Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-31 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача Містківської сільської ради Пустомитівського району Львівської області та третіх осіб, яких у процесі розгляду було залучено до участі в справі [PERSON] та [PERSON], в якому просить визнати за нею право власності на будинковолодіння [ADDRESS] що значиться за [PERSON], яка померла [INFO] року. Свої вимоги мотивує тим, що в склад спадщини після смерті її матері, [PERSON], яка померла [INFO] року, крім іншого, увійшло будинковолодіння [ADDRESS] За життя спадкодавець своїм правом на зазначене майно на випадок смерті не розпорядилася, тому спадкування після її смерті має відбуватись за законом. Чоловік [PERSON], а батько позивача, помер у 1989 року, її дочки, а сестри позивача [PERSON] та [PERSON] на спадкове майно не претендують про що подали відповідні заяви. Відтак, позивач є єдиним спадкоємцем, який претендує на спадкове майно. Через нотаріуса спадщини прийняти не може, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на спірне будинковолодіння, що видані на ім'я спадкодавця. Позивач вважається такою, що прийняла спадщину після смерті спадкодавця, оскільки фактично вступила в управління і володіння спадковим майном, тобто житловим будинком, де була зареєстрована до 2005 року, а після цього часу до сьогодні проживає там без реєстрації. У судове засідання позивач не з'явилася, хоча про час та місце судового розгляду була належним чином повідомлена, однак подала суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, позов просить задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, хоча про час та місце судового розгляду був належним чином повідомлений, однак подав суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутності, щодо задоволення позовних вимог поклався на розсуд суду. Третя особа [PERSON] у судове засідання не з'явилася, хоча про час та місце судового розгляду була належним чином повідомлена, однак подала суду письмову заяву про визнання позовних вимог, задоволення позову та проведення судового розгляду без її участі. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явилася, не повідомила суд про причини своєї неявки, хоча про час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена, обґрунтованих клопотань про відкладення такого суду не надала, а долучену до матеріалів справи, адресовану Пустомитівському районному суду Львівської області письмову заяву написану від імені останньої про визнання позовних вимог, задоволення позову та проведення судового розгляду без її участі суд не розцінює як належний доказ зазначених у заяві обставин, оскільки у зв'язку із неявкою [PERSON] не доведено, що вказана вище заява написана від імені третьої особи шляхом висловлення власної волі, відтак, в силу положень ст. 169 ЦПК України суд вважає за доцільне продовжити судовий розгляд за відсутності третьої особи. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи та докази в їх сукупності, те, що позовні вимоги позивача є законними та обґрунтованими, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що з підстав, що не заборонені законом, а отже законно [PERSON] набула, крім іншого, право власності на будинковолодіння [ADDRESS] що стверджується Свідоцтвом на забудову садиби в сільських населених пунктах, а саме земельної ділянки під забудову, площею 0,08 га, що виділена із земель присадибного фонду в с. Полянка Пустомитівського району Львівської області, на підставі рішення виконкому Містківської сільської ради Пустомитівського району Львівської області від 18.03.1972 року, забудова ділянки дозволена рішенням виконкому Пустомитівської районної Ради депутатів трудящих від 15.03.1973 року №128, а також стверджується довідкою Містківської сільської ради Пустомитівського району Львівської області №244 від 18.05.2016 року відповідно до якої за [PERSON] згідно погосподарської книги рахується житловий будинок [ADDRESS] Із Технічного паспорта на вказаний житловий будинок, що виданий ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» станом на травень 2016 року вбачається, що такий позначений літерою А-1 та збудований 1975 року, житлова площа 46,5 м.кв., загальна площа 77,0 м.кв., до нього належать: а1 - веранда, а - сходи, Б - сарай, В - літня кухня, Пг - погріб, Г - вбиральня, Д - сарай, І - замощення, К - колодязь, № 1 - ворота, № 2 - огорожа, № 3 - огорожа, №4 - огорожа, №5,6 - хвіртки, №7 - огорожа. Вищий спеціалізований суд України в листі від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» зазначив, що при вирішенні спорів про визнання права власності на спадкове майно судам слід керуватися законодавством, яке регулювало виникнення права власності у самих спадкодавців на момент закінчення будівництва будинків, зокрема положеннями ЦК УРСР 1963 року, Законом України "Про власність", Законом України від 7 грудня 1990 року № 533-XII "Про місцеві Ради народних депутатів та місцеве і регіональне самоврядування", Законом України від 25 грудня 1974 року "Про державний нотаріат", постановою Ради Міністрів Української РСР від 11 березня 1985 року № 105 "Про порядок обліку житлового фонду в Українській РСР", Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 13 квітня 1979 року за № 112/5, Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 12 травня 1985 року № 5-24-26, Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР від 31 січня 1966 року, Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженою наказом Міністра юстиції Української РСР від 31 жовтня 1975 року № 45/5, Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих, затвердженою наказом Міністра юстиції УРСР від 19 січня 1976 року № 1/5, та іншими нормативними актами. За змістом зазначених нормативних актів виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права. [INFO] року померла [PERSON], що стверджується Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 15.09.1997 року. У склад спадщини після смерті [PERSON], крім іншого, увійшло право власності на зазначене вище будинковолодіння [ADDRESS] У відповідності до вимог ч. 2 ст. 524 ЦК України 1963 року спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. За життя [PERSON] своїми правами на зазначене майно на випадок смерті не розпорядилася, тому спадкування після смерті останньої здійснюється за законом. Згідно ч. 1 ст. 529 ЦК України 1963 року при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Відтак, до спадкоємців першої черги спадкування після смерті [PERSON] належать: [PERSON] - дочка спадкодавця, факт родинних відносин зі спадкодавцем підтверджується Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 02.09.1958 року, прізвище «[PERSON]» змінено на «[PERSON]» внаслідок укладення шлюбу, що підтверджується Свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 11.05.1974 року; [PERSON] - дочка спадкодавця, факт родинних відносин зі спадкодавцем підтверджується Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 01.02.1954 року, прізвище «[PERSON]» змінено на «[PERSON]» внаслідок укладення шлюбу, що підтверджується Свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 19.09.1974 року; [PERSON] - дочка спадкодавця, факт родинних відносин зі спадкодавцем підтверджується Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 13.05.1957 року, прізвище «[PERSON]» змінено на «[PERSON]» внаслідок укладення шлюбу, що підтверджується Свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 14.05.1978 року. Пунктом 1 ч. 1 ст. 549 ЦК України 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; На підставі наведеного позивач вважається такою, що прийняла спадщину після смерті спадкодавця, оскільки фактично вступила у управління і володіння спадковим майном, тобто спірним будинковолодінням, що стверджується довідкою Містківської сільської ради Пустомитівського району Львівської області №244 від 18.05.2016 року відповідно до якої до дня смерті спадкодавець проживала та була зареєстрована з позивачем за однією адресою [ADDRESS] Крім того, з довідки Містківської сільської ради Пустомитівського району Львівської області №368 від 05.07.2016 року, вбачається, що у вказаній довідці сільської ради №244 від 18.05.2016 року допущено помилку в нумерації будинку та невірно зазначено №"13", коли вірною адресою є будинок [ADDRESS] Інші спадкоємці, які є третіми особами у справі, спадщину після смерті матері не прийняли, оскільки в управління чи володіння спадковим майном не вступили, державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини не подали. Відтак, позивач є єдиним спадкоємцем після смерті матері, яка претендує на визнання за нею права власності на спірне спадкове майно. На підставі зазначеного 30.06.2016 року остання звернулась до нотаріальної контори із заявою №01-61/2016 про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, проте отримала відмову від 30.06.2016 року через відсутність правовстановлюючих документів на ім'я спадкодавця, що видані на спірне будинковолодіння. Беручи до уваги те, що позивач фактично прийняла спадщину та вступила в управління спадковим майном після смерті спадкодавця, те, що треті особи, які є єдиними спадкоємцями першої черги спадкування окрім позивача, про спадщини не прийняли, а судовий спосіб захисту є єдиним способом за допомогою якого позивач може оформити право власності на спадкове майно, оскільки оформлення такого в нотаріальному порядку не є можливим через відсутність правовстановлюючих документів на будинковолодіння, також беручи до уваги те, що задоволення позову не порушує прав та інтересів інших осіб, суд прийшов до переконання про задоволення позовних вимог.

Outcome: approved