Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-09 00:00:00

У серпні 2018 року позивач звернувся до суду з указаним позовом. Зазначивши, що між Публічним акціонерним товариством "Державний ощадний банк України" (далі - ПАТ "Державний ощадний банк України", Банк, позивач) та [PERSON] (далі - відповідач) було укладено договір про споживчий кредит № 07_09 від 14.03.2018 року відповідно до якого останній отримав кредит у розмірі 17000,00 грн. на строк 60 місяців з терміном остаточного погашення кредиту не пізніше 13.03.2023 року. Відповідач належним чином зобов'язання за договором не виконує, систематично порушує умови кредитного договору в частині своєчасної сплати кредиту та процентів, у зв'язку із цим, станом на 25.07.2018 року утворилась заборгованість в сумі 19111 грн. 75 коп. Позивач просить стягнути указану заборгованість та судові витрати. Ухвалою Лугинського районного суду Житомирської області від 31.08.2018 року відкрито провадження в указаній справі. Вирішено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження та надано відповідачу строк для подачі відзиву на позовну заяву. Ухвалою Лугинського районного суду Житомирської області від 31.10.2018 року здійснено перехід з розгляду в порядку спрощеного провадження на розгляд за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання на 22.11.2018 року. Ухвалою Лугинського районного суду Житомирської області від 22.11.2018 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Представник позивача - ПАТ "Державний ощадний банк України" подав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач, будучи неодноразово належним чином повідомленим через оголошення на сайті Лугинського районного суду про дату, час та місце розгляду справи, до суду не з'являється без повідомлення причин, телефонограми від суду не отримує, відзиву на позовну заяву не подав. За таких обставин судом ухвалено рішення про розгляд справи у заочному порядку. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторонни (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно до ст. 530 ЦК, якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Стаття 610 ЦК України, передбачає, що порушенням зобов'язання є невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Ч. 3, 4 ст. 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Судом встановлено, що між сторонами діють цивільні правовідносини, основані на договорі. Так, 18.03.2018 року між [PERSON] та ПАТ "Державний ощадний банк України" було укладено договір про споживчий кредит № 07_09, за умовами якого відповідачу надано кредит у розмірі 17000,00 грн. на строк 60 місяців з терміном остаточного погашення кредиту не пізніше 13.03.2023 року (а.с. 9-13). Відповідно до розрахунку заборгованості за договором про споживчий кредит № 07_09 від 14.03.2018 року станом на 25.07.2018 року утворилась заборгованість в сумі 19111,75 грн., з них: 16148,00 грн. - загальна сума заборгованості по кредиту (основний борг), 2783,69 грн. - загальна сума заборгованості по процентам, 165,63 грн. - загальна сума пені за несвоєчасту сплату кредиту та процентів, 14,43 грн. - 3% річних від простроченої заборгованості по кредиту та процентам з травня 2018 року по липень 2018 року (а.с. 7-8). Відповідач жодним чином заявлені до нього позовні вимоги не спростував, відзив на позов не надав, тому суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає до задоволення. За правилами ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач при подачі позову сплатив судовий збір у розмірі 1762 грн. Таким чином, відповідачу належить сплатити Банку зазначену суму на відшкодування понесених ними судових витрат. На підставі ст. 509, 526, 530, 1049, 1054 ЦК України,

Outcome: approved