Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-25 00:00:00

ПАТ КБ "Приватбанк" звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, вказуючи, що 17 лютого 2012 року між ПАТ КБ "Приватбанком" та відповідачем був укладений кредитний договір №б/н, згідно якого відповідачу надано кредит в розмірі 1400 гривень, зі сплатою відсотків за користування кредитом, що встановлені відповідно до "Тарифів банку". Позивач зобов'язання за даним договором виконав повністю. В порушення умов договору відповідач порушує свої зобов'язання, не сплативши вчасно кошти для погашення заборгованості за кредитом. Станом на 31 жовтня 2017 року за відповідачем утворилась заборгованість в розмірі 106000 гривень, яка складається із заборгованості за кредитом в розмірі 4539,32 гривень, заборгованості за відсотками - 101460,68 гривень. Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитом та понесені судові витрати по справі. Представником відповідача адвокатом [PERSON] подано заяву про застосування строків позовної давності, оскільки договір між [PERSON] та банком було укладено 17 лютого 2012 року, а згідно поданого розрахунку боргу останній платіж для погашення заборгованості було здійснено 19 вересня 2013 року. Просить застосувати строки позовної давності та в задоволенні позовних вимог відмовити. В судовому засіданні представник позивача Петлюк В.В., який діє на підставі довіреності від 03.11.2017 року позовні вимоги підтримав повністю з підстав, викладених в позовній заяві та дав пояснення по суті позову. На вимогу суду ПАТ КБ "Приватбанк" було надано виписку з рахунку [PERSON], де підтверджено, що 19 вересня 2013 року було здійснено погашення заборгованості на суму 550 гривень. Інших платежів не було здійснено. Відповідач [PERSON] та його представник адвокат [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що в 17 лютого 2012 року між [PERSON] та ПАТ КБ "Приватбанк" будо укладено договір, згідно якого [PERSON] отримав кредит. Останній платіж на погашення заборгованості відповідачем було здійснено 19 вересня 2013 року. Платежів з вказаної дати відповідач не здійснював. З позовом до суду ПАТ КБ "Приватбанк" звернувся лише 03 січня 2018 року. Оскільки, з моменту здійснення останнього платежу та до часу звернення позивача до суду з відповідним позовом пройшло більше чотирьох років, просить застосувати строк позовної давності та в задоволені позовних вимог відмовити. В судовому засіданні встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 17 лютого 2012 року [PERSON] підписав анкету-заяву №б/н, відповідно до якої отримав кредит в розмірі 1400 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, зі сплатою відсотків за користування кредитом. Вказана заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг", складає договір між ПАТ КБ "Приватбанк" та [PERSON] договір про надання банківських послуг. (а.с.9,10,11-34) Згідно розрахунку суми заборгованості, заборгованість [PERSON] за договором станом на 31 жовтня 2017 року становить 106000 гривень, яка складається із заборгованості за кредитом в розмірі 4539,32 гривень, заборгованості за відсотками - 101460,68 гривень. (а.с.6-7) Суд дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов необґрунтований та не підлягає до задоволення із слідуючих підстав За змістом ст.267 ЦК України позовна давність не може застосовуватись без заяви сторони. Сторона має право зробити таку заяву в будь-який час до винесення рішення, в тому числі під час судових дебатів. Якщо позовна давність минула, і позивач зробив заяву про її застосування, це є підставою для відмови у позові. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Відповідачем було подано письмова заява про застосування строків позовної давності. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки За загальним правилом перебіг позовної давності починається з дня, коди особа дізналася або могла дізнатися про порушення свого права. Згідно укладеного між сторонами договору, відповідач зобов'язався щомісячно вносити плату за користування кредитними коштами. Таким чином, право позивача вважається порушеним з моменту недотримання [PERSON] строку оплати кожного чергового платежу, а відтак перебіг позовної давності за черговий платіж починається з моменту порушення строку його сплати. Згідно поданого розрахунку боргу [PERSON] станом на 31.10.2017 року 19 вересня 2013 року було здійснення погашення за наданим кредитом в розмірі 550 гривні (а.с.6 зворот). На вимогу суду, позивачем надано виписку по рахунку [PERSON].(а.с.70-74), що підтверджує внесення коштів в сумі 550 гривень на рахунок з метою поповнення рахунку (а.с.70 зворот) Згідно із ч.1 та ч.3 ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчинення особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання позовної давності, до нового строку на зараховується. Таким чином, вказана стаття передбачає вільне волевиявлення особи на здійснення дій, спрямованих на визнання боргу. Від останньої сплати по кредиту - 19 вересня 2013 року відповідачем не було вчинено жодних дій, щодо погашення заборгованості, отже перебіг строку позовної давності на переривався. З дня здійснення останнього платежу 19 вересня 2013 року та до часу звернення до суду із позовом про погашення заборгованості 03 січня 2018 року пройшло більше чотирьох років, що свідчить про пропуск позивачем строк позовної давності. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також їх достатності і взаємному зв'язку, суд приходить до висновку, що позовні вимоги заявлені із пропуском трирічного строку позовної давності, а тому в їх задоволенні необхідно відмовити.

Outcome: dismissed