Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-05 00:00:00

02.07.2014 позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів, в якому, збільшивши позовні вимоги, просить: - стягнути [PERSON] на користь позивача 1500 у відшкодування заподіяної моральної шкоди,354 грн. витрат на проведення оцінки по визначенню вартості матеріального збитку, завданого автомобілю ВАЗ, д.р.н. [NUMBER] та 243,60 грн. судового збору; - стягнути з ПАТ "ХДІ страхування" на користь [PERSON] 7 160,30 грн. у відшкодування заподіяної матеріальної шкоди - страхове відшкодування та 243,60 грн. судового збору; - стягнути з відповідачів судові витрати на правому допомогу в розмірі 3 448 грн. Позов обґрунтований тим, що в результаті порушення [PERSON] Правил дорожнього руху 08.07.2011 сталася ДТП, внаслідок якої автомобілю ВАЗ-21053, д.р.н. [NUMBER], що належить позивачеві, завдані механічні пошкодження. [PERSON] не повідомивши позивача про страхування його автомобіля в ПАТ "ХДІ страхування" згідно договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, зобов'язався перед [PERSON] особисто відшкодувати матеріальні збитки, проте у добровільному порядку завдану шкоду не відшкодував. Дізнавшись з Централізованої бази МТСБУ про забезпечення автомобіля [PERSON] в ПАТ "ХДІ страхування", позивач звернулась до товариства з вимогою відшкодувати збитки, однак в листі від 19.06.2014 їй було відмовлено, у зв'язку з чим вона звернулась до суду з даним позовом. У судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просив його задовольнити. Представники відповідачів просили відмовити в задоволенні позову за недоведеністюрозміру завданих збитків. Позивач та відповідач [PERSON] до суду не з'явилися, про час і місце розгляду справи оповіщені, про причини неявки суд не повідомили. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що 08 липня 2011 року, о 08.05 год., [PERSON], у м. Чернігові по вул.1-го Травня,167а, керував транспортним засобом "ЗАЗ", номерний знак [NUMBER], в стані алкогольного сп'яніння та не вибрав безпечну швидкість руху, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого здійснив зіткнення з транспортним засобом "ВАЗ", номерний знак [NUMBER], який зупинився попереду, що спричинило механічні пошкодження транспортних засобів, чим [PERSON] порушив вимоги п.п.2.9 "а", 12.1, 13.1 ПДР України та скоїв правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130, ст. 124 КУпАП. Постановою Деснянського районного суду м. Чернігова від 03 серпня 2011 року [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130, ст. 124 КУпАП і накладено на нього стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на один рік (а.с. 12). В результаті дорожньо-транспортної пригоди транспортний засібВАЗ-21053, реєстраційний номер [NUMBER], отримав механічні пошкодження. Відповідно до висновку експертного, автотоварознавчого дослідження по визначенню вартості матеріального збитку, заподіяного власнику транспортного засобу, № 87 від 11.07.2011, матеріальний збиток, заподіяний власнику автомобіля ВАЗ-21053, держ. № [NUMBER], в результаті пошкодження при ДТП, складає 7 160,30 грн. (а.с. 13-23). Згідно свідоцтва про реєстрацію ТЗ, автомобіль ВАЗ-21053, реєстраційний № [NUMBER], 1990 року випуску, належить [PERSON] (а.с. 10). 06 листопада 2012 року приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу [PERSON] була посвідчена довіреність за р. № 5013 від імені [PERSON], що мешкає в [ADDRESS], на розпорядження належним їй автомобілем марки ВАЗ 21053, 1990 року випуску, шасі (кузов, рама) № [NUMBER] (легковий), реєстраційний номер [NUMBER], на ім'я гр. [PERSON], що мешкає в с. Товстоліс Чернігівського району та області по вул. Новій, буд. № 2, та [PERSON], що мешкає в [ADDRESS] (а.с. 35). 04 квітня 2014 року [PERSON] звернулася із заявою провиплату страхового відшкодування до ПАТ "ХДІ страхування", яка не була задоволена у встановлений законом строк. Листом № 383 від 22.04.2014ПАТ "ХДІ страхування" просило[PERSON]на виконання вимог п. 35.1 статті 35 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів" (далі - Закон), для підтвердження майнових вимог [PERSON], надати ряд документів, а також повідомити ПАТ "ХДІ страхування" про можливість надати для огляду транспортний засіб "ВАЗ 21053", держ. № [NUMBER] (а.с. 29). 23 травня 2014 року [PERSON] повторно звернулася до ПАТ "ХДІ страхування" з вимогою провести виплату страхового відшкодування (а.с. 31). Листом № 570 від 19.06.2014 ПАТ "ХДІ страхування" відмовило [PERSON] у виплаті страхового відшкодування, оскільки останньою було порушено положення Закону України, що призвело до обмеження права страховика на визначення розміру шкоди (а.с. 36). Відповідно до вимог ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, яка завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове майно, договір підряду, тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. За приписом п. 22.1 ст. 22 Закону, у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовуєувстановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Пунктом 9.2 ст. 9 Закону (в редакції станом на момент ДТП) встановлений обов'язковий ліміт відповідальності страховика за шкоду, заподіяну майну потерпілих, у розмірі 25500 гривень на одного потерпілого. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] як володільця транспортного засобу ЗАЗ-110307, державний № [NUMBER], була застрахована по договору добровільного страхування цивільної відповідальності власників транспортних засобів (поліс) серії АА № 3781051, який діяв на момент ДТП, що підтверджується витягом з Централізованої бази МТСБУ (а.с. 28) та визнавалось у судовому засіданні сторонами, а тому, в силу положень ст. 61 ЦПК України, не підлягає доказуванню. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Висновком експерта за результатами проведення автотоварознавчої експертизи від 11.11.2014 № 3077/14-24 встановлено, що вартість матеріального збитку (шкоди) завданого [PERSON], власнику автомобіля "ВАЗ-21053", державний реєстраційний № [NUMBER], внаслідок пошкодження У ДТП 08.07.2014, станом цін на момент проведення експертизи, тобто 28.10.2014, складає 8 622,73 грн. проте, суд не приймає даний висновок експерта як допустимий доказ розміру завданих позивачеві збитків, оскільки в порушення вимог пункту 5.1 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України,Фонду державного майна Українивід 24 листопада 2003 року № 142/5/2092, визначення матеріального збитку автомобіля проведено без його огляду особисто експертом, що не було дозволено в ухвалі суду від 23.09.2014 про призначення судової автотоварознавчої експертизи. Це підтвердив допитаний у судовому засіданні експерт [PERSON], пояснивши свою помилку неуважністю при вивченні змісту ухвали суду. На підтвердження доводів про те, що пошкодження автомобіля ВАЗ-21053 не відповідають характеру ДТП та могли бути завдані в інший час, відповідачі не надали жодних належних та допустимих доказів, а тому суд вважає їх необґрунтованими. Так само є необґрунтованими доводи щодо зменшення розміру оціненої шкоди на суму податку на додану вартість, оскільки станом на час проведення автотоварознавчого дослідження такої вимоги у Законі не було передбачено. За таких обставин, суд вважає, що з ПАТ "ХДІ страхування" на користь позивача належить стягнути матеріальну шкоду в розмірі 7 160,30 грн., який визначений висновком експертного, автотоварознавчого дослідження по визначенню вартості матеріального збитку, заподіяного власнику транспортного засобу, № 87 від 11.07.2011. Відповідно до ч. 1 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Згідно з п. 3 ч. 2 зазначеної статті моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Згідно з ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями або бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Вирішуючи питання щодо відшкодування завданої позивачеві моральної шкоди, судом враховуються обставини даної конкретної справи, характер та спосіб завдання моральної шкоди, глибину її душевних страждань, також враховується тривалість розгляду справи та відшкодування збитків, що вимагало додаткових зусиль для організації її життя. При цьому суд не погоджується з доводами позивача щодо неможливості тривалий час використовувати автомобіль, оскільки він був переданий у користування іншим особам за довіреністю від 06 листопада 2012 року, посвідченою приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу [PERSON] за р. № 5013. Отже, суд вважає, що розмір моральної шкоди, заявлений позивачем, підлягає зменшенню, виходячи з принципу розумності та справедливості, а також адекватності завданим душевним та моральним стражданням позивача, та доходить висновку, що розмір моральної шкоди, завданої [PERSON], підлягає визначенню в сумі 1 000 грн. На підставі абз. 2 п. 22.3 ст. 22 Закону, моральна шкода підлягає відшкодуванню особою, визнаною винною у скоєнні ДТП, - [PERSON] Також з [PERSON] на користь [PERSON] належить стягнути 354 грн. витрат на проведення оцінки вартості матеріального збитку, визначеного покладеним в основу рішення висновком експертного, автотоварознавчого дослідження по визначенню вартості матеріального збитку, заподіяного власнику транспортного засобу, № 87 від 11.07.2011 (а.с. 24). За правилом ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 79 ЦПК України, до витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать витрати на правову допомогу. Відповідно до ст. 84 ЦПК України, витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. Відповідно до ст. 1 закону України "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах", розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судоверішення, іншою стороною, а вадміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не можеперевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовомузасіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. У п. 48 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 № 10 роз'яснено, що витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в пункті 47 цієї постанови, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов'язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Приєднаними до справи квитанціями від 18.07.2014 № б/н та від 21.11.2014 № б/н підтверджується оплата позивачем витрат на правову допомогу адвоката в розмірі 3 448,00 грн.Надана позивачеві правова допомога полягала в укладенні договору про надання правової допомоги, аналізі правового становища позивача, його консультування, написанні та відправці листів відповідачеві, підготовці позовної заяви, зверненні до суду, участі у судових засіданні та ознайомленні з матеріалами справи. Суд вважає, що сплачені позивачем кошти за правову допомогу адвоката не є адекватною компенсацією наданих адвокатом послуг, у зв'язку з чим підлягають частковому відшкодуванню в розмірі 3 256,12 грн.: 487,20 грн. -укладання договору про надання правової допомоги, аналіз правового становища позивача, його консультування, підготовка позовної заяви та звернення до суду(1 год.) + 243,60 грн. - ознайомлення з матеріалами справи (30 хв.) + 2 525,32 грн. - участь у судових засіданнях(5 год. 11 хв.), та розподілу між відповідачами пропорційно до розміру задоволених вимог: з ПАТ "ХДІ страхування" - 2 738,40 грн.: 7 160,30 грн. (сума, що підлягає стягненню з Товариства) х 100 % /8 514,30 грн. (загальний розмір позовних вимог) = 84,1 %, 3 256,12 грн. х 84,1 % = 2 738,40 грн.; з [PERSON] - 517,72 грн.: 1 354 грн. (сума, що підлягає стягненню з [PERSON]) х 100 % / 8 514,30 грн. (загальний розмір позовних вимог) = 15,9 %, 3 256,12 грн. х 15,9 % = 517,72 грн. Крім того, з відповідачів підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в сумі 243,60 грн.та розподілу між ними пропорційно до розміру задоволених вимог: з ПАТ "ХДІ страхування"- 232,13 грн., з [PERSON] - 255,07 грн. (243,60 грн. - у відшкодування судового збору за вимоги немайнового характеру + 11,47 грн. - вимоги майнового характеру).

Outcome: partial