Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача про відшкодування шкоди (втрати товарної вартості автомобіля), посилаючись на наступні обставини. 20.12.2013 року, о 10 годині 30 хвилин, в м.Татарбунари по вул.Московській,7 сталася ДТП, в результаті якої [PERSON], керуючи автомобілем "ВАЗ-21011", д/з [NUMBER], не вибрав безпечну швидкість та не дотримавшись безпечної дистанції, здійснив зіткнення з припаркованим на узбіччі транспортним засобом марки "Шкода Октавія", д/з [NUMBER], що належить позивачу [PERSON], від чого транспортному засобу позивача було спричинено механічні пошкодження. Відповідно до постанови судді Татарбунарського районного суду від 24.01.2014 року винним в скоєнні даного ДТП було визнано відповідача [PERSON] Згідно експертно-товарознавчого висновку, в результаті пошкодження автомобілю "Шкода Октавія" під час ДТП його власнику було спричинено матеріальну шкоду, яка складає суму 26964,10 грн., з якої 21932,52 - вартість відновлювального ремонту та 5031,58 - величина втрати товарної вартості транспортного засобу. Так як цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована, тому суму вартості відновлювального ремонту повинна відшкодувати страхова компанія. Але величину втрати товарної вартості транспортного засобу позивача відшкодовується відповідачем, згідно Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів". Відповідач добровільно відмовляється відшкодувати дану шкоду, тому позивач вимушений звернутися до суду з позовом та просить стягнути на його користь суми втрати товарної вартості автомобіля в розмірі 5031,58 грн., 600 грн. за проведення експертизи та 3500 грн. моральної шкоди, яка полягає в тому, що в зв'язку з пошкодженням його автомобіля йому довелося тривалий час самостійно шукати гроші на його ремонт і до того суворий сімейний бюджет довелося спрямувати на ремонт автомобіля. Це все спричинило виникнення пригніченого стану, внаслідок чого позивач почав нервуватися, від чого постраждали і члени його родини, що призвело до розладу стосунків між ними. Крім того, тривалий час позивачеві та його родичам довелося ходити пішки, що викликало суттєві незручності. Багато справ, запланованих раніше, що потребувало пересування транспортом, довелося відкласти, а від деяких взагалі довелося відмовитися, що спричинило проблеми з роботою. Тому він вважає, що такий розмір моральної шкоди відповідає тим моральним стражданням, які він отримав в зв'язку з ДТП. Також позивач просить стягнути на його користь всі судові витрати, пов'язані з його зверненням до суду. В судове засідання представник позивача надала заяву, відповідно до якої просила розглянути справу у її відсутності, позовні вимоги підтримала повністю. Відповідач та його представник надали до суду заяви про можливість розгляду справи у їх відсутності, позовні вимоги визнали частково, не погодившись з розміром моральної шкоди, просили суттєво зменшити її відшкодування. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає частковому задоволенню. Частиною другою статі 61 ЦПК України передбачено, що обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON], відповідно до постанови судді Татарбунарського районного суду від 24.01.2014 року (а.с.5), що набрала законної сили, визнаний винним у скоєнні ДТП, яке мало місце на вул.Московській в м.Татарбунари за участі автомобілів "ВАЗ-21011" під керуванням [PERSON] та "Шкода Октавія" під керуванням позивача [PERSON], від чого автомобілі отримали механічні пошкодження. У зв'язку з отриманими в результаті ДТП пошкодженнями власнику автомобіля "Шкода Октавія" [PERSON] було спричинено матеріальну шкоду, яка відповідно до висновку експертно автотоварознавчого дослідження (а.с.9-25), складає 26964,10 грн., в тому числі 5031,58 грн. розмір втрати товарної вартості автомобіля, яка підлягає стягненню з відповідача, згідно п.32.7 ч.1 ст.32 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", відповідно до якого страховик або МТ СБУ не відшкодовує шкоду, пов'язану із втратою товарного вигляду транспортного засобу. Що стосується стягнення моральної шкоди, то відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Вказані роз'яснення містяться в п.5 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди». Згідно ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів сім'ї чи близьких родичів, та у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. Відповідно до вимог ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. На думку суду, в судовому засіданні знайшов своє підтвердження факт спричинення відповідачем моральної шкоди позивачу [PERSON] і ця шкода виразилась в перенесеному ним порушенні його звичного способу життя та необхідності докладання додаткових зусиль для організації свого побуту, необхідності відшукувати додаткові кошти для ремонту автомобіля та звернення до суду за захистом своїх прав. Разом з тим, суд вважає, що розмір морального збитку в сумі 3500 гривень, який просить стягнути з відповідача позивач, є завищеним та не відповідає характеру правопорушення, глибині фізичних та моральних страждань, які він зазнав. Відповідно до ч.3 ст.23 ЦК України, при визначенні розміру відшкодування моральної шкоди враховуються вимоги розумності і справедливості. Тому, з урахуванням всіх обставин справи, ступеня вини відповідача, наявності на його утриманні неповнолітньої дитини, суд вважає, що розмір відшкодування моральної шкоди має бути зменшений до 1000 гривень і стягнутий з відповідача на користь позивача. Відповідно до ст.88 ЦПК України на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, у зв'язку з частковим задоволенням позову, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, тобто судовий збір в сумі 487,20 грн.

Outcome: partial