Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-17 00:00:00

19 липня 2017 року Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ «ВіЕйБі Банк» [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. У зв'язку із змінами у діючому законодавстві, ВАТ «ВіЕйБі Банк» 18 травня 2010 року у Єдиному державному реєстрі юридичних та фізичних осіб-підприємців зареєстровано зміни найменування юридичної особи. ПАТ «ВіЕйБі Банк» є повним правонаступником ВАТ «ВіЕйБі Банк».\~Відповідно до позовної заяви, у звязку з тим, що на підставі рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за № 63 від 20.03.2015 року розпочата процедура ліквідації ПАТ«ВіЕйБі Банк» та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» [PERSON], а в подальшому рішенням виконавчої дирекції від 22.02.2016 року № 213 строк здійснення процедури ліквідації ПАТ «ВіЕйБі Банк» та повноваження ліквідатора ПАТ «ВіЕйБі Банк» було продовжено строком на два роки, тобто до 19.03.2018 року включно, позов подано особою, що має повноваження на ведення справи.\~Позовні вимоги обґрунтовуються наступним.\~13 листопада 2007 року між Відкритим акціонерним товариством "Всеукраїнський [PERSON]", правонаступником прав та обовязків якого є Публічне акціонерне товариство "Всеукраїнський [PERSON]" та [PERSON] укладено кредитний договір № 108А/07-05, за умовами якого останній отримав кредит у розмірі 14089,11 доларів США, для придбання автотранспортного засобу, із встановленням процентної ставки за користування кредитом в розмірі 17,5 % та терміном повернення кредиту та процентів не пізніше 10 листопада 2014 року, згідно графіку який є невід'ємною частиною кредитного договору. Банк свої зобовязання за кредитним договором виконав у повному обсязі, перерахував позичальнику грошові кошти в розмірі 14089,11 доларів США. З метою забезпечення грошових зобовязань, 13 листопада 2007 року між банком та [PERSON] укладено договір поруки № б/н, за умовами якого остання взяла на себе зобовязання відповідати в повному обсязі перед банком за своєчасне та повне виконання зобовязання [PERSON] за кредитним договором, а також взяла не себе зобовязання погасити заборгованість у розмірі наданого кредиту, нарахованих за користування кредитом відсотків, неустойки та інших грошових зобовязань, які випливають з кредитного договору. Відповідач [PERSON] не виконав умови кредитного договору, не повернув кредит та не сплатив проценти за користування ним, у звязку із чим рішенням Приморського районного суду м. Маріуполя від 30.11.2015 року з відповідачів на користь ПАТ «ВіЕйБі Банк» вже була стягнута заборгованість за даним кредитним договором у загальному розмірі 154340,75 гривень, яка складалась з заборгованості за кредитом та відсотками 6186,52 доларів США, комісія РО 2220,00 гривень, штраф - 15884,54 гривень. Рішення суду залишається невиконаним. Станом на 13.06.2017 року загальнасума заборгованості за вказаним кредитним договором становить201698,78 гривень, яка складається з заборгованості за кредитом та відсотками 7505,28 доларів США, комісія РО 2220,00 гривень, штраф - 3810,86 гривень. Отже на даний час, з урахуванням винесеного рішення, різниця заборгованості станом на 13.06.2017 року складає 38191,86 грн., де заборгованість по відсоткам в сумі 1318,76 доларів США (34381,00 грн.), штраф/пеня за несвоєчасне погашення кредиту в сумі 3810,86 грн. Просить суд винести рішення, яким стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за кредитним договором в сумі 38191,86 грн. У судове засідання представник позивача [PERSON]., яка діє на підставі довіреності не зявилася, однак подала заяву, в якій просить справу слухати у її відсутності, позов підтримує повністю, просить задовольнити та у разі неявки відповідачів не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачі, будучи своєчасно та належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, у судове засідання не прибули з невідомих причин, відзиву на пред'явлений позов не надали. З урахуванням наведених обставин, що позивач не заперечує проти винесення заочного рішення, суд вважає за можливе постановити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст.223,280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що 13 листопада 2007 року між Відкритим акціонерним товариством "Всеукраїнський [PERSON]", правонаступником прав та обовязків якого є Публічне акціонерне товариство "Всеукраїнський [PERSON]" та [PERSON] укладено кредитний договір № 108А/07-05, за умовами якого останній отримав кредит у розмірі 14089,11 доларів США, для придбання автотранспортного засобу, з встановленням процентної ставки за користування кредитом в розмірі 17,5 % та терміном повернення кредиту та процентів не пізніше 10 листопада 2014 року, згідно графіку який є невід'ємною частиною кредитного договору (а.с. 8-12). Згідно\~ст. 526 ЦК України,\~зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог\~Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно\~ст. 625 ЦК України\~боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до\~ст.1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки. Цей договір відповідно до\~ст.1055 ЦК України\~укладається в письмовій формі. До відносин за кредитним договором застосовуються положення\~статей 1046-1052 ЦК України. Згідно\~ст.1050 ЦК України\~наслідками порушення кредитного договору є зобовязання позичальника сплатити неустойку відповідно до\~статей 549-552 ЦК України\~та проценти відповідно до\~статті 1048 ЦК України. Якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до\~ст.1048 цього Кодексу. Відповідно до\~ст.554 ЦК України, в разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник та поручитель відповідають перед кредитором, як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлена додаткова відповідальність поручителя. Як встановлено рішенням Приморського районного суду м. Маріуполя від 30.11.2015 року, яке набрало законної сили, 13 листопада 2007 року між Відкритим акціонерним товариством "Всеукраїнський [PERSON]", правонаступником прав та обовязків якого є Публічне акціонерне товариство "Всеукраїнський [PERSON]" та [PERSON] укладено договір поруки № б/н, за умовами якого остання взяла на себе зобовязання відповідати в повному обсязі перед банком за своєчасне та повне виконання зобовязання [PERSON] за кредитним договором, а також взяла не себе зобовязання погасити заборгованість у розмірі наданого кредиту, нарахованих за користування кредитом відсотків, неустойки та інших грошових зобовязань, які випливають з кредитного договору(а.с.26-27). Як встановлено в судовому засіданні, рішенням Приморського районного суду м. Маріуполя від 30.11.2015 року з відповідачів [PERSON] та [PERSON] солідарно на користь Публічного\~ акціонерного\~ товариства «Всеукраїнський [PERSON]» вже була стягнута заборгованість за кредитним договором\~ 108А\\07-05 від 13.11.2007р. у сумі - 154\~340, 75 грн., яка складається з заборгованості за кредитом та відсотками 6186,52 доларів США, що еквівалентно 136236,21 гривень за курсом НБУ 22,02 гривень, комісія РО 2220,00 гривень, плата за пропуск платежів 15884,54 гривень (а.с. 26-27). Тобто на даний час, позивач звернувся до суду з вимогою про стягнення з відповідачів заборгованості за даним кредитним договором, за виключенням суми заборгованості, вже стягнутої з відповідачів за рішенням суду від 30.11.2015 року. \~\~З урахуванням винесеного рішення, заборгованість до стягнення, станом на 13.06.2017 року складає 38191,86 грн., де заборгованість по відсоткам в сумі 1318,76 доларів США (34381,00 грн.), штраф/пеня за несвоєчасне погашення кредиту в сумі 3810,86 грн. (а.с. 6-7). Згідно ст. 2 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку де проводилась антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов'язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Національний банк України своїми листами від 13 жовтня 2014 року № 47-411/58939 та 05 листопада 2014 року № 18-112/64483 наголошував банкам України про неухильне дотримання вимог Закону України № 1669-VІІ «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02 вересня 2014 року щодо не нарахування пені та штрафів за договорами кредиту під час антитерористичної операції. Як проголошено в ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи. Згідно ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. У п.3.4. Рішення Конституційного Суду України у справі за конституційним поданням 50 народних депутатів України щодо офіційного тлумачення окремих положень частини першої статті 4 ЦПК України(справа про охоронюваний законом інтерес) від 1 грудня 2004 року N 18-рп/2004 (Справа N 1-10/2004) зазначено, що виходячи зі змісту частини першої статті 8 Конституції України\~охоронюваний законом інтерес перебуває під захистом не тільки закону, а й об'єктивного права у цілому, що панує у суспільстві, зокрема справедливості, оскільки інтерес у вузькому розумінні зумовлюється загальним змістом такого права і є його складовою. Відповідно до Переліку населених пунктів, на території яких здійснювалась антитерористична операція, затвердженого Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 30.10.2014 року №1053-р та від 02.12. 2015 року № 1275-р, місто Маріуполь (Маріупольська міська Рада) відноситься до населеного пункту, на території якого здійснювалась антитерористична операція. Національний банк України своїми листами\~ від 13 жовтня 2014 року №47-411/58939 від 05 листопада 2014 року та №18-112/64483 наголошував банкам України про неухильне дотримання вимог\~ Закону України №1669-VII «Про тимчасові заходи на період проведення анти терористичної операції» від 02.09.2014 року щодо не нарахування пені та штрафів за договорами кредиту під час проведення антитерористичної операції. Отже, незважаючи на те, що дія Переліку пунктів, де проводиться антитерористична операція, розпорядженням Кабінету Міністрів України від 05.11.2014 року №1079-р була зупинена, в подальшому було прийнято розпорядження Кабінету Міністрів України від 02.12.2015 року за № 1275-р, Закон України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02.09.2014 року, в тому числі стаття 2, яка забороняє нарахування пені та/або штрафних санкцій на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами, підлягає застосуванню, оскільки цей закон не скасований, а також у звязку із тим, що прийняті інші нормативні акти, що визначають райони проведення АТО. Отже, враховуючи те, що відповідачі є громадянами України, які зареєстровані та постійно проживають в населеному пункті, де проводилась антитерористична операція, на підставі ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», штрафні санкції за укладеним ним кредитним договором нараховувати заборонено, а тому позов банку в частині стягнення пені та штрафу, які нараховані після 14.04.2014 року, є необґрунтованим та задоволенню не підлягають. На підставі наведеного суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково та з відповідачів солідарно слід стягнути на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 108А/07-05 від 13.11.2007 року в розмірі 34381,00 грн., що відповідає сумі нарахованих відсотків по кредитному договору. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~з відповідачів в дохід держави необхідно стягнути судовий збір в сумі 1762,00 грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial