Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-16 00:00:00

Позивач 08.06.2021 року звернувся до суду з даним позовом, в якому просив стягнути з [PERSON] на користь Комунального підприємства Новоград-Волинської міської ради «Новоград-Волинськтеплокомуненерго» заборгованість: за централізоване опалення в сумі 1628 гривень 90 коп. за період з 01.02.2020 року по 15.04.2020 року; за послуги з постачання теплової енергії в сумі 5733 гривень 53 коп. за період з 16.10.2020 року по 27.04.2021 року; по платі за абонентське обслуговування в сумі 128 гривень45 коп.. за період з жовтня 2020 року по квітень 2021 року включно; по сплаті внесків за обслуговування та заміну вузлів комерційного обліку в сумі 73 гривні 68 коп. за 4 квартал 2020 року та 1 квартал 2021 року та судовий збір в сумі 2270 гривень 00 коп. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відповідач зареєстрована та проживає у багатоквартирному будинку за адресою : [ADDRESS] , є власником та споживачем послуг з централізованого опалення, послуг з постачання теплової енергії, які надає позивач ( особовий рахунок № [NUMBER] ). 02.08.2018 року між відповідачем та позивачем укладено договір № 3122 про надання населенню послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. Однак у порушення умов такого договору відповідач вчасно не оплачувала надані послуги, в результаті чого утворилася заборгованості за централізоване опалення в сумі 1628 гривень 90 коп. за період з 01.02.2020 року по 15.04.2020 року. Також відповідач не оплачувала спожиті нею у період з 16.10.2020 року по 24.04.2021 року послуги з постачання теплової енергії, внаслідок чого утворилася заборгованість :за послуги з постачання теплової енергії в сумі 5733 гривень 53 коп. за період з 16.10.2020 року по 27.04.2021 року; по платі за абонентське обслуговування в сумі 128 гривень45 коп.. за період з жовтня 2020 року по квітень 2021 року включно; по сплаті внесків за обслуговування та заміну вузлів комерційного обліку в сумі 73 гривні 68 коп. за 4 квартал 2020 року та 1 квартал 2021 року. Оскільки відповідач в добровільному порядку борг не погашає, тому з метою захисту своїх прав змушені звернутись до суду. 15.06.2021 року, після виконання вимог ст. 187 ЦПК України, провадження у справі було відкрито та призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Сторони в судове засідання не прибули. Представник позивача заявила письмове клопотання про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, які просила задовольнити . Відповідач до суду повторно не з`явилася, про час та місце судового розгляду повідомлена вчасно та належним чином, причини неявки суду невідомі, відзиву на позов від якого не надходило. 17.08.2021 року судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Враховуючи неявку в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З`ясувавши обставини справи, дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає до повного задоволення за наступних підстав. Правовідносини, що виникли між сторонами з приводу оплати послуг з централізованого опалення регулюються Законами України "Про житлово-комунальні послуги", "Про теплопостачання", Правилами надання населенню послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005 року, Правилами надання населенню послуг з постачання теплової енергії і типові договори про надання послуги з постачання теплової енергії, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України № 830 від 21.07.2019 року. Відповідно до Закону України "Про житлово-комунальні послуги" послуги з центрального опалення відносяться до комунальних послуг. В силу дії п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" власники квартир багатоквартирних будинків зобов`язані оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до вказівок договору або закону. Крім того, згідно ст. 162 Житлового кодексу України, наймач (власник) квартири зобов`язаний укласти договори про надання житлово-комунальних послуг, підготовлені виконавцем відповідно до Типового договору, своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. Згідно до ст. 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" споживачем є фізична або юридична особа, яка отримує або має намір отримувати житлово-комунальну послугу. Ч. 5 ст. 13 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" передбачено, що відмова споживача від укладення договору з виконання комунальної послуги не звільняє його від обов`язку оплати фактично спожитої комунальної послуги, наданої таким виконавцем. П.39 Правил №830 встановлено, що споживач не звільняється від оплати послуги, отриманої ним до укладення відповідного договору. споживач не звільняється від оплати послуги за період тимчасової відсутності в житловому приміщенні споживача та інших осіб. Ч.1 ст. 9 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" визначено, що споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. За ч. 1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно до ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають також із дій осіб, які породжують ці права та обов`язки, і такою дією є реальне надання послуг та їх споживання боржником. Відповідно до статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Як вбачається з довідки ОСББ "ЖБК-1" від 13.05.2021 року за № 157, повідомлення ЦНАП Відділу ведення реєстру територіальної громади Новоград-Волинської міської ради від 15.06.2021 відповідач [PERSON] , зареєстрована за адресою : [ADDRESS] та є власником даної квартири /а.с.12-14,16, 20/. Відповідач у порядку, встановленому ст. 11 ЦК України є споживачем послуг з централізованого опалення та послуг з постачання теплової кнергії. 02.08.2018 року між відповідачем та позивачем було укладено Договір № 3122 про надання населенню послуг з централізованого опалення та постачання гарачої води /а.с.11/. Відповідно до довідки від 02.06.2021 року № 595 споживач [PERSON] , особовий рахунок [NUMBER] має заборгованість в загальній сумі 7564,62 грн, у тому числі : за централізоване опалення в сумі 1628 гривень 90 коп. за період з 01.02.2020 року по 15.04.2020 року; за послуги з постачання теплової енергії в сумі 5733 гривень 53 коп. за період з 16.10.2020 року по 27.04.2021 року; по платі за абонентське обслуговування в сумі 128 гривень45 коп.. за період з жовтня 2020 року по квітень 2021 року включно; по сплаті внесків за обслуговування та заміну вузлів комерційного обліку в сумі 73 гривні 68 коп. за 4 квартал 2020 року та 1 квартал 2021 року /а.с./. Однак відповідач своїх обов`язків перед позивачем не виконує, на повідомлення з пропозицією погасити заборгованість в добровільному порядку не реагує/а.с.9,10/, борг не погашає. Відповідно до ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов"язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно із ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Належних та допустимих доказів, які б свідчили про відсутність заборгованості, або ж спростовували б доводи представника позивача в обґрунтування ним позовних вимог, відповідачем суду не подано. Враховуючи вищевикладені обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, підтверджуються належними доказами, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору.

Outcome: approved