Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-31 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача та третьої особи, в якому просить визнати за нею право власності на будиноковолодіння № 5 по вул. Сагайдачного, с. Зимна Вода, Пустомитівського району, Львівської області, яке складається з житлового будинку - А1, рік побудови 1974, житловою площею 60 м. кв., загальною площею 88, 4 м.кв., до нього належать: а східці, б господарська будівля, В вбиральня, К колодязь, № 1 огорожа, № 2 ворота, № 3 хвіртка, що значиться за [PERSON], який помер 28.04.1983 року. Свої вимоги мотивує тим, що [PERSON] набув, крім іншого, право власності на житловий будинок № 5 по вул. Сагайдачного, с. Зимна Вода, Пустомитівського району, Львівської області. 28.04.1983 року помер [PERSON]. У склад спадщини після його смерті, крім іншого, увійшло право власності на зазначений вище житловий будинок. За життя [PERSON] своїм правом на зазначене майно на випадок смерті не розпорядився, тому спадкування після його смерті має відбуватись за законом. До спадкоємців першої черги спадкування після смерті [PERSON] належать [PERSON] дружина спадкодавця, [PERSON] дочка спадкодавця, [PERSON] син спадкодавця. Позивач, вважається такою, що прийняла спадщину після смерті спадкодавця, оскільки фактично вступила в управління і володіння спадковим майном, тобто житловим будинком, де і зареєстрована. Третя особа на спадкове майно не претендує. Відповідач на час смерті спадкодавця був зареєстрований у спірному будинку проте в разом із спадкодавцем не проживав, спадщини не приймав. Проте, на теперішній час відповідач не визнає права власності позивача на спірне майно. На підставі наведеного позивач змушена звертатися до суду. У судове засідання позивач не зявилася, хоча про час та місце судового розгляду була належним чином повідомлена, однак подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, позов просить задовольнити. Відповідач та третя особа у судове засідання не зявилися, хоча про час та місце судового розгляду були належним чином повідомлені, однак подали суду заяви, у яких вказують, що позовні вимоги визнають, просять позов задовольнити, а судовий розгляд проводити без їх участі. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи та докази в їх сукупності, враховуючи те, що заяви про визнання відповідачами позову не порушують прав, свобод чи законних інтересів інших осіб, а позовні вимоги позивача є законними та обґрунтованими, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що з підстав, що не заборонені законом, а отже правомірно [PERSON] набув, крім іншого, право власності на житловий будинок № 5 по вул. Сагайдачного, с. Зимна Вода, Пустомитівського району, Львівської області. [PERSON] паспорта на вказаний житловий будинок, що виданий ТзОВ ТБ «Фаєрмур» станом на 06.04.2016 року вбачається, що такий позначений літерою А 1 та збудований 1974 року, житлова площа 60 м. кв., загальна площа 88,4 м.кв., до нього належать: а східці, б господарська будівля, В вбиральня, К колодязь, № 1 огорожа, № 2 ворота, № 3 хвіртка. Факт виникнення у [PERSON] права власності на зазначене вище нерухоме майно підтверджується Довідкою № 1189 від 28.03.2016 року, виданою Зимноводівською сільською радою Пустомитівського району Львівської області, а також копією відповідної погосподарської книги Вищий спеціалізований суд України в листі від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» зазначив, що при вирішенні спорів про визнання права власності на спадкове майно судам слід керуватися законодавством, яке регулювало виникнення права власності у самих спадкодавців на момент закінчення будівництва будинків, зокрема положеннями ЦК УРСР 1963 року, Законом України "Про власність", Законом України від 7 грудня 1990 року № 533-XII "Про місцеві Ради народних депутатів та місцеве і регіональне самоврядування", Законом України від 25 грудня 1974 року "Про державний нотаріат", постановою Ради Міністрів Української РСР від 11 березня 1985 року № 105 "Про порядок обліку житлового фонду в Українській РСР", Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 13 квітня 1979 року за № 112/5, Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 12 травня 1985 року № 5-24-26, Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР від 31 січня 1966 року, Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженою наказом Міністра юстиції Української РСР від 31 жовтня 1975 року № 45/5, Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих, затвердженою наказом Міністра юстиції УРСР від 19 січня 1976 року № 1/5, та іншими нормативними актами. За змістом зазначених нормативних актів виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права. 28.04.1983 року помер [PERSON], що стверджується Свідоцтвом про смерть серії ІІ СГ № 280746 від 29.04.1983 року. У склад спадщини після смерті [PERSON], крім іншого, увійшло право власності на зазначений вище житловий будинок № 5 по вул. Сагайдачного, с. Зимна Вода, Пустомитівського району, Львівської області. За життя [PERSON] своїми правами на зазначене майно на випадок смерті не розпорядився, тому у відповідності до вимог ч. 2 ст. 524 ЦК України 1963 року спадкування після смерті останнього здійснюється за законом. Згідно ч. 1 ст. 529 ЦК України 1963 року до спадкоємців першої черги спадкування після смерті [PERSON] належать: [PERSON] дружина спадкодавця, факт родинних правовідносин зі спадкодавцем підтверджується Свідоцтвом про одруження серії ІІ- АГ № 879452 від 15.08.1975 року, прізвище «Габіт» змінено на «Шмілик» внаслідок укладення шлюбу після смерті спадкодавця з [PERSON], що стверджується Свідоцтвом про укладення шлюбу серії ІІ СГ № 339522 від 21.06.1986 року; [PERSON] дочка спадкодавця, факт родинних відносин першої лінії споріднення зі спадкодавцем підтверджується Свідоцтвом про народження І СГ № 448309 від 27.08.1975 року, зміна прізвища з «Габіт» на «Даниленко» підтверджується Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 00012908986 від 18.10.2013 року; [PERSON] син спадкодавця, факт родинних відносин першої лінії споріднення стверджується Довідкою № 1189 від 28.03.2016 року, видана Зимноводівською сільською радою Пустомитівського району Львівської області. Позивач, згідно п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК України 1963 року, вважається такою, що прийняла спадщину після смерті спадкодавця, оскільки фактично вступила у управління і володіння спадковим майном, тобто житловим будинком № 5 по вул. Сагайдачного, с. Зимна Вода, Пустомитівського району, Львівської області. Третя особа на спадкове майно не претендує, про що і подала суду відповідну письмову заяву. Відповідач на час смерті спадкодавця був зареєстрований у спірному будинку, що вбачається із Довідки № 1189 від 28.03.2016 року, що видана Зимноводівською сільською радою Пустомитівського району Львівської області, проте в разом із спадкодавцем не проживав, спадщини в розумінні ст. 549 ЦК України 1963 року не приймав. [PERSON] листа Вищого спеціалізованого суду України від 04.07. 2011 року (р. VIII спадкове право) слідує, що сама по собі прописка спадкоємця в одній квартирі на день смерті зі спадкодавцем не підтверджує факт прийняття спадщини. Беручи до уваги те, що позивач фактично прийняла спадщину та вступила в управління спадковим майном після смерті спадкодавця, те, що відповідач та третя особа спадщини не прийняли, позовні вимоги визнали та не заперечують проти визнання права власності на спірне майно за позивачем, а задоволення позову не порушує прав та інтересів інших осіб, суд прийшов до переконання про задоволення позовних вимог.

Outcome: approved