Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-25 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями в порядку спадкування за законом. Позов обґрунтований тим, що його батьки [PERSON] та [PERSON] перебуваючи у шлюбі разом у 1970 році побудували житловий будинок та зведено господарські споруди на земельній ділянці виділеній для будівництва в с.Луковиця по вул.Головна,64 Герцаївського району Чернівецької області. 19 квітня 2001 року померла мати [PERSON]. 24 січня 2010 року помер батько [PERSON]. Після смерті батьків відкрилася спадщина на житловий будинок із господарськими спорудами що в с.Луковиця по вул.Головна,64 Герцаївського району Чернівецької області. Як спадкоємець померлих, позивач [PERSON] спадщину прийняв своєчасно. Посилаючись на те, що нотаріусом у видачі свідоцтва про права на спадщину за законом було відмовлено через відсутність правовстановлюючих документів на дане нерухоме майно, просив суд визнати за ним право власності на вказаний житловий будинок в порядку спадкування. Позивач та його представник [PERSON] у судове засідання не з'явилися, однак останнім подано заяву про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] сільська рада (Годинівський старостинський округ) Герцаївського району Чернівецької області у судове засідання свого представника не направила, однак подала заяву про розгляд справи у відсутності представника сільської ради, проти задоволення позову не заперечують. Згідно ч.4\~ст.206 ЦПК України\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання позову відповідачем не суперечить закону, відповідає обставинам справи та не порушує права чи інтереси інших осіб, тому суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Так, з матеріалів справи вбачається, що по вул.Головна,\~64в с.Луковиця Герцаївського району Чернівецької області розташований житловий будинок літер"А" загальною площею 47,80 кв.м., у тому числі 29,90 кв.м. жилої площі, та господарських будівель та споруд: сарай літер "Б", сарай літер «В», сарай літер «Г»., сарай літер «Д», літній душ літер «Е», убиральні літер «Ж», криниця №1, огорожа № 2-4 загальною вартістю 86137 грн. Згідно даних погосподарської книги Годинівської сільської ради Герцаївського району Чернівецької області, вказаний житловий будинок зареєстрований у сільській раді за [PERSON] з 1970 року. Відповідно до\~ст.86 ЦК Української РСР\~в редакції 1963 року, який був чинним на час будівництва спірного житлового будинку, право власності це врегульовані законом суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження майном. Згідно роз'яснень, викладених у п.9\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.1991 року №7 "Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок", право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради. Судом встановлено, що [PERSON] 11 жовтня 1951 року зареєстрував шлюб з [PERSON] що підтверджується\~свідоцтвом про\~одруження серії\~ХV-УА\~№325667\~виданим 11.11.1952\~року сільською\~радою с.Луковиця\~Герцаївского району Чернівецькій області, подружжя обрали прізвище [PERSON]. Згідно ст.125 СК УРСР 1926 року, який був чинним на час будівництва спірного житлового будинку, майно нажите подружжям спільною працею в період шлюбу, вважається належним обом членам подружжя на засадах спільної власності в рівних частках. Оскільки спірний житловий будинок побудований на відведеній в установленому порядку земельній ділянці та зареєстрований в сільській раді з 1970 року за [PERSON] на час коли останній перебував у шлюбі з [PERSON] ([PERSON]Г.), то будинок вважається їх спільним майном та з того часу вони є його співвласниками в рівних частках, тобто по ? частині кожний. Загальна вартість вказаного домогосподарства складає 86137 грн., що підтверджується висновком про вартість майна. 19 квітня 2001 року [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-МИ №064544 виданим 19 квітня 2001 року виконкомом Годинівської сільської ради Герцаївського району Чернівецької області. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на ? частину житлового будинку з господарськими спорудами по вул.Головна,64в с.Луковиця Герцаївського району Чернівецької області. Згідно довідки № 1443 від 08.11.2017 року виданої Годинівською сільською радою після смерті [PERSON] її чоловік та син [PERSON] фактично вступили в управління та володіння спадковим майном. 24 січня 2010 року [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-МИ №073683 виданої 26 січня 2010 року виконкомом Годинівської сільської ради Герцаївського району Чернівецької області. Таким чином, після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на його частку у житловому будинку з господарськими спорудами по вул.Головна,64в с.Луковиця Герцаївського району Чернівецької області. Згідно довідки № 335 від 20 березня 2017 року виданої Годинівською сільською радою після смерті [PERSON] його син [PERSON] є єдиним спадкодавцем, який прийняв спадщину після смерті батька, так як постійно та безпосередньо проживав з ним на час відкриття спадщини. Згідно з ч.1 ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Право на спадкування мають особи, визначені в заповіті, а у випадку відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від неї, право на спадкування одержують спадкоємці за законом (ст.1223 ЦК України). Частинами 1, 3 ст.1268, ч.1 ст.1269, ч.1 ст.1270 ЦК передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до матеріалів спадкової справи щодо майна померлого [PERSON] встановлено, що спадкоємцями за законом першої черги на майно спадкодавця є його син [PERSON] Позивач спадщину прийняв, оскільки постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, та у встановлений законом строк подав заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори. Інших спадкоємців які би мали право на спадщину після смерті [PERSON] судом не встановлено. Постановами нотаріуса від 07 грудня 2017 року та 13 січня 2017 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батьків [PERSON] та [PERSON] з підстав відсутності документів що посвідчують право власності спадкодавця на житловий будинок з господарськими спорудами, що по вул.Головна, 64 в с.Луковиця Герцаївського району Чернівецької області. За таких обставин, суд приймаючи до уваги те, що житловий будинок з господарськими спорудами по вул.Головна,64в с.Луковиця Герцаївського району Чернівецької області належав на праві спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON], а позивач [PERSON] прийняв спадщину, проте не може оформити свої права на спірне нерухоме майно, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про визнання за ним права власності на житловий будинок з господарськими спорудами, є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. На підставі ст.125 СК УРСР, ст.71 Закону України «Про нотаріат», ст.ст.524,\~548,\~549,\~553\~ЦК УРСР, ст.\~319,\~328,\~346,\~1216-1223,1233-1235,\~1268, 1270 ЦК України, та

Outcome: approved