Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, в якому вказав, що 29.05.2008 року між ВАТ "Державний експортно-імпортний банк України", правонаступником якого є позивач, та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір №52108С46, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі 1500000.00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 21,50 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення 15.05.2015 року, а відповідач зобов`язавcя повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки, та в порядку, встановлених кредитним договором. По виконанню зобов'язань за кредитним договором, поручителем виступила [PERSON], згідно договору №52111Р2 від 17.01.2011 р. Банк свої зобов`язання виконав та надав відповідачу [PERSON] кредитні кошти у вищевказаній сумі. Відповідач зобовязання не виконує належним чином, у зв`язку з чим, утворилась заборгованість. 21.07.2014 р. рішенням Бердичівського міськрайонного суду з відповідочів в солідарному порядку на користь позивача стягнуто заборгованість станом на 18.06.2014 р. включно в сумі 1070103,80 грн. Рішення суду не виконано. Станом на 12.08.2015 року заборгованість становить 1117024,82 грн. Позивач просить стягнути заборгованість в зазначеній сумі та судові витрати з відповідачів по справі. Представник позивача надав до суду заяву у якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив розглянути справу у його відсутності, не заперечив проти заочного розгляду справи. Відповідачі по справі у судове засідання не з"явилися, заяви про розгляд справи у їх відсутності не надали. До суду повернулися конверти з відміткою за закінченням терміну зберігання. Відповідно до вимог ст.74 ЦПК України сторони по справі у разі відсутності їх за місцем реєстрації вважаються такими, що повідомлені про день час і місце розгляду справи. Згідно вимог ч.1 ст.224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У відповідності до ст.197 ЦПК України в зв"язку з неявкою сторін в судове засідання розгляд справи технічними засобами не фіксувався. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог. Судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини. 29.05.2008 року між ВАТ "Державний експортно-імпортний банк України", правонаступником якого є позивач, та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір №52108С46, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі 1500000.00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 21,50 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення 15.05.2015 року, а відповідач зобов`язавcя повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки, та в порядку, встановлених кредитним договором. По виконанню зобов'язань за кредитним договором, поручителем виступила [PERSON], згідно договору №52111Р2 від 17.01.2011 р. Договір є кредитним договором, за яким позивач зобов`язується надати грошові кошти відповідачу у розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.1054 Цивільного Кодексу України та умов укладеного договору банк зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Статтями 509, 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Крім того, зобов`язання є правовідносини, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію, а кредитор має право вимагати від божника виконання його обов`язків. Відповідно до розяснень постанови пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30 березня 2012р. «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» договір поруки має додатковий (акцесорний) до основного зобов'язання кредитного договору характер і укладається саме для забезпечення виконання останнього, а поручитель згідно з ч.1 ст.554 ЦК відповідає перед кредитором, за загальним правилом, солідарно із позичальником, якщо договором поруки не встановлено його додаткову (субсидіарну) відповідальність. Договір поруки має додатковий (акцесорний) до основного зобов'язання кредитного договору характер і укладається саме для забезпечення виконання останнього, а поручитель згідно з ч.1 ст.554 ЦК відповідає перед кредитором, за загальним правилом, солідарно із позичальником, якщо договором поруки не встановлено його додаткову (субсидіарну) відповідальність. З урахуванням ст.553, 554 ЦК договір поруки укладається кредитором за зобов'язаннями, які забезпечуються порукою, і поручителем. Оскільки позичальник є не стороною договору поруки, а стороною у зобовязанні, забезпеченому порукою, чинне законодавство України не передбачає обовязку кредитора чи поручителя отримувати згоду позичальника на укладення договору поруки. При цьому обсяг зобовязання поручителя визначається як умовами договору поруки, так і умовами основного договору, яким визначено обсяг зобовязань боржника, забезпечення виконання яких здійснює поручитель. За договором поруки [PERSON] зобов'язалась солідарно відповідати за повне та своєчасне виконання божником своїх зобов'язань відповідно до кредитного договору щодо повернення наданого позичальнику кредиту, сплати процентів та інших платежів, передбачених кредитним договором, на умовах та в порядку, передбачених кредитним договором. 21.07.2014 р. рішенням Бердичівського міськрайонного суду з відповідачів в солідарному порядку на користь позивача стягнуто заборгованість станом на 18.06.2014 р. включно в сумі 1070103,80 грн. Рішення суду не виконано. Оскільки відповідач взяті на себе зобов`язання не виконав, станом на 12.08.2015 року утворилась заборгованість в сумі 1117024,82 грн., яка складається з: 183169,71 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 438385,06 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором, 34383,63 грн. 3% річних, 461086,42 грн. - інфляційні, що підтверджується розрахунками заборгованості. За таких обставин, позовні вимоги позивача є обґрунтованими, і підлягаючими задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст.214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання щодо розподілу судових витрат між сторонами. Відповідно до ст.79, 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. На підставі ст.88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню судові витрати позивача: судовий збір у розмірі 3654,00 грн. На підставі наведеного та

Outcome: approved