Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-06 00:00:00

ПАТ КБ "Надра" звернулося в суд із зазначеним позовом, посилаючись на те, що 22 серпня 2008 року між банком і [PERSON] було укладено кредитний договір "Автопакет" № 35-Т/6В, згідно якого Банк надав Позичальнику кредит в сумі 76700,00 гривень, зі сплатою 19,9 % річних на строк до 22 серпня 2015 року. Відповідно до вказаного договору з метою забезпечення кредитних зобов'язань позичальника укладено поруку з [PERSON], за умовами якої остання поручилася перед банком солідарно в повному обсязі відповідати за своєчасне виконання [PERSON] усіх його зобов'язань за кредитним договором. Проте, зобов'язання відповідача щодо повернення ним суми кредиту залишилось невиконаним, і станом на 01.04.2012 року загальна сума заборгованості за кредитним договором становить 103964,38 грн., з яких 73261,77 грн. - заборгованість по тілу кредиту, 26768,58 грн. - нараховані та несплачені відсотки за користування кредитом, 2975,06 грн.,- пеня за прострочення сплати кредиту, 958,97 грн. - індекс інфляції за ануїтентний платіж по кредиту, які просять солідарно стягнути з відповідачів в примусовому порядку. Представник позивача в судове засідання не з'явився, до суду подано заяву про підтримання позову та слухання справи у їх відсутності. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачі та представник відповідача [PERSON] в судове засідання не з'явились. Про день та час слухання справи повідомлялись належним чином, причини неявки суду не відомі. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, відповідно до положень ст.224 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв'язку з цим, на підставі ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Судом встановлено, що між сторонами по справі ВАТ КБ "Надра", правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство "Комерційний банк "Надра" та [PERSON], як позичальником, та [PERSON], як поручителем, укладено договір "Автопакет" № 35-Т/6-В від 22.08.2008 року, за яким банк надав позичальнику [PERSON] у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності грошові кошти в сумі 76700,00 гривень, які останній зобов'язувався повернути не пізніше 22.08.2015 року та сплатити проценти за користування кредитом в розмірі 13,9 відсотків річних. Одержання кредиту підтверджується заявою на переказ готівки № 596 від 22.08.2008 року (а.с.7) Згідно додаткової угоди № 1 від 31.05.2012 року до договору "Автопакет" № 35-Т/6-В від 22.08.2008 року сторони домовилися внести зміни у існуючі кредитні зобов'язання, виклавши договір в іншій редакції, відповідно до якого грошові кошти в сумі 76 700 грн. надаються позичальнику зі сплатою 19,9 % річних та визначено порядок погашення основної заборгованості з кінцевим терміном повернення кредиту 22.08.2016 року.(а.с.8-11). В забезпечення виконання позичальником зобов'язань щодо погашення кредиту, сплати відсотків та можливих штрафних санкцій, відповідно до п. 1.3.3 додаткової угоди укладено договір поруки з [PERSON]. Статтею 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до п.5.1 кредитного договору, позивач має право за несвоєчасне повернення кредиту, а також несвоєчасну сплату процентів на нарахування та стягнення пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несвоєчасно сплаченої суми за кожен день прострочення. Згідно зі статтями 526, 530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону і в установлений строк (термін). Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Зі змісту ч. 2 ст. 1050 ЦК України вбачається, що наслідком порушення відповідачем зобов'язань щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позивача достроково вимагати повернення усієї суми кредиту. Відповідно до умов додаткової угоди до кредитного договору, позичальник здійснює погашення кредиту щомісячними платежами в розмірі, визначеному договором. В порушення умов договору та статтей 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач [PERSON], належним чином умови кредитного договору не виконує та погашення кредиту і сплату відсотків за користування кредитом не проводить. Про наявність заборгованості за кредитним договором відповідачів було повідомлено письмово, однак вимоги банку залишені без виконання (а.с. 16-17). Як вбачається з розрахунку заборгованості, станом на 01.04.2012 року заборгованість відповідачів перед банком складає 103964,38 грн., з яких: заборгованість по кредиту - 73261,77 грн; відсотки - 26768,58 грн.; пеня за прострочення сплати кредиту - 2975,06 грн; інфляція за ауїтентний платіж 958,97 грн.. (а.с.14-15). Згідно умов договору (п.3.2) поручитель [PERSON] безспірно та в тому ж об'ємі, що і позичальник, зобов'язувалась відповідати перед Банком за належне виконання [PERSON] зобов'язань, що витікають з договору. Відповідно до ст.ст. 553-554 ЦК України в разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. У справі немає будь-яких фактичних даних про те, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] своєчасно виконали свої грошові зобов'язання за вказаним вище договором і не порушили умови договору та не надано, відповідно до ст. 60 ЦПК України доказів, які б підтвердили ту обставину, що відповідно до ст.1049 Цивільного кодексу України борг за кредитним договором вони повернули позивачу і не порушували умови про сплату кредиту частками. Враховуючи викладене, суд на основі повного і всебічного з'ясування обставин, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні, приходить до висновку, про задоволення позовних вимог та солідарне стягнення з відповідачів заборгованості за кредитним договором. Відповідно до ст. 88 ЦПК України у випадку задоволення позовних вимог судові витрати підлягають стягненню з відповідачів.

Outcome: approved