Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом. В обґрунтування своїх вимог з урахуванням уточнення посилається на те, що між ВАТ "Державний ощадний банк України", правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України», та відповідачем був укладений договір № 1000-Ф від 10.01.2008р., відповідно до якого відповідач отримав кредит в розмірі 255 000,00 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 15,00 % річних, строком до 09 січня 2018 року. У порушення умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконував, тому заборгованість станом на 01.11.2012 року складає суму 311 280 грн. 89 коп., з яких заборгованість по простроченому кредиту у розмірі 230 062 грн. 60 коп., заборгованість по простроченим відсоткам 76 962 грн. 66 коп., пеня за прострочені відсотки за кредитом в сумі 4 255 грн. 63 коп. З метою погашення даної заборгованості банком 25.06.2009 року відповідачу було направлено попередження про сплату боргу по відсотках за користування кредитом, відповідно до якого банком було запропоновано відповідачу добровільно погасити заборгованість, що виконано ним не було. 18.11.2013 року позивачем була надана суду заява про уточнення позовних вимог з посиланням на те, що банком при подачі позовної заяви було зроблено розрахунок пені більше ніж за один рік, тому виникла необхідність в уточненні позову, тому позивач з урахуванням уточнення просить стягнути з відповідача на користь Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» суму заборгованості за кредитним договором №1000-Ф від 10.01.2008 року в розмірі 307 535 грн. 57 коп., з яких сума несплаченого кредиту - 230 062 грн. 60 коп., сума несплачених відсотків по кредиту - 76 962,66 грн., заборгованість по пені за несвоєчасну сплату відсотків по кредиту - 278 грн. 43 коп., заборгованість по пені за несвоєчасну сплату кредиту в сумі 231 грн. 88 коп. та понесені витрати по справі. В судове засідання представник позивача не з"явився, надав суду заяву, в якій підтримав позовні вимоги та просив розглянути справу у його відсутність. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та заперечував проти їх задоволення, посилаючись на їх необгрунтованість. Вислухавши осіб, які з"явилися, дослідивши докази у справі? суд дійшов до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов»язків. У відповідності до ст.627 цього Кодексу відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначення умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. У відповідності до ст.610 ЦК України порушенням зобов»язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов»язання (неналежне виконання). Згідно до ст. 629 ЦК України договір є обов»язковим для виконання сторонами. У відповідності до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно із ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суду позики, він зобов»язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу України. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Статтею 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов»язань» передбачено, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Згідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, при цьому кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до ст.57 цього Кодексу доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Як встановлено в судовому засіданні, 10.01.2008 року між ВАТ "Державний ощадний банк України", правонаступником якого є позивач (надалі - банк), та [PERSON] був укладений Договір відновлювальної кредитної лінії №1000-Ф від 10.01.2008 року (надали - кредитний договір). Згідно п.1.1., 1.2. цього кредитного договору відповідач отримав від банку кредит в розмірі 255 000,00 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 15,00 % річних зі сплатою в порядку, на умовах та в строки, визначені цим договором. Кредит надається на споживчі цілі, окремими частинами (траншами) за відновлювальною кредитною лінією, протягом перших 24 місяців до січня 2010 року включно. Остаточним терміном повернення кредиту є 09.01.2018 року. У п.1.3. сторони погодили суму Ліміту кредиту і визначили його в розмірі 255 000,00 грн. Відповідно до п.1.5. кредитного договору за користування кредитом позичальник зобов"язаний сплачувати банку відповідну плату (відсотки) в порядку, розмірах та строки, визначені в цьому договорі. Згідно до п.1.5.1.2. кредитного договору нараховані відсотки повинні бути сплачені позичальником щомісячно, не пізніше останнього робочого дня звітного місяця, починаючи з січня 2008 року. Сплата нарахованих відсотків здійснюється позичальником шляхом внесення готівки до каси банку або шляхом безготівкових перерахувань. Остання сплата відсотків повинна бути здійснена не пізніше 09.01.2018 року. Відповідно до п.1.6. кредитного договору погашення кредиту здійснюється у передбачені цим договором строки шляхом внесення готівки до каси банку або шляхом безготівкових перерахувань. П.3.2.1. договору передбачені права банку вимагати від позичальника належного виконання останнім взятих на себе зобов"язань по договору. Згідно до п.3.2.2. кредитного договору банк має право при виникненні простроченої заборгованості та/або відсотків чи комісійної винагороди (у разі їх стягнення згідно з умовами цього договору), а також в інших випадках, передбачених цим договором, вимагати дострокового повернення кредиту, сплати нарахованих відсотків та інших платежів за цим договором, та стягнути заборгованість за цим договором в примусовому порядку, в тому числі шляхом звернення стягнення на заставлене майно. Пунктом 3.3.1. кредитного договору передбачений обов"язок позичальника точно в строки, обумовлені цим договором, повернути кредит в сумі, вказаній в п.1.1. та своєчасно сплачувати відсотки за користування кредитом, комісійні винагороди за банківські послуги на належним чином виконувати взяті на себе зобов"язання за цим договором взятих на себе зобов"язань по цьому договору на першу вимогу банку в порядку, передбаченому договором достроково повернути кредит з одночасною сплатою відсотків, нарахованих на фактичний залишок заборгованості по кредиту, а також сплатити штрафні санкції, в порядку та на умовах передбачених цим договором, а також відшкодувати банку у повному обсязі збитки, під якими сторони розуміють витрати будь-якої з сторін, що сталися в наслідок невиконання або неналежного виконання умов цього договору, знищення, втрати або пошкодження майна (грошових коштів), що належить стороні, а також неотримання доходів, котрі могли бути отримані, якби зобов"язана сторона виконала свої обов"язки належним чином та в порядку, передбаченому цим договором відповідно до чинного законодавства України. Сторони домовились? що розмір збитків визначатиметься банком самостійно, на що позичальник цим надає свою згоду. Згідно п.5.1. кредитного договору передбачено, що за невиконання або неналежне виконання взятих на себе зобов"язань по цьому договору сторони несуть відповідальність в порядку і на умовах, обумовлених в цьому договорі та чинним законодавством України. Відповідно до п.5.2. кредитного договору за порушення взятих на себе зобов"язань по своєчасному поверненню основної суми кредиту та/або сплати відсотків за користування кредитом позичальник зобов"язується сплатити на користь банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла на період, за який сплачується пеня, від суми платежу, за кожний день прострочення. 31.05.2012 року між ПАТ "Державний ощадний банк України" та [PERSON] був укладений Додатковий договір № 2 до Договору відновлювальної кредитної лінії №1000-Ф від 10.01.2012 року, яким був доповнений, зокрема, п.1.2. Розділу І Предмет договору додатковим п.1.2., викладеним в наступній редакції: кредит надається на споживчі потреби. Кредит надається окремими частинами (траншами) за відновлювальною кредитною лінією у період до січня 2010 року. На дату закінчення вказаного періоду визначається сума фактичної заборгованості за кредитом, яка підлягає погашенню щомісячно рівними частинами до не пізніше останнього робочого дня звітного місяця, починаючи з січня 2010 року. Остаточним терміном повернення кредиту є 31.05.2012 року. Цим додатковим договором був викладений у новій редакції пункт 1.5 кредитного договору, п.п. 1.5.1.1. якого, зокрема, передбачено, що відсотки нараховуються банком щомісячно на рахунок АТ "Ощадбанк" за методом факт/факт на фактичний залишок заборгованості за креди том, що був отриманий позичальником, починаючи з дати видачі кредиту до моменту закінчення терміну, на який надано кредит. В судовому засіданні представник відповідача посилався на те, що банк не доказав, що кредитний договір діє, що відповідач отримав у відповідача в кредит 255000,00 грн., що по кредитному договору є заборгованість. Разом з цим? в судовому засіданні встановлено, що банк свої зобов"язання за вказаним кредитним договором виконав, відповідачеві були надані в кредит грошові кошти у розмірі, визначеному умовами кредитного договору, що підтверджується матеріалами справи, а саме - нотаріально посвідченою довіреністю від 10.01.2008 року, якою [PERSON] уповноважив [PERSON] розпоряджатися рахунком [NUMBER], відкритим на його ім"я в Шевченківському відділенні №7858 Державного Ощадного банку України; заявами про видачу готівки №2966009 від 10.01.2008 року та № 1305013 від 14.01.2008 року, відповідно до яких відповідачем були отриманні від банку в кредит грошові кошти у загальному розмірі 255 000,00 грн.; таблицею визначення сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки і Видом та предметом супутніх послуг та обгрунтування їх вартості, Витягом з Тарифів за послуги установ ВАТ "Ощадбанк", підписаних відповідачем. Факт отримання відповідачем кредитних коштів відповідно до умов Договір відновлювальної кредитної лінії №1000-Ф від 10.01.2008 року підтверджується рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 30.09.2011 року, ухваленим у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" до [PERSON], [PERSON] про звернення стягнення на заставне майно, в якому, зокрема зазначено, що відповідач [PERSON] в судовому засіданні визнав позовні вимоги у повному обсязі. Вказане рішення суду вступило в законну силу і відповідно до ст.61 ЦПК України встановлені ним обставини не підлягають доказуванню при розгляді даної цивільної справи. В судовому засіданні встановлено, що в порушення умов Договору відновлювальної кредитної лінії №1000-Ф від 10.01.2008 року відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконував, тому мав заборгованість по сплаті кредитних коштів. З метою погашення даної заборгованості банком 25.06.2009 року відповідачу було направлено Попередження за вих. №У 04-08/787, в якому повідомлялось про необхідність в 10-денний строк ліквідувати заборгованість перед банком, яка станом на 25.06.2009 року склала - заборгованість по черговим платежам в сумі 9500,00 грн. що виконано ним не було. Як вбачається з матеріалів справи, заборгованість відповідача по сплаті кредитних коштів по зазначеному кредитному договору станом на 01.11.2012 року складає 307 535 грн. 57 коп., з яких сума несплаченого кредиту - 230 062 грн. 60 коп., сума несплачених відсотків по кредиту - 76 962,66 грн., заборгованість по пені за несвоєчасну сплату відсотків по кредиту - 278 грн. 43 коп., заборгованість по пені за несвоєчасну сплату кредиту в сумі 231 грн. 88 коп. Будь-яких належних та допустимих доказів в спростування зазначеної суми заборгованості відповідачем суду не надано. З урахуванням викладеного, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню і, відповідно до розрахунку наданого позивачем та провіреного в судовому засіданні, з урахуванням зменшення позивачем розміру пені в заяві про уточнення позовних вимог, зважаючи на положення ст.11 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума заборгованості за Договором відновлювальної кредитної лінії №1000-Ф від 10.01.2008 року в розмірі 307 535 грн. 57 коп., з яких: сума несплаченого кредиту - 230 062 грн. 60 коп., сума несплачених відсотків по кредиту - 76 962,66 грн., заборгованість по пені за несвоєчасну сплату відсотків по кредиту - 278 грн. 43 коп., заборгованість по пені за несвоєчасну сплату кредиту в сумі 231 грн. 88 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved