Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-05 00:00:00

В вересні 2018 року позивач звернувся до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області із позовом, в якому просить стягнути з відповідача на користь банку 74756,39 грн. заборгованості за договором №010/84612/3148/82 від 11.04.2006 року та судові витрати 1762,00 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 11.04.2006 року між Акціонерним поштово - пенсійним банком "Аваль", правонаступником якого за всіма юридичними правами та обовязками є Акціонерне товариство "Райффайзен Банк Аваль" та [PERSON] було укладено кредитний договір №010/84612/3148/82 від 11.04.2006 року. Відповідно до умов вищевказаного договору відповідачеві було надано кредит у сумі 5900 грн. на строк 24 місяці, а вона в свою чергу зобов'язується в порядку та на умовах, що визначені договором повертати кредит, виплачувати відсотки за користування кредитом у розмірі 24,1 % річних, сплачувати комісії та виконати всі інші зобовязання в порядки та строки, що передбачені договором. Протягом дії договору відбувалось декілька змін кредитного ліміту, що не суперечить нормам та приписам договору, а саме: 16.10.2006 року з 5900,00 грн. на 8200,00 грн.; 27.07.2012 року з 8200,00 грн. на 10600,00 грн.; 24.05.2013 року з 10600 грн. на 14800 грн.; 18.07.2014 року з 14800,00 грн. на 18500,00 грн. У зв'язку з цим, термін користування кредитною лінією за кредитним договором продовжився на наступні 24 місяці: з квітня 2008 року, з квітня 2010 року; квітня 2012 року; з 26.04.2012 року відбулася зміна відсоткової ставки з 24,1% на 36,00% та пролонгація кредитного договору; з квітня 2016 року та з квітня 2018 року. Відповідач зобов'язання за кредитним договором не виконує, у зв'язку з чим, станом на 06.06.2018 року виникла заборгованість у розмірі 74756,39 грн., з яких: заборгованість за дозволеним овердрафтом у розмірі 18500,00 грн.; заборгованість за недозволеним овердрафтом у розмірі 56256,39 грн. В зв'язку з чим, позивач був змушений звернутися до суду з даним позовом. Ухвалою судді від 25.09.2018 року по справі відкрито провадження та призначено до судового розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Представник АТ «Райффайзен Банк Аваль» надіслав на адресу суду заяву про розгляд справи без його участі, просив позовні вимоги задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідачу [PERSON], відповідно до вимог ЦПК України, за місцем реєстрації та місцем останнього відомого місця проживання, були направлені копії позовної заяви та додатків до неї, копія ухвали суду про відкриття провадження у справі. Надано строк для подачі заперечень проти розгляду справи в порядку спрощеного провадження, відзиву на позовну заяву за наданням суду доказів в обґрунтування свого відзиву. На адресу суду повернулося поштове повідомлення від [PERSON] з відміткою «за закінченням зберігання». Таким чином, відповідачу направлені документи відповідно до вимог ЦПК України, заперечень від відповідача не надійшло, відзив відповідач не подав. За вказаних обставин суд, враховуючи те, що відповідач не скористався своїм правом подати відзив на позовну заяву, а позивач не заперечував проти заочного розгляду справи, ухвалив відповідно ст. 280 ЦПК України, проводити заочний розгляд справи з ухваленням заочного рішення суду. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд повно, всебічно та об'єктивно дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, вважає що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу. Частиною 1 ст. 527 ЦК України передбачено, що боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. В свою чергу, згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. 11 квітня 2006 року між Акціонерним поштово - пенсійним Банком "Аваль" (правонаступником якого є Акціонерне товариство "Райффайзен Банк Аваль") та [PERSON], було укладено кредитний договір №010/84612/3148/82 від 11.04.2006 року. (а.с. 27-28). Відповідач підтвердив свою згоду на укладення правочину, про що свідчить підписана нею заява-анкета на відкриття карткового рахунку та випуск банківських платіжних карток (а.с.25-26). Відповідно до умов вищевказаного договору відповідачеві було надано кредит у сумі 5900,00 грн. на строк 24 місяці, а вона в свою чергу зобов'язується в порядку та на умовах, що визначені договором повертати кредит, виплачувати відсотки за користування кредитом у розмірі 24,1 % річних, сплачувати комісії та виконати всі інші зобовязання в порядки та строки, що передбачені договором. Протягом дії договору відбувалися зміни кредитного ліміту, що не суперечило нормам та приписам договору та правилам ведення поточних карткових рахунків фізичних осіб та користування платіжними картками АТ "Райффайзен Банк Аваль", а саме: - 16.10.2006 року з 5900,00 грн. на 8200,00 грн.;- 27.07.2012 року з 8200,00 грн. на 10600,00 грн.; - 24.05.2013 року з 10600 грн. на 14800 грн.; - 18.07.2014 року з 14800,00 грн. на 18500,00 грн. /а.с.29/ Також у зв'язку з цим, термін користування кредитною лінією за кредитним договором продовжився на наступні 24 місяці: з квітня 2008 року, з квітня 2010 року; квітня 2012 року; з 26.04.2012 року відбулася зміна відсоткової ставки з 24,1% на 36,00% та пролонгація кредитного договору; з квітня 2016 року та з квітня 2018 року./а.с.30-37/ Відповідач зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконує, у зв'язку з чим, станом на 06.06.2018 року виникла заборгованість у розмірі 74756,39 грн., з яких: заборгованість за дозволеним овердрафтом у розмірі 18500,00 грн.; заборгованість за недозволеним овердрафтом у розмірі 56256,39 грн. (а.с.10-14) Також, з матеріалів справи вбачається, що позивач 18.05.2018 року надсилав відповідачу вимогу про дострокове виконання грошових зобов'язань за кредитним договором, але вона була проігнорована останньою.(а.с.47-48). За змістом ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ч.1 ст.631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і обов'язки відповідно до договору. Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України). Таким чином, враховуючи, що відповідачем зобов'язання за кредитним договором не виконані, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню у повному обсязі та з відповідача на користь позивача необхідно стягнути заборгованість, завдану порушенням зобов'язань у загальному розмірі 74756,39 грн. При цьому суд погоджується з розрахунком заборгованості, зробленим позивачем (а.с 10-14) та вважає, що він відповідає вимогам закону та умовам кредитного договору. Згідно ст.ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача також необхідно стягнути сплачений останнім при подачі позовної заяви судовий збір у розмірі 1762,00грн. (а.с.2) На підставі викладеного,

Outcome: approved