Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-22 00:00:00

позивач звернулась до суду з позовом про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, вказуючи на те, що 18 травня 2009 року помер її батько та батько позивача - [PERSON]. 26.11.2009 року державним нотаріусом [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину за законом на імя сина спадкодавця [PERSON] Оформити свої спадкові права через державну нотаріальну контору вона не має можливості, оскільки пропустила зазначений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини, в зв"язку з тим, що знаходилась на лікуванні з 03.11.2009 року по 03.01.2010 року. Причину пропуску строку для подачі заяви про прийняття спадщини позивач вважає поважною, тому просить суд визначити їй додатковий строк \~для подання заяви про прийняття спадщини після померлого [PERSON]. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві, просила їх задовольнити. Одночасно зазначила, що отримана травма перешкоджала позивачу реалізувати своє право для прийняття спадщини в установлені законом строки. Позивач перебувала на амбулаторному лікуванні, мала нестерпні болі та фізично не мала змоги з'явитись до нотконтори. Дізнавшись, що право власності на будинок оформлено відповідачем, та, не погодившись із цим, вирішила звернутись до суду. Вважала, що державний нотаріус відмовила позивачу з підстав пропуску нею встановленого законом строку. Відповідач в судовому засіданні з позовними вимогами не погодився та просив відмовити в задоволенні позову, посилаючись на письмові заперечення. Одночасно зазначив, що медична документація є сфальсифікованою та не відповідє дійсності. Позивач мала змогу звернутись до нотконтори вчасно, однак, не бажаючи розділити матеріальні витрати, в зв'язку з оформленням спадщини, не вжила всіх передбачених законом дій. Він оформив спадщину законно та вчасно. Представник третьої особи Новоукраїнської районної нотаріальної контори в судове засідання не зявилась. Подала суду письмову заяву, в якій просила розглянути справу без її участі, в зв'язку з чим суд вважає за можливе розглянути справу без участі представника третьої особи. Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, свідків, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 18 травня 2009 року\~помер батько\~позивача та відповіача\~- [PERSON], що підтверджуються свідоцтвом про смерть серії I-ОЛ № 222306, яке\~ видане Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Новоукраїнського районного управління юстиції у Кіровоградській області 30.03.2016 року\~ (а.с. 6). Відповідно до копії свідоцтва про народження позивача, в графі «батько» на російській мові вказано "Тыщенко Иван Семенович" (а.с.8). Відповідно до свідоцтва про одруження серії 1-АБ № 197935 від 09 серпня 1969 року після реєстрації шлюбу позивач змінила прізвище на "Логіна"\~ (а.с. 9). З копії матеріалі спадкової справи № 328, після смерті [PERSON]\~ до державного нотаріуса Новоукраїнської районної державної нотаріальної контори [PERSON] від [PERSON], який є сином померлого, було подано заяву про прийняття спадщини 18.07.2009 року. Інші спадкоємці впродовж встановленого законом строку із відповідними заявами не звертались, в зв'язку з чим, 26.11.2009 року [PERSON] звернувся із заявою про видачу свідоцтва про право власності (а.с.36, 43). Згідно із ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до частини 1 статті 1269 ЦК України, частини 1\~ статті 1270 ЦК України\~ спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно довідки виданої виконкомом Помічнянської сільської ради від 29.04.2016 року [PERSON], який помер 18.05.2009 року до часу смерті проживав сам за адресою вул. Гагаріна, 95 с. Помічна Новоукраїнського району Кіровоградської області (а.с. 8). Постановою державного нотаріуса Новоукраїнської районної державної нотаріальної контори [PERSON] про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 27.05.2016 року, позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті її батька - [PERSON], у зв»язку з тим, що на момент видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, [PERSON] відповідно до документів, які знаходились на той час у спадковій справі був єдиним спадкоємцем та 26.11.2009 року на підставі наданих ним правовстановлюючих документів на житловий будинок, на його ім'я було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок, а тому видати свідоцтво на ім'я позивача видати неможливо (а.с.11). З наведеного вбачається, що нотаріус відмовив позивачу з підстав того, що на час звернення позивача до нотконтори, право власності вже було оформлене на її рідного брата, який на той час був єдиним спадкоємцем, а не з підстав того, що позивач пропустила строк звернення із заявою про прийняття спадщини. Відповідно до частин 1, 3\~\~статті 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. У відповідності до частини 2\~ \~статті 1272 ЦК України,\~за письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. В постанові Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування», вказано, зокрема, що спадкоємець є таким, що спадщину не прийняв, якщо свідомо, за відсутності будь-яких перешкод своєчасно не вчиняв дії з прийняття спадщини протягом шести місяців з моменту її відкриття. Згідно із п. 24 вищевказаної постанови Пленуму Верховного суду України, особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьоїстатті 1272 ЦК України. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину, а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. В листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» роз'яснено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК). Заява про прийняття спадщини подається до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини особисто. Зі змісту п. 2.1 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 р. № 296/5 вбачається, що письмову заяву про прийняття спадщини та відмову від неї може бути надіслано поштою. Надіслання заяви про прийняття спадщини поштою передбачено п. 3.5. гл. 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 р. № 296/5. Відповідно до ст. 1272 ЦК України, визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Крім того, слід також враховувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім'єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази, які беруться до уваги судом при визначенні поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, відповідно до вимогст. 58 ЦПК України, переважно письмові докази - довідки медичних установ про стан здоров'я та проходження курсу лікування, довідки про перебування особи у відрядженні чи за межами України, інші довідки, акти, листування, що містять відомості щодо обставин, які перешкоджали зверненню спадкоємця до нотаріальної контори в строки встановлені ст. 1270 ЦК України. Позивач вказує, як на поважність причин пропуску встановленого строку на звернення із заявою про прийняття спадщини до відповідної нотаріальної контори, - перебування на лікуванні з 03.11.2009 року по 03.01.2010 року, що підтверджується довідкою № 264 від 28.04.2016 року, виданою КЗ "Помічнянська лікарня" Добровеличківського району Кіровоградської області (а.с. 10). Зі змісту даної довідки та копії медичної картки позивача, які були оглянуті в судовому засіданні, вбачається, що дійсно, остання, 03.11.2009 року зверталась до травматолога, в зв'язку із переломом правого суглобу зі зміщенням і підвивихом ступні ноги. Позивачу 03.11.2009 року було рекомендовано відповідні ліки, ходіння на милицях, а 13.01.2010 року, - дозоване навантаження на хвору ногу, масаж, лфк. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона є рідною донькою позивача та зазначила, що дійсно 03.11.2009 року її матір отримала перелом ноги, в зв'язку з чим перебувала вдома та мала фізичні болі, які позбавляли її можливості пересуватись. Одночасно зазначила, що лікарі приходили додому та пересуватись вона немогла. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона є дружиною відповідача та знає, що позивач не мала перелому ноги, а, можливо, вивих та вільно пересувалась по місту в той період часу. Медичні документи позивача недостовірні, оскільки її донька [PERSON] працює медичною сестрою з лікарем, який дану довідку видавав. Її чоловік вчасно оформив спадщину, а позивач відмовилась в той час нести витрати по оформленню спадщини, а тому не звернулась вчасно до нотконтори. Суд не приймає до уваги посилання відповідача та свідка [PERSON] на те, що позивач не мала перелому в 2009 році, а медичні документи сфальсифіковані, оскільки, будь-яких доказів на підтвердження своїх пояснень сторона відповідача суду не надала. Разом з тим, суд не приймає до уваги твердження сторони позивача та свідка [PERSON] про те, що позивач в той період часу мала такий стан, що унеможливлював її пересування взагалі, оскільки з медичної документації вбачається, що лікарем їй було призначено, серед іншого, ходити на милицях та дозоване навантаження на хвору ногу. З урахуванням викладеного вище, суд не вбачає підстав для визначення позивачу додаткового строку для прийняття спадщини, оскільки під час розгляду справи представником позивача не було надано суду переконливих та безспірних доказів, що причини пропуску шестимісячного строку для подачі заяви про прийняття спадщини є поважними, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами, оскільки, хвороба позивача та медичні рекомендації щодо лікування об'єктивно не позбавляли її можливості звернутись вчасно до нотконтори особисто або надіслати відповідну заяву поштою. Крім того, судом приймається до уваги той факт, що з дня відкриття спадщини сплинуло більше 7 років, на даний час право власності оформлено відповідачем у встановлені законом строки та порядку, а також те, що підставою відмови нотаріуса в оформленні спадщини було не пропущення строку звернення, як вважає позивач, а фактичне оформлення відповідачем права власності на спадкове майно на момент звернення із заявою позивачем. Враховуючи викладене, суд вважає, що позов не ґрунтуються на переконливих доказах та зазначених нормах матеріального права, є необгрунтованим, безпідставним та недоведеним а тому суд приходить до висновку, що в його задоволенні необхідно відмовити. \~ \~

Outcome: dismissed