Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-27 00:00:00

В липні 2014 р. ПАТ «УкрСиббанк» звернулось до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої вимоги мотивували тим, що 16.05.2008 р. між АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк», та [PERSON] був укладений Договір про надання споживчого кредиту на суму 50 000 доларів США, з виплатою відсотків за його використання в розмірі 12,5 % річних. В забезпечення виконання кредитних зобов'язань [PERSON] був укладений Договір поруки з [PERSON], відповідно до якого остання зобов'язалась відповідати солідарно перед Банком за виконання зобов'язань боржника за кредитним договором, в тому числі в сумі кредиту, відсотків за використання кредиту та штрафних санкцій. Оскільки відповідачі взяті на себе зобов'язання за договорами не виконують, позивач просив суд достроково стягнути з відповідачів в солідарному порядку загальну суму заборгованості в розмірі 47 836,71 дол. США, що еквівалентно 567 085 грн. 71 коп., а також судові витрати. В подальшому ПАТ «УкрСибБанк» було збільшено позовні вимоги. А саме позивач просить суд стягнути з відповідачів в солідарному порядку на його користь заборгованість за договором про надання споживчого кредиту в розмірі 55 486, 21 доларів США, та заборгованість по сплаті пені за порушення термінів повернення кредиту та сплати процентів за кредит в розмірі 94 481 грн. 96 коп. В судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримав в повному обсязі, наполягав на їх задоволенні в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав, посилаючись на порушення позивачем Закону України "Про захист прав споживачів" та неможливість задоволення позову з цих підстав. Відповідачка [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засіданні позовних вимог не визнавали, проти них заперечували посилаючись на припинення поруки через пропуск строку звернення з вимогою до поручителя також зазначали про порушення позивачем Закону України "Про захист прав споживачів" та неможливість задоволення позову з цих підстав. Вислухавши доводи сторін, дослідивши зібрані у справі докази, суд встановив наступне. 16.05.2008 р. між АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк», та [PERSON] був укладений Договір про надання споживчого кредиту № 11347151000, відповідно до якого Банк надав позичальнику кредит в сумі 50 000 дол. США зі сплатою відсотків за його використання в розмірі 12,5 % річних. В забезпечення виконання кредитних зобов'язань [PERSON] за кредитним договором 16.05.2008 р. між Банком та [PERSON] був укладений Договір поруки, відповідно до якого остання зобов'язалась відповідати солідарно перед Банком за виконання зобов'язань боржника за кредитним договором, в тому числі в сумі кредиту, відсотків за його використання та штрафних санкцій. Відповідно до п. 1.3 Договору поруки, поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, за всіма зобов'язаннями останнього за основним договором, включаючи повернення основної суми боргу (в т.ч. суми кредиту, регресу), сплату процентів, комісій, відшкодування можливих збитків, сплату пені та інших штрафних санкцій, передбачених умовами основного договору. Розділом 12 Кредитного договору передбачено право вимоги дострокового повернення кредитних коштів - в разі порушення позичальником термінів погашення кредиту. З умовами договорів сторони були ознайомлені, ними вони підписані, про наявність заборгованості та необхідність її погашення були повідомлені. Однак покладені на них зобов'язання відповідачі не виконували, несвоєчасно та не в повному обсязі здійснювали погашення заборгованості. В зв'язку з цим відповідно до наданого позивачем розрахунку загальна сума заборгованості по кредиту станом на 16.11.2015 р. складає 55 486,21 дол. США, а саме: заборгованість за кредитом - 46 431,08 доларів США, заборгованість за відсотками - 9 055,13 дол. США, а також заборгованість по сплаті пені в розмірі - 94 481 грн. 96 коп., з яких: 30 114 грн. 87 коп. - пеня за прострочення сплати кредиту; 64 367 грн. 09 коп. - пеня за прострочення сплати процентів. Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 цього Кодексу, яким врегульовано відносини позики. Згідно частини другої статті 1050 вказаного Кодексу, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно до положень статті 536 цього Кодексу за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти у розмірі, встановленому договором. Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки ( пункт 3 частини першої статті 611 ЦК України). Ухвалою суду від 20.01.2016 р. по справі призначено судово-економічну експертизу, проведення якої було доручено Київській незалежній судово-експертній установі та на вирішення якої поставлені наступні питання: Чи відповідає наявний у матеріалах справи розрахунок заборгованості позичальника перед банком по кредитному договору 11347151000 від 16.05.2008 року, укладеному між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] (по сплаті процентів, погашення основної суми боргу та ін..) умовам укладеного між сторонами кредитного договору, відповідно до наданих документів? Якщо не відповідає, то яка дійсна сума заборгованості за Кредитним Договором на час проведення експертизи (тіло кредиту, проценти, штраф (пеня), тощо)? Згідно Висновку експерта за результатами проведення судово-економічної експертизи за №2361 від 06.11.2017 р. вбачається, що в ході проведеного дослідження встановити, чи відповідає наявний у матеріалах справи розрахунок заборгованості позичальника перед банком по кредитному договору 11347151000 від 16.05.2008 р., укладеному між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] (по сплаті процентів, погашення основної суми боргу та інше) умовам укладеного між сторонами кредитного договору, відповідно до наданих документів, неможливо; підтвердити документальну обґрунтованість того, що має місце фактичної (дійсної) суми заборгованості за кредитним договором №11347151000 від 16.05.2008 р. станом на 18.11.2015 р. (тіло кредиту, проценти, штраф (пеня), тощо) неможливо. При цьому, слід зазначити, що висновок експерта не містить розрахунку заборгованості відповідачів, який би спростовував розрахунок, наданий позивачем. Разом з тим, пояснення експерта щодо застосування норм законодавства та відповідності умов їм кредитного договору не можуть бути прийняті до уваги, оскільки предметом дослідження було визначення суми заборгованості відповідачів по кредиту, а не дотримання положень законодавства при укладанні договору між сторонами та під час його виконання. Заперечення відповідача [PERSON] з приводу того, що Банком неправильно застосовано до відповідачів штрафні санкції, а саме неустойку за невиконання кредитних зобов'язань нараховано в іноземній валюті та у розмірі, що не відповідає дійсності - не можуть бути прийняті судом до уваги з наступних підстав. Відповідно до п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають з кредитних правовідносин» у разі якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам частини третьої статті 533 ЦК України. Разом з тим, згідно Довідки-розрахунку заборгованості за кредитом станом на 18.11.2015 р. вбачається, що останній платіж з погашення заборгованості був здійснений в межах строку пред`явлення вимог до поручителя, отже суд не може погодитись із твердженнями відповідача щодо припинення поруки. Також суд не може прийняти до уваги твердження відповідачів щодо порушення Закону України "Про захист прав споживачів" позивачем, оскільки ці твердження мають загальний характер . Враховуючи вищенаведене та те, що відповідачами в односторонньому порядку порушені умови вищезазначених договорів, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 3 654 грн. 00 коп.

Outcome: approved