Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-13 00:00:00

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги обґрунтовує тим, що згідно з кредитним договором б/н від 17.05.2013 року відповідач отримав кредит у розмірі 300 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком згідно з п.2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою», затверджених наказом №СП-2010-256 від 06.03.2010 року, та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, складає між ним та банком договір, про що свідчить підпис у заяві. Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому «Тарифами Банку», з розрахунку 360 календарних днів на рік, що підтверджується п.2.1.1.12.6 Правил користування платіжною карткою. Згідно з Умовами та правилами надання банківських послуг до обовязків позичальника відноситься отримання виписки про стан картрахунків та про здійснення операції по картрахункам (п.1.1.2.3). У разі порушення власником або довіреною особою вимог діючого законодавства України та/або умов договору та/або у разі виникнення овердрафту банк має право вимагати дострокового виконання боргових обовязків у разі невиконання власником або довіреною особою власника своїх боргових обовязків та інших обовязків (п.1.1.3.2.2). У разі невиконання зобовязань за договором, клієнт повинен виконати вимоги банка з повернення кредиту та оплатити винагороди банку (п.2.1.1.5.6). Власник карти зобовязаний слідкувати за витратами коштів (п.1.1.2.7.). При порушенні строків платежів по якомусь з грошових зобовязань, передбачених договором більше ніж на 30 днів, сплатити банку штраф в розмірі 500грн. +5% від суми позову (п. 2.1.1.7.6). Згідно з п.2.1.1.12.11 Правил користування платіжною карткою банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобовязань в цілому або у встановленій банком долі в разі невиконання боржником своїх боргових та інших обовязків. У звязку з порушеннями зобовязань за кредитним договором відповідач станом на 30.04.2016 року має заборгованість на загальну суму 11 237 грн. 42 коп., яка складається з заборгованості: 270 грн. за кредитом; 6856 грн. 11 коп. по процентах за користування кредитом; 3100 грн. - за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до п.2.1.1.7.6. Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. фіксована частина, 511 грн. 31 коп. процентна складова. Просить стягнути з відповідача заборгованість у сумі 11237 грн. 42 коп. та судові витрати в розмірі 1378,00 грн. (а.с.2-3). Ухвалою суду від 28 вересня 2016 року за клопотанням представника відповідача [PERSON] у звязку з тим, що ПАТ КБ «ПриватБанк» відмовився замінити в своєму позові відповідача [PERSON]Д на [PERSON], який визнаний винним за вироком Мелітопольского міськрайонного суду від 12.12.2013 року в крадіжці паспорту [PERSON], залучено [PERSON] як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору (а.с.97,98). Ухвалою суду від 01 листопада 2016 року за клопотанням представника позивача у звязку з тим, що [PERSON] визнаний винним за вироком Мелітопольского міськрайонного суду від 12.12.2013 року в крадіжці паспорту, ідентифікаційного коду з автомобіля [PERSON], замінено первісного відповідача [PERSON] на належного відповідача [PERSON] (а.с.131,132). Представник позивача ПАТ КБ "ПриватБанк" у судове засідання не зявився, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи; до суду подав клопотання про розгляд справи у його відсутність, вказав, що позовні вимоги підтримує повністю, необхідні докази є в матеріалах справи, не заперечує проти заочного розгляду справи та винесення заочного рішення (а.с.38,117). Відповідач [PERSON], повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи у судове засідання не зявився, про причини неявки не повідомив, від нього не надійшло заяви про розгляд справи у його відсутність. В справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, представник позивача просить справу розглянути у його відсутність, не заперечує проти проведення заочного розгляду справи, відповідач не зявився, клопотань не подав. Тому суд ухвалив на підставі ст.ст.169, 224 ЦПК України розглянути справу розглянути справу заочно, і на підставі ч.2 ст.197 ЦПК України не здійснювати фіксацію судового процесу звукозаписувальними технічними засобами. Дослідивши матеріали справи, судом фактично встановлено, що в обґрунтування своїх позовних вимог позивачем надана анкета-заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг (а.с.5), в якій вказано, що 17.05.2013 [PERSON] звернувся до філії ПАТ КБ «ПриватБанк», в ній вказав свої персональні дані, у тому числі паспорт серії СА №172803, виданий Приморським УМВС України 13.05.1996; що він ознайомлений та згоден з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді. Своїм підписом підтвердив згоду, що заява разом Памяткою клієнта, умовами надання банківських послуг, тарифами складає між ним та банком договір про надання банківських послуг. У довідці про умови кредитування з використання кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» позивачем зазначено, що пільговий період складає 55 днів, базова процентна ставка в місяць 2,5%, яка нараховується на залишок заборгованості виходячи з 360 днів в році, комісія за зняття коштів в банкоматах ПАТ КБ «ПриватБанк» від 3% від суми операції, в банкоматах інших банкоматах 3% +5 грн./1 $, комісія за безготівковий розрахунок 2% від суми операції (а.с.6). Згідно з Умовами та Правилами надання банківських послуг банк видає клієнту карту, вид якої визначений в памятці клієнта/довідці про умови кредитування та Заяві, підписанням якої клієнт і банк укладають договір про надання банківських послуг; датою укладання договору є дата отримання карти, вказана в заяві (п.2.1.1.2.1). Карта може бути використана для оплати товарів, послуг, отримання/внесення грошових коштів (п.2.1.1.2.6). Порядок здійснення платіжних операцій з використанням платіжних карт, а також порядок отримання кредиту регулюється законодавством України, нормами міжнародних платіжних систем Visa Internetional, MasterCard Internetional, договором, умовами та правилами надання банківських послуг і тарифами банка (п.2.1.1.2.7). Відповідач зобовязався погашати заборгованість по кредиту та процентам за його використання, по перевитратам платіжного ліміту, а також сплачувати комісії на умовах, передбачених договором (п.2.1.1.5.5). В разі невиконання зобовязань по договору за вимогою банку виконати зобовязання з повернення кредиту (в тому числі простроченого кредиту та овердрафта), оплаті винагороди банку (п.2.1.1.5.6). При порушенні клієнтом строків платежів за будь-яким з грошових зобовязань, передбачених договором, більш ніж на 30 днів, банк змушений буде звернутися до суду, а він зобовязаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн.+5% від суми позову (п.2.1.1.7.6). Згідно з розрахунком за кредитним договором № б/н від 17.05.2013 року, укладеним між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON], станом на 30.04.2016 року існує заборгованість в сумі 11 237 грн. 42 коп., яка складається з заборгованості: 270 грн. за кредитом; 6856 грн. 11 коп. по процентах за користування кредитом; 3100 грн. - за пенею та комісією, а також штрафи в сумі 1011 грн. 31 коп. (а.с.4). Вироком Мелітопольского міськрайонного суду від 12 грудня 2013 року (справа №320/6706/13-к), [PERSON] визнаний винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, йому призначено покарання у вигляді 3 років позбавлення волі за вчинення крадіжок чужого майна. У вироку встановлено, що [PERSON] вчинив кримінальне правопорушення, в тому числі 07.05.2013 приблизно в 19-00 годині, знаходячись на території, призначеної для паркування автомобілів, розташованої у дворі будинку №1 по вул.Шмідта в м. Мелітополі, [PERSON], маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з використанням маючих при ньому ножиців, шляхом зрізу полімерного ущільнювача лобового скла, витягнув лобове скло, після чого проник в салон автомобіля [NUMBER], звідки таємно викрав майно [PERSON], а саме: магнітолу «GVS» в корпусі чорного кольору та динаміки загальною вартістю 800 грн.; документи, а саме паспорт громадянина України на ім'я потерпілого [PERSON] з ідентифікаційним кодом, водійське посвідчення, які не представляють для потерпілого матеріальної цінності; лобове скло від автомобілю [NUMBER] вартістю 300 грн., чим заподіяв потерпілому [PERSON] матеріальний збиток на загальну суму 1600 грн. (а.с.104-106). Ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 24.02.2014 вирок в частині призначення покарання уточнено, в іншій частині вирок залишено без змін (а.с.107-110). До позову позивачем додана копія паспорта [PERSON], [INFO] з фотографією, СА 172803, виданий Приморським РВ УМВС України в Запорізькій області 13 травня 1996 року (а.с.32). До матеріалів справи долучені документи, в тому числі копія паспорту [PERSON], [INFO] з фотографією, СЮ 307457, виданий Приморським РС УДМС України в Запорізькій області 12 липня 2013 року (а.с.61,65). На фотографіях вказаних паспортів зображені чоловіки, щодо яких з огляду на зовнішні риси, не можна стверджувати, що це фотографії однієї людини. ПАТ КБ "ПриватБанк" зареєстровано в ЄДРПОУ: 14360570, є юридичною особою, має статут, ліцензію на право надання банківських послуг (а.с.34-36). Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін, які беруть участь у справі. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ч.3 ст.10, 60 ЦПК України). Від сторін не надійшло клопотань про витребування або долучення до справи інших доказів, виклик свідків. Судом позивачу розяснювалося його право вточнити позовні вимоги. Листом від 15.09.2016 року судом розяснено позивачу ПАТ КБ "ПриватБанк" положення ст.33 ЦПК України, що він з огляду на наявність вироку Мелітопольского міськрайонного суду від 12.12.2013 про визнання винним [PERSON] у крадіжці чужого майна, у тому числі паспорта [PERSON], має право заявити клопотання про заміну первісного відповідача належним відповідачем або заявити клопотання про залучення зазначеної особи в якості співвідповідача або як третю особу (а.с.85), на що спочатку надійшов лист представника позивача, який повідомив, що ПАТ КБ "ПриватБанк" позовні вимоги підтримує в повному обсязі, клопотання відсутні, ПАТ КБ "ПриватБанк" не буде заміняти сторону у справі (а.с.96), а потім надійшло клопотання про замінену первісного відповідача [PERSON] на належного відповідача [PERSON] (а.с.131), яке судом було задоволено. Тобто позивач у позові предявив спочатку позовні вимоги до відповідача [PERSON]Д, а тепер замінив відповідача, вимоги предявляє їх до [PERSON], наполягає на їх задоволенні. Відповідно до ч.1 ст.12 ЦК України особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд. Відповідно до ч.1 ст.20 ЦК України право на захист особа теж здійснює на свій розсуд. Тому справа підлягає розгляду відповідно до ст.11 ЦПК України у межах заявлених вимог та підставі матеріалів, які маються у справі. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позивальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст.610 ЦК України порушення зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Відповідно до п.3 ч.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.624 ЦК України, якщо за порушення зобовязання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Відповідно до ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Відповідно до ст.ст.525, 526 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк, у даному випадку відповідно до умов договору, а при відсутності таких вказівок відповідно до вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобовязання і одностороння зміна умов договору не допускається, за винятком випадків, передбачених законом. За ст.536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Судом встановлено, що 07.05.2013 [PERSON] приблизно в 19-00 годині проник в салон автомобіля [NUMBER], звідки таємно викрав майно [PERSON], у тому числі паспорт громадянина України на ім'я потерпілого [PERSON] з ідентифікаційним кодом тощо, ці обставини встановлені вироком Мелітопольского міськрайонного суду від 12.12.2013, яким [PERSON] визнаний винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України. Ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 24.02.2014 вирок в частині призначення покарання уточнено, в іншій частині вирок залишено без змін, тобто вирок набрав чинності. Відповідно до ч.3 ст.61ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Тому обставини, встановлені даним вироком, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Тобто не підлягає доказуванню, що [PERSON] 07.05.2013 з салону автомобіля [NUMBER] таємно викрав майно [PERSON], у тому числі паспорт громадянина України на ім'я [PERSON] з ідентифікаційним кодом тощо. 17.05.2013 до ПАТ КБ "ПриватБанк" з анкетою-заявою звернулася особа, яка вказала свої анкетні данні: [PERSON], [INFO], ідентифікаційний код; паспорт серії СА №172803, виданий Приморським УМВС України 13.05.1996. Своїм підписом він підтвердив згоду, що заява разом з Памяткою клієнта, умовами надання банківських послуг, тарифами складає між ним та банком договір про надання банківських послуг. Таким чином, між позивачем ПАТ КБ "ПриватБанк" та особою, яка заповнила анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, був укладений кредитний договір. Позивач зі свого боку виконав у повному обсязі свої зобовязання за цим договором, надав кредит вказаній особі, тоді як остання покладені на неї зобовязання не виконала і в установлені договором строки внески на погашення кредиту не вносила. Утворилася заборгованість, яка не погашена до теперішнього часу і станом на 30.04.2016 року за кредитним договором існує заборгованість в сумі 11 237 грн. 42 коп. Таким чином, умови кредитного договору в частині своєчасного повернення боргу не виконані, чим порушуються права позивача на своєчасне отримання наданого кредиту та виплат, передбачених договором. До позову позивачем додана копія паспорта [PERSON], [INFO], з фотографією, СА 172803, виданого Приморським РВ УМВС України в Запорізькій області 13.05.1996. Але 12.07.2013 [PERSON], [INFO], виданий Приморським РС УДМС України в Запорізькій області паспорт з фотографією, СЮ 307457. На фотографіях даних паспортів зображені чоловіки, відносно яких не можна однозначно стверджувати, що це фотографії однієї людини. Враховуючи викладене, що у [PERSON] ще 07.05.2013 був викрадений паспорт, він звернувся з відповідною заявою до правоохоронних органів, в результаті встановлено, що його викрав [PERSON], за що останнього визнано винним та йому вироком суду призначено кримінальне покарання; суд вважає, що за невиконання вказаного укладеного кредитного договору повинен відповідати [PERSON] Як вбачається з матеріалів справи, позивач та відповідач уклали кредитний договір, позивач зі свого боку виконав у повному обсязі свої зобовязання, передбачені цим договором, надав кредит відповідачу, тоді як відповідач покладені на нього зобовязання не виконав і в установлені договором строки внески на погашення кредиту не вносив. Утворилася заборгованість, яка не погашена до теперішнього часу і станом на 30.04.2016 року за кредитним договором існує заборгованість в сумі 11 237 грн. 42 коп., яка складається з заборгованості: 270 грн. за кредитом; 6856 грн. 11 коп. по процентах за користування кредитом; 3100 грн. - за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до п.2.1.1.7.6. Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. фіксована частина, 511 грн. 31 коп. процентна складова. Таким чином, встановлено, що відповідач умови кредитного договору в частині своєчасності сплати боргу не виконав, допустив невиконання вимог закону та порушив права позивача на своєчасне отримання наданого кредиту та виплат, передбачених кредитним договором, тому права позивача підлягають поновленню, а вимоги в частині стягнення заборгованості за кредитом, по процентах за користування кредитом та по комісії за користування кредитом підлягають задоволенню, всього на суму 11 237 грн. 42 коп. В звязку з задоволенням основної вимоги, відповідно до ст.ст.79, 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір у сумі 1 378 грн. 00 коп., який сплачено позивачем при подачі позову (а.с.1).

Outcome: approved