Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-13 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовною заявою до [PERSON], [PERSON], [PERSON], Станівської сільської ради Тростянецького району Сумської області третя особа: Відділ Державної реєстраційної служби Тростянецького районного управління юстиції про визнання права власності на новостворене майно та визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю, посилаючись на наступні обставини. Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 29.11.1991 державним нотаріусом Тростянецької державної нотаріальної контори вона після смерті свого батька [PERSON] успадкувала 1/4 частину житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель, що знаходиться в [ADDRESS]. Інші 3/4 частини житлового будинку з надвірними будовами успадкували відповідачі в рівних частках. З моменту отримання свідоцтва про право на спадщину відповідачі в успадкованому будинку не проживали, за ним не доглядали, не проявляли будь-якого інтересу до належного їм майна. З 1996 року і до цього часу вона (позивачка) проживає в [ADDRESS], володіє та доглядає за спадковим майном, за свої кошти утримує господарські будівлі, проводила поточні ремонти, сплачувала страхові платежі. Згідно рішення Станівської сільської ради їй у приватну власність було передано земельні ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку площею 0,1337 га та для ведення особистого підсобного господарства площею 0,4600 га, у зв'язку із чим вона отримала державні акти на право власності на земельні ділянки. У зв'язку з тим, що успадкований житловий будинок був непридатний для житла, з дозволу Станівської сільської ради вона за власні кошти та власними силами збудувала новий житловий будинок. 25.08.2005 Станівська сільська рада прийняла рішення, яким визнала за нею право власності на новозбудовану будівлю, а саме житловий будинок по [ADDRESS] та рекомендувала Охтирському БТІ видати їй свідоцтво про право власності на новозбудовану будівлю. Охтирським БТІ було виготовлено технічний паспорт на новозбудований житловий будинок, а старий житловий будинок переведено в нежитлове приміщення та вказано як "літня кухня", однак свідоцтво про право власності не було видано. Також, інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Сумській області було виготовлено будівельний паспорт та декларацію про готовність вказаного новозбудованого будинку до експлуатації. З даними документами позивачка звернулася до відділу Державної реєстраційної служби Тростянецького районного управління юстиції, де спеціалісти ознайомившись з документами відмовили їй у реєстрації права власності на новостворений жилий будинок, посилаючись на ті обставини, що в даному домоволодінні є господарські будівлі, які згідно свідоцтва про право на спадщину належать, як позивачці так і відповідачам, тобто є спільною власністю. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] мали намір зробити відчуження своїх частин у спільній власності на користь позивачки, але вчинити будь-яку дію по відчуженню своїх часток не мають можливості, оскільки земельна ділянка, на якій розташовані господарські будівлі належить позивачці на праві особистої власності. У зв'язку з цим, позивач просить суд: 1) визнати за нею право власності на новостворене нерухоме майно: житловий будинок загальною площею 65,7 кв.м. з прибудовами загальною площею 12,6 кв.м., що розташований в [ADDRESS]; 2) визнати за нею право власності в порядку набувальної давності на нерухоме майно: на 3/4 частини господарських будівель, що розташовані в [ADDRESS], а саме: літню кухню, визначену на генеральному плані літерою "Г" загальною площею 44 кв.м. з прибудовою "г" площею 9 кв.м, сарай літера "Б" площею 52,6 кв.м. з прибудовою "б" площею 8,7 кв.м, сарай літера "В" площею 13.9 кв.м. з прибудовою "в" площею 4,6 кв.м, погріб площею 13,8 кв.м., огорожу. Позивач в судове засідання з'явився, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явились, подали суду заяву, в якій розгляд справи просили провести без їх участі, позовні вимоги визнали. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про причини неявки суд не повідомила. Представник відповідача Станівської сільської ради Тростянецького району Сумської області в судове засідання не з'явився, подав суду заяву, в якій розгляд справи просив провести без його участі, позовні вимоги визнав. Представник Державної реєстраційної служби Тростянецького районного управління юстиції в судове засідання не з'явився, подав суду заяву, в якій розгляд справи просив провести без його участі, проти позовних вимог не заперечував. Матеріалами справи встановлено, що згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 29.11.1991 державним нотаріусом Тростянецької державної нотаріальної контори позивачка - [PERSON] після смерті свого батька [PERSON] успадкувала 1/4 частину житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель, що знаходиться в [ADDRESS]. Інші 3/4 частини житлового будинку з надвірними будовами успадкували відповідачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON], в рівних частках. (а.с.9) З моменту отримання свідоцтва про право на спадщину вказані відповідачі в успадкованому будинку не проживали, за ним не доглядали, не проявляли будь-якого інтересу до належного їм майна. Натомість позивачка з 1996 року доглядала та за власні кошти утримувала будинок проживаючи в ньому, що підтверджується довідкою Станівської сільської ради № 41 від 07.02.2014 та заявами самих відповідачів - [PERSON] та [PERSON]. (а.с.57-59) Відповідно до ч.1,4 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Враховуючи зазначене, суд вважає, що позовні вимоги позивачки щодо визнання за нею права власності в порядку набувальної давності на нерухоме майно, а саме на 3/4 частини господарських будівель, що розташовані в [ADDRESS] підлягають задоволенню, оскільки вона добросовісно заволоділа вказаним нерухомим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти ним більше 10 років поспіль. Вирішуючи вимогу позивачки про визнання за нею права власності на новостворене нерухоме майно суд виходить із наступного. Згідно рішення Станівської сільської ради від 12.02.2010 позивачці у приватну власність по [ADDRESS] було передано земельну ділянку для будівництва та обслуговування жилого будинку площею 0,1337 га та для ведення особистого підсобного господарства площею 0,4600 га, у зв'язку із чим вона отримала державні акти на право власності на земельні ділянки серії ЯЛ №264202 та 264203 від 20.07.2011. (а.с.12,13) У зв'язку з тим, що успадкований житловий будинок, який розміщений на вказаній ділянці був непридатний для житла, з дозволу Станівської сільської ради позивачка за власні кошти та власними силами збудувала новий житловий будинок. 25.08.2005 Станівська сільська рада прийняла рішення, яким визнала за позивачкою право власності на новозбудовану будівлю, а саме житловий будинок по [ADDRESS] та рекомендувала Охтирському БТІ видати їй свідоцтво про право власності на новозбудовану будівлю. (14) У подальшому Охтирським БТІ було виготовлено технічний паспорт на новозбудований житловий будинок, а старий житловий будинок переведено в нежитлове приміщення та вказано як "літня кухня", однак свідоцтво про право власності не було видано.(а.с.21-26) Також, інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Сумській області за позивачкою була зареєстрована декларація про готовність вказаного новозбудованого будинку до експлуатації. (а.с.13) Проте у державній реєстрації новозбудованого будинку позивачці було відмовлено, оскільки в домоволодінні у якому він розташований є господарські будівлі, які згідно свідоцтва про право на спадщину належать, як позивачці так і відповідачам, тобто є спільною власністю. Відповідно до ч.1-3 ст. 331 ЦК України право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Особа, яка виготовила (створила) річ зі своїх матеріалів на підставі договору, є власником цієї речі. Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Згідно п. 2 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 р. N 461, прийняття в експлуатацію об'єктів, що належать до I - III категорії складності, та об'єктів, будівництво яких здійснено на підставі будівельного паспорта, проводиться шляхом реєстрації Державною архітектурно-будівельною інспекцією та її територіальними органами (далі - Інспекція) поданої замовником декларації про готовність об'єкта до експлуатації (далі - декларація). За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги позивачки про визнання за нею права власності на житловий будинок з прибудовами, що розташований в [ADDRESS] підлягають задоволенню, оскільки в судовому засіданні знайшли своє підтвердження обставини створення нею цього нерухомого майна. При цьому, таким чином, позивачка набуває права власності на будинок та всі надвірні будови, що розташовані в [ADDRESS]. На підставі викладеного,

Outcome: approved