Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-30 00:00:00

Керівник Новоукраїнської місцевої прокуратури Кіровоградської області, який діє в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції в Кіровоградській області та звернувся до суду з позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Новоукраїнська міська рада Новоукраїнського району Кіровоградської області про стягнення шкоди, заподіяної навколишньому природному середовищу внаслідок незаконної порубки дерев, посилаючись на те, що 17.01.2019 року в лісосмузі, яка межує з автодорогою дo с. Мар`янопіль Новоукраїнського району на відстані 200 метрів від автодороги Т-24-01 сполученням Шпола-Устинівка [PERSON] здійснив незаконну порубку дерев породи «акація» та завантажив відрізки дерев до автомобіля М2715 ИЖ, д.н. [NUMBER] . За вказаним фактом зареєстровано кримінальне провадження №12019120230000059 від 18.01.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України. В ході проведення огляду місця події виявлено 67 відрізків стовбурів дерев породи «акація» довжиною близько 1,2 м, а також в ході обстеження лісосмуги виявлені 22 стовбури дерев породи «акація» довжиною від 0,8 м. до 1,2 м. На підставі даних державної екологічної інспекції у Кіровоградській області проведено розрахунок розміру шкоди заподіяної лісу внаслідок незаконного вирубування сиро ростучих дерев до ступеня припинення росту. Сума шкоди, завданої навколишньому природному середовищу, за вказаним розрахунком становить 7010 грн. 05 коп. Вказана сума є незначною для кваліфікації кримінального правопорушення, у зв`язку з чим, на підставі вищевикладеного, 28.02.2019 вказане кримінальне провадження закрито у з`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення. На підставі матеріалів кримінального провадження державним інспектором з охорони навколишнього природнього середовища Кіровоградської області Стецюренком С. О. складено протокол про адміністративне правопорушення №190494 від 11.03.2019 року відносно [PERSON] за незаконне вирубування дерев породи «акація» в полезахисній лісосмузі за межами населеного пункту в адміністративно-територіальних межах Новоукраїнської міської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області, що є порушенням ст. 69 Лісового кодексу України. За результатами розгляду вказаного протоколу, постановою про накладення адміністративного стягнення від 11.03.2019 №190494 [PERSON] притягнуто до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 65-1 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн., який [PERSON] сплачено добровільно згідно квитанції від 11.03.2019 року. Своїми протиправними діями внаслідок порушення природоохоронного законодавства [PERSON] , згідно розрахунку шкоди, заподіяної внаслідок незаконного знищення дерев, навколишньому природному середовищу завдав шкоду в сумі 7010,05 грн., яку добровільно не відшкодував та яку позивач просить стягнути на користь держави в особі Державної екологічної інспекції у Кіровоградській області. В підготовче судове засідання представник позивача Новоукраїнської місцевої прокуратури не з`явився, подано заяву про розгляд справи без участі представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити та на підставі ч.1 ст.142 ЦПК України вирішити питання про повернення прокуратурі 50% судового збору. Представник Державної екологічної інспекції у Кіровоградській області в підготовче судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без участі представника, позовні вимоги прокуратури підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у підготовчому судовому засіданні без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі, про стягнення судового збору теж не заперечує. Представник третьої особи Новоукраїнської міської ради в підготовче судове засідання не з`явився по невідомим суду причинам, про розгляд справи повідомлявся належним чином, про що свідчить розписка про одержавння судової повістки. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судове засідання проводиться без фіксації за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 56 ч.4 ЦПК України прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Відповідно до п.2 ч.І ст.2 Закону України «Про прокуратуру» на органи прокуратури покладено функцію представництва інтересів громадянина або держави в суді у випадках, визначених законом. Статтею 23 Закону України «Про прокуратуру» визначено, що представництво прокурором інтересів держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів держави, у випадках та порядку, встановлених законом. Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Як вбачається із тексту позовної заяви, на виконання вимог ст. 56 ч.4 ЦПК України прокурор, який звернувся до суду в інтересах держави, обґрунтував, у чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, послався на визначені законом підстави для звернення до суду прокурора. Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч.1 ст.12 ЦПК України). Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст.13 ЦПК України (диспозитивність цивільного судочинства), суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Статтею 105 Лісового кодексу України передбачено, що порушення лісового законодавства тягне за собою дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність відповідно до закону. Частиною 2 пунктом першим цієї ж статті зазначено, що відповідальність за порушення лісового законодавства несуть особи, винні у незаконному вирубуванні та пошкодженні дерев і чагарників. Відповідно до ст.13 Конституції України, земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Кожний громадянин має право користуватися природними об`єктами права власності народу відповідно до закону. Відповідно до вимог ст. 16 Конституції України забезпечення екологічної безпеки і підтримання екологічної рівноваги на території України, подолання наслідків на Чорнобильської катастрофи катастрофи планетарного масштабу, збереження генофонду Українського народу є обов`язком держави. Статтею 20 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» до компетенції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, у сфері охорони навколишнього природного середовища належать: складання протоколів про адміністративні правопорушення та розгляд справ про адміністративні правопорушення, накладення адміністративних стягнень у випадках, передбачених законом; пред`являти претензії про відшкодування збитків і втрат, заподіяних державі в результаті порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища; вживати в установленому порядку заходів досудового врегулювання спорів, виступати позивачем та відповідачем у судах. Відповідно до підпункту 6.17. пункту 6. Положення про Державну екологічну інспекцію у Кіровоградській області, затвердженого наказом Державної екологічної інспекції України 12.12.2011 року № 136 Державна екологічна інспекція для виконання покладених на неї завдань має право вживати в установленому порядку заходів досудового врегулювання спорів, виступати позивачем та відповідачем у судах. Судом встановлено, що 17.01.2019 року в лісосмузі, яка межує з автодорогою дo с. Мар`янопіль Новоукраїнського району на відстані 200 метрів від автодороги Т-24-01 сполученням Шпола-Устинівка [PERSON] здійснив незаконну порубку дерев породи «акація» та завантажив відрізки дерев до автомобіля М2715 ИЖ, д.н. [NUMBER] . Відповідно до витягу з ЄРДР від 18.01.2019 року за вказаним фактом зареєстровано кримінальне провадження №12019120230000059 від 18.01.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України (а.с.27). Згідно протоколів огляду місця події від 17.01.2019 року виявлено 67 відрізків стовбурів дерев породи «акація» довжиною близько 1,2 м, а також в ході обстеження лісосмуги виявлені 22 стовбури дерев породи «акація» довжиною від 0,8 м. до 1,2 м. (а.с.29-32). На підставі даних державної екологічної інспекції у Кіровоградській області проведено 30.01.2019 року розрахунок розміру шкоди заподіяної лісу внаслідок незаконного вирубування сиро ростучих дерев до ступеня припинення росту. Сума шкоди, завданої навколишньому природному середовищу, за вказаним розрахунком становить 7010 грн. 05 коп. (а.с.36). Сума вказана у розрахунку є незначною для кваліфікації кримінального правопорушення, у зв`язку з чим, на підставі вищевикладеного, 28.02.2019 року вказане кримінальне провадження закрито у з`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, що підтверджується постановою про закриття кримінального провадження від 28.02.2019 року (а.с.37). Відповідно до протоколу про адміністративне правовопушення за №190494 від 11.03.2019 року складеним державним інспектором з охорони навколишнього природнього середовища Кіровоградської області Стецюренком С. О. відносно [PERSON] , який 17.01.2019 року здійснив незаконне вирубування дерев породи «акація» в полезахисній лісосмузі за межами населеного пункту в адміністративно-територіальних межах Новоукраїнської міської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області, чим вчинив адміністративне праоворушення, передбачене ст.65-1 КУпАП та порушив ст. 69 Лісового кодексу України (а.с.22). Відповідно до ст.65-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, знищення або пошкодження полезахисних лісових смуг, захисних лісових насаджень вдовж берегів річок, каналів, навколо водних об`єктів, гідротехнічних споруд, на смугах відводу автомобільних доріг, залізниць та інших захисних лісових насаджень тягне за собою накладення штрафу на громадян від п`яти до десяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян і на посадових осіб від семи до двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян. За результатами розгляду вказаного протоколу, постановою про накладення адміністративного стягнення від 11.03.2019 №190494 [PERSON] притягнуто до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 65-1 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн. (а.с.23), який [PERSON] сплатив добровільно згідно копії квитанції від 11.03.2019 року (а.с.24) . Крім того встановлено, що відповідач в добровільному порядку завдані збитки в сумі 7010,05 грн., не відшкодували. Відповідно до вимог ст. 69 ЗУ «Про охорону навколишнього природного середовища», шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі. Відповідно до ст. 66 Конституції України кожен зобов`язаний не заподіювати шкоду природі, культурній спадщині, відшкодовувати завдані ним збитки. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 41 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" встановлює економічні заходи забезпечення охорони навколишнього природного середовища, зокрема, передбачає відшкодування в установленому порядку збитків, завданих порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища. Згідно ч. 4 ст. 68 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Відповідно до ст..ст. 68, 69 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" порушення законодавства України про охорону навколишнього природного середовища тягне за собою встановлену цим Законом та іншим законодавством України дисциплінарну, адміністративну, цивільну і кримінальну відповідальність. Підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі. Відповідно до вимог ст. 47 ЗУ «Про охорону навколишнього природного середовища», частина грошових стягнень за порушення норм і правил охорони навколишнього природного середовища та шкода, заподіяна порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища спрямовується до спеціально створених фондів охорони навколишнього природного середовища у відповідних місцевих бюджетах за місцем заподіяння екологічної шкоди. Відповідно до ст.107 Лісового кодексу України підприємства, установи, організації і громадяни зобов`язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними лісу внаслідок порушення лісового законодавства, у розмірах і порядку, визначених законодавством України. Згідно ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч.1 та п.8 ч.2 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. Відповідно до частини 1 статті 1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Пунктом 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року №6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» роз`яснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 69-1 Бюджетного Кодексу України, до надходжень спеціального фонду місцевих бюджетів належать, 70 відсотків грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності, в тому числі: до сільських, селищних, міських бюджетів, бюджетів об`єднаних територіальних громад - 50 відсотків, обласних бюджетів та бюджету Автономної Республіки Крим - 20 відсотків, бюджетів міст Києва та Севастополя - 70 відсотків. З огляду на викладене, шкода, заподіяна порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності, підлягає відшкодуванню до відповідного бюджету органу місцевого самоврядування за місцем заподіяння такої шкоди, в даному випадку на спеціальний фонд Новоукраїнської міської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області, на території якої здійснено незаконну порубку деревини, та в подальшому підлягає розподілу відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 69-1 Бюджетного кодексу України. За таких обставин, суд дійшов до висновку, що завдана шкода, заподіяна незаконною порубкою лісу у розмірі 7010,05 грн. підлягає відшкодуванню відповідачем, який її заподіяв, оскільки його дії були неправомірними, між діями і заподіяною шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина [PERSON] , що встановлено постановою про накладення адміністративного стягнення від 11.03.2019 року №190494. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі. У відповідності до ч.1 ст.142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішення у порядку встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. При зверненні до суду з позовною заявою позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 1921,00 грн. Відповідач [PERSON] визнав позовні вимоги, рішення ухвалено у підготовчому судовому засіданні, в зв`язку з чим, позивачу підлягає повернення 50% сплаченого судового збору у відповідності до ч.1 ст. 142 ЦПК України. Крім того, з держави на користь позивача підлягає стягненню 50% судових витрат у вигляді сплаченого судового збору.

Outcome: approved