Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-23 00:00:00

[PERSON] пред'явив позов до Вербороденської сільської ради Старокостянтинівського району про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на спадкове майно, посилаючись на те, що [INFO] померла його мати [PERSON] Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить право на земельну частку (пай) площею 4.07 умовних кадастрових гектарів, яке належало померлій на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) [NUMBER], виданого 6 вересня 2002 року Старокостянтинівською районною державною адміністрацією на підставі свого рішення від 15 липня 2002 року №131/2002 р. Він прийняв спадщину, оскільки фактично вступив в управління та володіння спадковим майном. 22 жовтня 2015 року він звернувся до Старокостянтинівської державної нотаріальної контори з приводу оформлення спадщини. Однак в цей же день державний нотаріус відмовила йому у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки позивачем не надано доказів про прийняття ним спадщини та відсутність правовстановлюючого документа на земельний пай. Оскільки іншим шляхом оформити право власності на спадкове майно неможливо, тому позивач просить задовольнити його вимоги. Представники сторін в судове засідання не з'явилися, однак подали письмові заяви, в яких просять справу розглянути без їх участі. Представник позивача позовні вимоги підтримав, представник відповідача позов визнав. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що мати позивача - [PERSON] була членом колгоспу ім. 40-річчя Жовтня, реорганізованого спочатку в бурякорадгосп ім..Мануїльського, а потім у відкрите сільськогосподарське акціонерне товариство (далі ВСАТ) "Зоря", і до виходу на пенсію тривалий час працювала в господарстві. 28 грудня 2001 року на підставі рішення Старокостянтинівської районної ради Хмельницької області №10 ВСАТ "Зоря" видано Державний акт на право колективної власності на землю. Під час паювання земель сільськогосподарського товариства [PERSON] була включена у списки на одержання земельного паю. На підставі розпорядженя Старокостянтинівської районної державної адміністрації від 15 липня 2002 року №131/2002 р. на ім'я [PERSON] 6 вересня 2002 року виписано сертифікат на право на земельну частку (пай) [NUMBER] площею 4.07 умовних кадастрових гектарів. Однак зазначений сертифікат [PERSON] не отримала, оскільки [INFO] померла. На даний час сертифікат зберігається в управління Держгеокадастру у Старокостянтинівському районі. Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить право на земельну частку (пай) площею 4.07 умовних кадастрових гектарів, яка перебувала у власності ВСАТ "Зоря". Позивач прийняв спадщину, оскільки фактично вступив в управління та володіння спадковим майном. 22 жовтня 2015 року позивач звернувся до Старокостянтинівської державної нотаріальної контори з приводу оформлення спадщини. Проте в цей же день державний нотаріус відмовила йому у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки позивачем не надано доказів про прийняття ним спадщини правовстановлюючого документа на земельний пай. Зазначені обставини підтверджуються даними Державного акта про право колективної власності на землю, сертифікатом на право на земельну частку (пай) [NUMBER], довідкою управління Держгеокадастру у Старокостянтинівському районі від 12 листопада 2015 року №29-28-99.8-391/15-15 про те, що зазначений сертифікат зберігається в управління, свідоцтвами про народження та смерть, а також поясненнями свідків [PERSON] і [PERSON], яким не вірити у суду немає підстав, про те, що позивач після смерті матері користуються присадибної земельною ділянкою та 1/2 частиною житлового будинку, що належали померлій. Відповідно до вимог ст.23 Земельного кодексу України в редакції 1992 року, який діяв на час розпаювання земель, право власності або право постійного користування землею посвідчується затвердженими актами, які видають і реєструють сільські, селищні, міські, районні ради. Державний акт на право колективної власності на землю видавався КСП, кооперативу, акціонерному товариству із зазначенням розмірів земель, що перебувають у власності підприємства, кооперативу, товариства і в колективній власності громадян. До Державного акта додавався список цих громадян. Зі змісту вказаного закону вбачається, що право громадян - членів недержавного сільськогосподарського підприємства як співвласників колективної власності на землю набувається з дня видачі в установленому порядку державного акта на право колективної власності на землю недержавному сільськогосподарському підприємству з обов'язковим додатком - списком членів цього підприємства. Пунктом п.2 Указу Президента України від 08.08.1995 року "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" передбачено, що право на земельну частку (пай) мають члени сільськогосподарського кооперативу, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного кооперативу, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Враховуючи зазначені вимоги нормативних актів, суд вважає, що мати позивача - [PERSON] набула право на земельну частку (пай), яка перебувала у власності ВСАТ "Зоря". Згідно з ч.1-2 ст.524, ч.1 ст.529, 548, п.1 ч.1 ст. 549 ЦК УРСР 1963 року спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. При спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Оскільки після смерті матері позивача - [PERSON], якій належало право на земельну частку (пай) площею 4.07 умовних кадастрових гектарів, котра перебувала у власності ВСАТ "Зоря", він прийняв спадщину, тому його позовні вимоги слід задовольнити. Враховуючи, що відповідачем по справі є орган місцевого самоврядування, тому судові витрати слід віднести на рахунок позивача. На підставі ч.1-2 ст.524, ч.1 ст.529, 548, п.1 ч.1 ст. 549 ЦК УРСР 1963 року, ст.»№ ЗК України,

Outcome: approved