Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-19 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Першої вінницької державної нотаріальної контори про скасування постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії та зобовязання видати свідоцтво про право на спадщину за законом. Позовні вимоги мотивовано тим, що 17 березня 2016 року у м. Вінниці, у віці 74 роки помер батько позивача - [PERSON], внаслідок смерті якого відкрилася спадщина, до складу якої, у відповідності до ст. 1218 ЦК України увійшли всі права та обовязки [PERSON], що належали йому на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, а саме майнові права на майно, яке належало йому на праві власності: 1/3 частка квартири, яка знаходиться у місті Вінниці за адресою: [ADDRESS], загальна площа якої становить 52,9 кв.м., згідно свідоцтва про право власності на житло, виданого виконкомом Вінницької міської ради згідно з рішенням №1238 від 24.06.2004 року. 19 травня 2016 року Першою вінницькою державною нотаріальною конторою до Спадкового реєстру внесено реєстраційний запис про реєстрацію спадкової справи, яка заведена після смерті [PERSON], що помер 17.03.2016 року. У звязку з цим, позивач особисто, у відповідності до ст.ст. 1268, 1269 ЦК України, звернулась до нотаріальної контори в шестимісячний термін з часу відкриття спадщини із заявою про прийняття спадщини та подавши всі наявні в неї документи, що підтверджували права [PERSON] на 1/З частку квартири №5, яка знаходиться в місті Вінниці за адресою; пров. Цегельний, 14а. Після закінчення шестимісячного терміну, протягом якого спадкоємці звертаються з відповідними заявами про прийняття спадщини, позивач, на підставі ст. 1298 ЦК України, звернулася до Першої Вінницької державної нотаріальної контори з приводу видачі свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, яким є 1/З частка квартири №5, розташованої у місті Вінниці на провулку Цегельному, будинок 14А. Проте, державний нотаріус Першої Вінницької державної нотаріальної контори [PERSON] повідомила позивача про те, що вона не може видати свідоцтво про право на спадщину, і надала їй постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій №3182/02-31 від 03.11.2016р., яка мотивована тим, що згідно довідки, наданої КП «Вінницьке міське бюро технічної інвентаризації" 19.09.2016 року №4452, станом на 15.06.2011 року виявлена самочинна реконструкція зазначеної квартири №5 в три окремих обєкти нерухомого майна (квартири): №5, №6, №7, у тому числі самочинно зведені та переплановані приміщення: №5-1, 6-1, 7-1, а правовстановлюючі документи на нові обєкта нерухомого майна померлим [PERSON] не були отримані. Таким чином, на думку нотаріуса, оскільки правовстановлюючі документи, що підтверджують право власності на новостворений обєкт нерухомого майна не були надані, свідоцтво на спадщину за законом на вищевказане майно на імя спадкоємця за законом [PERSON] видане бути не може. На думку позивача, вказана постанова винесена незаконно, містить суперечності, та підлягає скасуванню, в силу чого остання звернулася до суду з позовною заявою, в якій просила скасувати постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії №3182/03-31 від 03.11.2016 року, винесену державним нотаріусом Першої Вінницької нотаріальної контори [PERSON], та зобовязати Першу Вінницьку нотаріальну контору видати [PERSON] свідоцтво на право на спадщину за законом на 1/3 частку квартири [ADDRESS]. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити, додатково пояснивши, що позивач не просила нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину на новостворене майно, а просила видати свідоцтво про право на спадщину на 1/3 частку квартири [ADDRESS], правовстановлюючий документ на яку позивачем було надано нотаріусу. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні заперечувала щодо позовних вимог та просила в задоволенні позову відмовити, зазначивши про те, що оскільки квартира [ADDRESS] самочинно реконструйована в три окремих обєкти нерухомого майна (квартири): №5, №6, №7, правовстановлюючих документів на які надано не було, у нотаріуса були відсутні правові підстави для видачі свідоцтва про право на спадщину. Заслухавши представників позивача та відповідача, дослідивши матеріали цивільної справи, інвентаризаційної справи та матеріали спадкової справи №318/2016р., суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову, з огляду на таке. Як вбачається зі свідоцтва про народження серії I-АМ №293878, [PERSON] являється батьком [PERSON], [INFO]. (а.с. 10) Зі свідоцтва на право власності на житло №1238 від 24.06.2004 року, виданого виконавчим комітетом Вінницької міської ради, слідує, що [PERSON] на праві приватної власності належить 1/3 частка квартири [ADDRESS]. (а.с. 8) 17 березня 2016 року [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії I-АМ №337014, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області. (а.с. 9) З матеріалів спадкової справи №318/2016р., початої 19 травня 2016 року до майна померлого 17 березня 2016 року [PERSON], вбачається, що 19 травня 2016 року [PERSON] звернулася до Першої вінницької державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті її батька. (а.с. 45, 46) Відповідно до Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 19.05.2016р. Першою вінницькою державною нотаріальною конторою до Спадкового реєстру внесено реєстраційний запис про реєстрацію спадкової справи за номером у Спадковому реєстрі - 58983577, номер у нотаріуса - 218/2016, яка заведена після смерті [PERSON], який помер 17.03.2016р. 06.09.2016р. Державний нотаріус Першої вінницької державної нотаріальної контори [PERSON] звернулася з запитом №2511/02-14 до Вінницького міського бюро технічної інвентаризації, в якому просила надати на руки позивачу відомості з інвентарної справи про зареєстровані правовстановлюючі документи, що підтверджують право власності померлого 17.03.2016р. [PERSON] щодо частки квартири №5, що розташована в м. Вінниці, пров. Цегельний, буд. 14а, а також просила надати відомості щодо технічної характеристики вказаної квартири за даними інвентаризації, котра була проведена останньою, а також повідомити про наявність чи відсутність самовільних перепланувань в даній квартирі. (а.с. 72) У відповідь, листом №4452 від 19.09.2016р. КП "Вінницьке міське бюро технічної інвентаризації" повідомлено нотаріуса, що згідно матеріалів інвентаризаційної справи №50708 на будинок №14-А по пров. Цегельному в м. Вінниці за [PERSON] станом на 29.12.2012р. зареєстрована 1/3 частка квартири №5 на підставі свідоцтва про право власності на житло від 24.06.2004р. виданого виконкомом Вінницької міської ради на підставі рішення №1238 від 24.06.2004р. Крім того, вказаним листом нотаріуса повідомлено, що станом на 15.06.2011р. (дата останнього обстеження) виявлена самочинна реконструкція зазначеної квартири в три окремих об'єкта нерухомого майна (квартири). При цьому, загальна площа квартири №5 складає 33,5 кв.м., квартири №6 складає 32,5 кв.м., квартири №7 складає 39,6 кв.м., в тому числі самочинно зведені та переплановані приміщення 5-1, 6-1, 7-1, 7-3 загальною площею 44,6 кв.м. (а.с. 12) З матеріалів спадкової справи також вбачається, що 03.11.2016р. позивач звернулася до Першої вінницької державної нотаріальної контори із вимогою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/3 частку квартири №5, що розташована в м. Вінниці, пров. Цегельний, буд. 14а, однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, про що державним нотаріусом [PERSON] винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії №3182/02-31 від 03.11.2016р. (а.с. 51) З тексту даної постанови вбачається, що державним нотаріусом Першої Вінницької держаної нотаріальної контори [PERSON] вивчено предявлені їй 3 листопада 2016 року [PERSON] документи для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті 17 березня 2016 року її батька [PERSON], а саме: свідоцтво про смерть [PERSON] серії 1-АМ № 337014, видане відділом ДРАЦС Вінницького МУЮ у Вінницькій області 22 березня 2016 року (оригінал та копію); свідоцтво про народження 16.03.1972 року [PERSON], видане відділом міськ. Бюро ЗАГС м. Вінниці 27 квітня 1972 року серії' 1-АМ № 293872 (оригінал та копію); паспорт гр. [PERSON] АА 868488, виданий 21.10.1998 року Замостянським РВ УМВС України у Вінницькій області (оригінал та копію); свідоцтво про право власності на житло, видане виконкомом Вінницької міської ради 24.06.2004 року на підставі рішення №1238 від 24.06.2004 року (оригінал та копію); довідку, видану КП «Вінницьке міське бюро технічної інвентаризації» від 19.09.2016 року №4452; матеріали спадкової справи, яка заведена Першою Вінницькою державною нотаріальною конторою 19 травня 2016 року за №318/2016 після смерті [PERSON], та з посиланням на пункт 4.15 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 262/5 від 22.02.2012 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за № 282/20595, та ст. 49 Закону України «Про нотаріат» винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, оскільки згідно довідки, наданої КП «Вінницьке міське бюро технічної інвентаризації" 19.09.2016 року №4452, станом на 15.06.2011 року виявлена самочинна реконструкція квартири №5 в три окремих обєкти нерухомого майна (квартири): №5, №6, №7, у тому числі самочинно зведені та переплановані приміщення: №5-1, 6-1, 7-1, а правовстановлюючі документи на нові обєкта нерухомого майна померлим [PERSON] не були отримані. (а.с. 7, 52) Таким чином, нотаріус дійшла висновку, що оскільки правовстановлюючі документи, що підтверджують право власності на новостворений обєкт нерухомого майна не були надані, свідоцтво на спадщину за законом на вищевказане майно на імя спадкоємця за законом [PERSON] видане бути не може. Визначаючись щодо обґрунтованості позовних вимог суд виходить з того, відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. (ст.ст. 1217, 1218 ЦК) Згідно з частинами першою та другою статті 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Як встановлено судом, після смерті 17.03.2016р. [PERSON] відкрилася спадщина, до майна померлого. Статтею 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. За правилами визначеними у частині першій статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. (ст. 1270 ЦК України) В судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] 19 травня 2016 року звернулася до Першої вінницької державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті її батька, а відтак з урахуванням частини першої статті 1269 ЦК України вважається такою що прийняла спадщину. Однак, суд звертає увагу на те, що предметом позовних вимог у даній справі не є вимоги щодо визнання права власності на майно в порядку спадкування. Предметом позовних вимог є рішення державного нотаріуса Першої Вінницької державної нотаріальної контори щодо відмови у видачі позивачу свідоцтва про право на спадщину за законом. Надаючи оцінку діям та рішенням нотаріуса суд враховує, що відповідно до статті 1 Закону України «Про нотаріат» (далі - Закон N3425-XII) вчинення нотаріальних дій в Україні покладається на нотаріусів, які працюють в державних нотаріальних конторах, державних нотаріальних архівах (державні нотаріуси) або займаються приватною нотаріальною діяльністю (приватні нотаріуси). Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється цим Законом та іншими актами законодавства України. (ч. 1 ст. 39 Закону N3425-XII) Частиною першою статті 49 Закону N3425-XII передбачено, що нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо: 1) вчинення такої дії суперечить законодавству України; 2) не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії; 3) дія підлягає вчиненню іншим нотаріусом або посадовою особою, яка вчиняє нотаріальні дії; 4) є сумніви у тому, що фізична особа, яка звернулася за вчиненням нотаріальної дії, усвідомлює значення, зміст, правові наслідки цієї дії або ця особа діє під впливом насильства; 5) з проханням про вчинення нотаріальної дії звернулась особа, яка в установленому порядку визнана недієздатною, або уповноважений представник не має необхідних повноважень; 6) правочин, що укладається від імені юридичної особи, суперечить цілям, зазначеним у їх статуті чи положенні, або виходить за межі їх діяльності; 7) особа, яка звернулася з проханням про вчинення нотаріальної дії, не внесла плату за її вчинення; 8) особа, яка звернулася з проханням про вчинення нотаріальної дії, не внесла встановлені законодавством платежі, пов'язані з її вчиненням; 9) в інших випадках, передбачених законом. Відповідно до частини першої статті 66 Закону України «Про нотаріат» на майно, що переходить за правом спадкоємства до спадкоємців або держави, нотаріусом або в сільських населених пунктах - посадовою особою органу місцевого самоврядування, яка вчиняє нотаріальні дії, за місцем відкриття спадщини видається свідоцтво про право на спадщину. Положеннями частини восьмої статті 67 Закону N3425-XII встановлено, що свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно, що підлягає реєстрації (крім земельної ділянки), може бути видане уповноваженою на це посадовою особою відповідного органу місцевого самоврядування спадкоємцям першої та другої черги за законом (як у випадку спадкування ними за законом, так і у випадку спадкування ними за заповітом) і за правом представлення на підставі правовстановлюючих документів та довідки зазначеного органу місцевого самоврядування з викладенням характеристики будівлі, на яку видається свідоцтво. Відповідно до пункту 4.14 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №262/5 від 22.02.2012р., зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012р. за №2682/20595, при видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус обовязково перевіряє: факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства, якщо має місце спадкування за законом, прийняття спадкоємцем спадщини у встановлений законом спосіб, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців витребовуються документи, які підтверджують вказані факти. Пунктом 4.15 вказаного Порядку передбачено, що видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Як встановлено судом, при зверненні до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину позивачем, з поміж іншого, було надано свідоцтво на право власності на житло №1238 від 24.06.2004 року, видане виконавчим комітетом Вінницької міської ради, в якого вбачається що [PERSON] на праві приватної власності належить 1/3 частка квартири [ADDRESS]. Зі вказаного свідоцтва також вбачається, що загальна плаща квартири становить 52,9 кв.м. Характеристика квартири (кімнат, будинку та її обладнання) наведені у технічному паспорті, який є складовою частиною цього свідоцтва. З технічного паспорта на вказану квартиру складеного 11.06.2004р. слідує, що квартира посімейного, спільного заселення розташована на 1 поверсі, одноповерхового будинку та складається з трьох кімнат житловою площею 50,4 кв.м., в тому числі: 1-а кімната 14,6 кв.м., 2-а кімната 15,4 кв.м, 3-я кімната 20,4 кв.м., кухні 11,8 кв.м., вбиральні 11,1 кв.м., вбудованої шафи 8,0 кв.м. Загальна площа квартири 81,3 кв.м. (а.с. 65) Як зазначено вище, листом №4452 від 19.09.2016р. КП "Вінницьке міське бюро технічної інвентаризації" повідомлено нотаріуса, що станом на 15.06.2011р. (дата останнього обстеження) виявлена самочинна реконструкція зазначеної квартири в три окремих об'єкта нерухомого майна (квартири). При цьому, загальна площа квартири №5 складає 33,5 кв.м., квартири №6 складає 32,5 кв.м., квартири №7 складає 39,6 кв.м., в тому числі самочинно зведені та переплановані приміщення 5-1, 6-1, 7-1, 7-3 загальною площею 44,6 кв.м. З оглянутої в судовому засіданні інвентаризаційної справи №50708, зокрема з технічного паспорта на квартирний житловий будинок квартиру [ADDRESS], виготовленого станом на 02.08.2011р., вбачається, що до перепланування вказана квартира складалася з приміщень: 5-1 площею 11,8 кв.м, 5-2 площею 14,6 кв.м, 5-3 площею 15,5 кв.м, 5-4 площею 11,1 кв.м, 5-5 площею 8,0 кв.м, 5-6 площею 20,4 кв.м. (а.с. 67) Проте, після перепланування зазначена квартира самочинно реконструйована в три окремих об'єкта нерухомого майна (квартири). При цьому, загальна площа квартири №5 складає 33,5 кв.м., квартири №6 складає 32,5 кв.м., квартири №7 складає 39,6 кв.м., в тому числі самочинно зведені та переплановані приміщення 5-1, 6-1, 7-1, 7-3 загальною площею 44,6 кв.м. (а.с. 68, 69) Листом КП "Вінницьке міське бюро технічної інвентаризації» від 04.08.2011р. померлого [PERSON] повідомлялося, що відповідні документи, які б підтверджували правомірність проведеного перепланування з добудовою приміщень до БТІ не представлені та за вирішенням питання, щодо прийняття до експлуатації проведеного переобладнання та добудов особа може звернутися у відповідний відділ міськвиконкому.(а.с. 71) Таким чином, з вищевикладеного слідує висновок, що квартира [ADDRESS], правовстановлюючим документом на яку являється свідоцтво на право власності на житло №1238 від 24.06.2004 року, видане виконавчим комітетом Вінницької міської ради, після реконструкції в три окремих об'єкта нерухомого майна (квартири), в тому числі шляхом самочинного зведення та перепланування приміщень, перестала існувати як обєкт нерухомості. Натомість, на даний час за вищевказаною адресою фактично наявна, квартира №5 площею 33,5 кв.м., квартира №6 площею 32,5 кв.м., квартира №7 площею 39,6 кв.м., в тому числі самочинно зведені та переплановані приміщення 5-1, 6-1, 7-1, 7-3 загальною площею 44,6 кв.м., правовстановлюючі документи на які відсутні. Як зазначено вище, відповідно до пункту 4.14 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України при видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус обовязково перевіряє склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. Таким чином, оскільки статтею 67 Закону N3425-XII та пунктом 4.15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України встановлено, що видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, які позивачем нотаріусу надані не були, у звязку з їх відсутністю, державним нотаріусом Першої Вінницької держаної нотаріальної контори правомірно винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії №3182/02-31 від 03.11.2016р. Посилання представника позивача на те, що позивач не просила нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину на новостворене майно, а просила видати свідоцтво про право на спадщину на 1/3 частку квартири [ADDRESS], правовстановлюючий документ на яку позивачем було надано нотаріусу, судом до уваги не приймається, оскільки нотаріус при видачі свідоцтва про право на спадщину обовязково перевіряє склад спадкового майна, а видача свідоцтва про право на спадщину на майно, якого не існує в природі, суперечить вимогам Закону N3425-XII та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. Згідно зі статтею 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до частини першої статті 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Положеннями статей 10, 60 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи викладене, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо та в їх сукупності суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову, а тому в задоволенні позовних вимог слід відмовити. Відповідно до частини першої статті 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. З огляду на те, що в задоволені позову відмовлено, судові витрати слід залишити без відшкодування. На підставі наведеного та

Outcome: dismissed