиту) + 100 грн. щоразу, коли виникає прострочення за кредитом або процентами на суму від 100 грн. другий місяць поспіль і більше, штрафів у розмірі 500,00 грн. + 5% від суми позову (а.с. 33- зворот). Отже, відповідачем [PERSON] підписано Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК». правонаступником якого є АТ КБ «ПРИВАТБАНК», та фінансові умови надання кредитки «Універсальна GOLD», якими погоджено тарифи банку, порядок та розмір нарахування процентів та неустойки. За положеннями статті 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Отже, згідно приписів абзацу 2 частини першої ст.1048 ЦК України щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосовано лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Відповідно до висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного в постанові від 28 березня 2018 року у справі № 444/95/12 (провадження № 14-10цс18), право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти та інші платежі за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою ст.1050 ЦК України. Оскільки строк дії даного кредитного договору закінчився із закінченням строку дії кредитної картки, то у банка відсутні підстави нараховувати відсотки за користування даним кредитом, та інших платежів, зокрема неустойки, після закінчення строку дії картки. Пунктом 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» встановлено, що у мотивувальній частині рішення слід наводити дані про встановлені судом обставини, що мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку всіх доказів, розрахунки, з яких суд виходив при задоволенні грошових та інших майнових вимог. Отже, суд зобов`язаний належним чином дослідити поданий стороною доказ (в даному випадку - розрахунок заборгованості), перевірити його, оцінити в сукупності та взаємозв`язку з іншими наявними у справі доказами, а у випадку незгоди з ним повністю чи частково - зазначити правові аргументи на його спростування і навести у рішенні свій розрахунок. З такою позицією погодився й Верховний Суд у своїй постанові по справі №775/7704/15 від 23.01.2018 року. Враховуючи предмет спору та те, що сторонами, при укладенні Договору б/н від 17.07.2010 року, погоджено порядок нарахування відсотків у розмірі за базовою ставкою 2,5% в місяць (нараховується на залишок заборгованості виходячи з розрахунку 360 днів у році) з урахуванням пільгового періоду протягом 55 днів пільговим періодом нарахування відсотків у розмірі 2,5% до 55 днів (льотна ставка діє при умові погашення заборгованості до 25 сила місяця, наступного за датою виникнення заборгованості), та нарахування неустойки за порушення виконання зобов`язань за цим договором, суд дійшов висновку, що для належного дослідження та перевірки наданого стороною позивача розрахунку заборгованості за кредитом суд має володіти інформацією щодо строку дії картки, адже після закінчення такого строку припиняється право Банку з нарахування відсотків та неустойки в розмірах погоджених сторонами. З урахуванням приписів п.п.3, 6 ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", ст. 41 Закону України "Про Національний банк України" та ч. ч. 1, 2 ст.68 Закону України "Про банки та банківську діяльність",п.п.2.1.1 , п. п. 5.1, 5.4, 5.6 Положення про організацію бухгалтерського обліку та звітності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 30.12.1998 № 566 виписки з особових рахунків клієнтів є регістрами аналітичного обліку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Таким чином, для підтвердження заявлених позовних вимог в частині стягнення заборгованості за відсотками за кредитом та неустойкою за порушення строків виконання зобов`язань за Кредитним договором б/н від 17.07.2010 року, АТ КБ «ПРИВАТБАНК» був зобов`язаний надати суду, окрім самого кредитного договору, виписки з особового рахунку позичальника та докази вручення останньому кредитної картки з відомостями щодо строку дії такої картки. Проте, АТ КБ «ПРИВАТБАНК» не надав суду жодного належного та допустимого доказу щодо видачі позичальнику кредитної картки та щодо строку її дії, а також щодо користування позичальником кредитними коштами, що позбавило суд можливості здійснити перевірку правильності нарахування пені за порушення строків виконання зобов`язань. А відтак, відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог позивача про стягнення з відповідача заборгованості по відсотках за користування кредитом та пені за порушення строків виконання зобов`язань, а вимог про стягнення процентів за користування позиченими коштами та інших сум за прострочення виконання грошового зобов`язання, з підстав та у розмірах встановлених актами законодавства, зокрема статтями 625, 1048 ЦК України, позивач не пред`явив. Таким чином, суд стягує з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитом 14074,82 грн., в іншій частині позову слід відмовити. Окрім того, на підставі вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь банку підлягає стягненню судовий збір, сплачений позивачем при зверненні з позовом відповідно до платіжного доручення №ІНВ93В31SN від 23.03.2020 року в сумі 2 102,00 грн. (а.с.1). На підставі викладеного,

Outcome: partial