Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про встановлення фактів: прийняття спадщини [PERSON] після смерті [PERSON], [PERSON] після смерті [PERSON], та факт прийняття спадщини ним після смерті [PERSON], померлої [INFO] року, а також визнати за ним право власності у порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] на домоволодіння за адресою: [ADDRESS] та домоволодіння за адресою: [ADDRESS]. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що постійно проживав разом із матір'ю, на час відкриття спадщини фактично прийняв спадщину, закрема на майно, яке вона успадкувала після смерті [PERSON] та [PERSON], однак через відсутність державної реєстрації права власності у встановленому законом порядку вказаного майна померлої, йому було рекомендовано звернутися до суду за захистом своїх прав. У судове засідання позивач подав заяву, згідно якої позовні вимоги підтримав та просив розглянути справу за його відсутності, погодившись на ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином за місцем його реєстрації, з клопотаннями про відкладення розгляду справи не звертався. За таких обставин, дана цивільна справа має бути розглянута у заочному порядку - у відповідності до ст.281 ЦПК України Вивчивши та дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Так, у судовому засіданні встановлено, що [INFO] року помер дід позивача по материнській лінії [PERSON] про що в книзі реєстрації актів про смерть зроблено відповідний запис № 4507, що підтверджується свідоцтвом про смерть виданим Жовтневим відділом РАЦС міста Одеси 24 травня 1980 року. За життя [PERSON] було збудовано домоволодіння за адресою: [ADDRESS] що складається із житлового будинку літ. "А", загальною площею 45,1 кв.м., у тому числі житловою площею 18,7 кв.м., що розташований на земельній ділянці площею 539 кв.м., а також домоволодіння за адресою: [ADDRESS], що складається із житлового будинку літ. "А", загальною площею 45,1 кв.м., у тому числі житловою площею 18,7 кв.м., літньої кухні літ. "Б" площею 36,0 кв.м., гаражу літ. "В" площею 30,0 кв.м., сараю літ. "Г" площею 24,0 кв.м., убиральні літ. "Д" площею 2,3 кв.м., що розташовані на земельній ділянці площею 618 кв.м. Станом на момент смерті [PERSON] із ним проживала його дружина, баба позивача, [PERSON], котра фактично прийняла спадщину, однак за життя не отримала свідоцтво про право на спадщину. [INFO] року померла баба позивача [PERSON], про що в книзі реєстрації актів про смерть зроблено відповідний запис за № 6734, що підтверджується свідоцтвом про смерть виданим відділом реєстрації актів громадянського стану Жовтневої райадміністрації виконкому Одеської міськради 13 серпня 1999 року. Після смерті [PERSON] спадщину фактично прийняла її дочка, мати позивача -[PERSON], оскільки проживала із нею станом на час смерті, але спадщину нотаріально не оформила. [INFO] року померла мати позивача [PERSON], про що в книзі реєстрації смертей зроблено відповідний актовий запис за № 4168, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Першим Приморським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції 13 грудня 2010 року. Позивач у справі фактично прийняв спадщину після смерті матері, постійно проживаючи в будинку за адресою: [ADDRESS] Відповідач є братом позивача та спадкоємцем за законом першої черги, однак із заявами при прийняття спадщини не звертався та спадщину фактично не прийняв. Четвертою Одеською державною нотаріальною конторою на виконання Ухвали суду від 22.08.2018 року надіслано повідомлення, що спадкова справа до майна [PERSON], померлої [INFO] року, не заводилась. Згідно ст.529 ЦК України в редакції 1963 року, яка діяла на той час, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Відповідно до вимог ст.549 ЦК України 1963 року (чинного на момент виникнення правовідносин) спадкоємець, який протягом шести місяців з дня відкриття спадщини фактично вступив в управління або володіння спадковим майно, визнається таким, що її прийняв. При цьому, згідно зі ст.525 ЦК України 1963 року часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. За таких обставин суд вважає, що обставини прийняття спадщини бабою позивача в 1980 році після смерті свого чоловіка та матір'ю позивача після смерті баби у 1999 році регулюються нормами ст.ст.529, 549 ЦК України в редакції 1963 року, який діяв на той час. Щодо видачі свідоцтва про право на спадщину на спірне нерухоме майно, позивачеві було рекомендовано звернутися до суду через те, що документи на домоволодіння спадкодавцем оформлені не були. Інші спадкоємці, згідно відповіді Четвертої Одеської державної нотаріальної контори, відсутні. Згідно технічної документації на домоволодіння, усі будови у домоволодінні були завершені до 05.08.1992 року та відповідно до п.3.2 Інструкції Про порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна, затвердженої Наказом Держбуду України від 24.05.2001 року за №127 від 24.06.2001 року, зареєстрованого в Мінюсті України 10.07.2001 року за №582/5773, (зі змінами та доповненнями) та розділу 3 в редакції Наказу Міністерства Регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства №404(1538-12) від 09.08.2012 року, не є самочинними. Обставини прийняття спадщини [PERSON], після смерті матері у 2010 року, регулюються нормами нормами ст.ст.1261, 1268 - 1270 ЦК України. Статтею 1261 ЦК України встановлено, що дружина, діти, батьки спадкодавця є спадкоємцями першої черги за законом. Згідно ч.3 ст.1268 ЦК України визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини і не заявив, відповідно до ст.1270 ЦК України, впродовж шести місяців з часу відкриття спадщини, про відмову від неї. Статтею 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкоємцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно до ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема - визнання права. За таких обставин суд вважає, що вимоги позивача правомірні й обґрунтовані та підлягають задоволенню, оскільки зазначене нерухоме майно належало матері на законних підставах, відсутність реєстрації права власності є перешкодою для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом.

Outcome: approved