Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом та просить постановити рішення, яким стягнути на його користь з відповідача суму заборгованості у розмірі 10 578.38 гривен, у тому числі: заборгованість за кредитом - 6147.14 гривен, заборгованість по процентам за користування кредитом - 658.07 гривен, штраф за п.2.2. Генеральної угоди - 2793.25 гривен, штраф (фіксована частина) - 500.00 гривен, штраф (процентна складова) - 479.92 гривен та суму судових витрат у розмірі 243.60 грн. судового збору. Свої вимоги мотивує тим, що відповідно до умов Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт від 05.11.2012 року, укладеного між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON], останній отримав кредит у розмірі 7683.96 гривен у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 10 % на рік на суму залишку заборгованості по кредиту, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. У порушення вимог кредитного договору, що стосується своєчасного погашення заборгованості по кредиту та відсотків нарахованих за користування кредитом відповідач належним чином не виконав, в зв'язку з чим у нього, тобто відповідача [PERSON] перед позивачем, тобто ПАТ КБ «Приватбанк» станом на 09.02.2014 року виникла заборгованість по кредитному договору у розмірі 10 578.38 гривен. Оскільки по теперішній час відповідач грошові кошти не повернув, позивач змушений звернутись до суду за захистом своїх прав та законних інтересів. Представник позивача в судове засідання не з'явився, повідомлений належним чином, про що в справі є відповідні докази (а.с.42-43). Подав заяву про підтримання позовних вимог, задоволення їх у повному обсязі та розгляд справи у його відсутність (а.с.45). Відповідач позовні вимоги визнав. Суду пояснив, що він мав декілька кредитних договорів та не мав можливості одночасно сплачувати заборгованість за кожним із цих договорів. На даний час ним погашено повністю заборгованість за одним із договорів, а тому в подальшому він має намір протягом п'яти місяців сплатити заборгованість і за цим кредитним договором. Розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог за наступних підстав. Вирішуючи заявлені позовні вимоги, суд виходить з того, що між сторонами виникли договірні відносини з приводу кредиту, які регулюються параграфами 1, 2 глави 71 Цивільного кодексу України. В судовому засіданні встановлено, що з метою створення сприятливих умов для виконання зобов'язань за кредитним договором № SAMDN44000009409125 від 09.10.2006 року, між ПАТ КБ "ПриватБанк" та [PERSON] 5 листопада 2012 року була укладена Генеральна угода про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов і правил надання продукту кредитних карт (а.с.6, 7-30). Пунктами 1.1.2., 1.1.3. Генеральної угоди від 05.11.2012 року визначено, що заборгованість за договором № SAMDN44000009409125 від 9 жовтня 2006 року з дати підписання Генеральної угоди становить 8 238 грн. 96 коп. та дата остаточного погашення заборгованості за договором № SAMDN44000009409125 від 9 жовтня 2006 року - 30 листопада 2013 року (а.с.6). Також пунктами 2.1., 2.3., 2.10. Генеральної угоди від 05.11.2012 року передбачено, що банк надає [PERSON] строковий кредит в розмірі 7683.96 гривен на строк 12 місяців на період з 05.11.2012 року по 3.11.2013 року шляхом встановлення кредитної лінії на платіжну картку на споживчі цілі на суму 7683.96 гривен в обмін на зобов'язання позичальника по поверненню кредиту, сплаті відсотків в розмірі 0,833 % в місяць на суму залишку заборгованості за кредитом. З метою надання послуг, банк видає позичальнику платіжку карту згідно п.2.1 Генеральної угоди. Позичальник доручає банку без додаткового погодження, перерахувати кредитні кошти в розмірі 555.00 гривен на будь-який відкритий в банку рахунок (а.с.6). Умови Генеральної угоди від 5 листопада 2012 року були виконані ПАТ КБ "ПриватБанк". Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно п. 2.1. Генеральної угоди від 05.11.2012 року, погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: починаючи з " 1" по " 25" число кожного місяця позичальник надає банку грошові кошти (щомісячний платіж) в розмірі 676.02 гривен для погашення заборгованості за кредитом, яка включає в себе заборгованість за кредитом, проценти, а також інші витрати відповідно до Умов і правил надання банківських послуг. Дата останнього погашення заборгованості має бути здійснена не пізніше 30.11.2013 року (а.с.6). Однак, свої зобов'язання за Генеральною угодою щодо внесення обов'язкового щомісячного мінімального платежу в розмірі 676.02 гривен [PERSON] не виконав, у зв'язку з чим станом на 09.02.2014 року за ним утворилася заборгованість за кредитом в розмірі 6147.14 гривен та заборгованість по процентам за користування кредитом 658.07 гривен (а.с.4). У Генеральній угоді про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов і правил надання продукту кредитних карт від 05.11.2012 року зазначено, що [PERSON] ознайомлений та згоден з Умовами і правилами надання продукту кредитних карт, про що свідчить підпис відповідача у Генеральній угоді (абз.2 п.2.11). Згідно п.2.2. Генеральної угоди, при порушенні позичальником строків погашення заборгованості, зазначених у цій угоді, Умовах та правилах, більш ніж на 31-й день за зобов'язаннями, строк яких не настав, строком повернення кредиту вважається 32-й день з моменту виникнення порушення. Заборгованість за кредитом, починаючи з 32-го дня порушення, вважається простроченою та позичальник сплачує Банку штраф в сумі 2793.25 гривен (а.с.6). Відповідачу [PERSON] відповідно до п. 1.1.5.32 Умов і правил надання банківських послуг, затверджених наказом голови правління ПАТ КБ "ПриватБанк" від 6 березня 2010 року № СП-2010-256, нарахований штраф в розмірі 500 грн. (фіксована ставка) та 479.92 гривен (процентна складова 5 % від суми заборгованості за кредитним лімітом, з урахуванням нарахованих та прострочених процентів і комісій) (а.с.17). Загальна сума заборгованості відповідача за Генеральною угодою від 05.11.2012 року станом на 9 лютого 2014 року становить 10 578.38 гривен, у тому числі: - заборгованість за кредитом 6 147.14 гривен, - заборгованість по процентам за користування кредитом 658.07 гривен, - штраф за п.2.2. Генеральної угоди 2 793.25 гривен, - штраф (фіксована частина) 500.00 гривен, - штраф (процентна складова) 479.92 гривен та суму судових витрат у розмірі 243.60 грн. Частиною 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за Генеральною угодою про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов і правил надання продукту кредитних карт від 5 листопада 2012 року, яка утворилася станом на 9 лютого 2014 року, в розмірі 10 578.38 гривен. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається. Стороною позивача наданий розрахунок заборгованості по кредитному договору. Відповідач не заперечував факту наявності заборгованості за даним кредитним договором у розмірі 10 578.38 гривен. Вимогам ст. 10 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Вимогами ст. 536 ЦПК України передбачено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, розмір яких встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Стаття 1049 ЦК України закріплює обов'язок позичальника повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановленні договором. Відповідно до вимог ст. 1050 ч. 2 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів за договором позики. За викладених обставин суд доходить висновку, що вимоги позивача про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягають задоволенню, оскільки вони ґрунтуються на підставах, визначених діючим законодавством. Посилання відповідача [PERSON] на те, що у нього було декілька кредитних договорів, а тому він не мав змоги одночасно їх погашати, суд до уваги не приймає, оскільки стаття 625 ЦК України визначає загальні правила відповідальності за порушення грошового зобов'язання. Грошовим зобов'язанням вважається зобов'язання, змістом якого є сплата боржником грошей. Правила даної статті розповсюджуються на будь-які грошові зобов'язання. Частина 1 статті встановлює виключення із загального правила про припинення зобов'язання у зв'язку із неможливістю його виконання (ст. 607 ЦК). Оскільки грошові кошти є родовими речами, неможливість виконання такого зобов'язання (наприклад, внаслідок відсутності у боржника грошей), не звільняє його від відповідальності. Тобто в будь-якому випадку боржник зобов'язаний відшкодувати кредиторові завдані збитки, сплатити неустойку та нести інші наслідки, передбачені зазначеною статтею. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені позивачем судові витрати - 243.60 гривен судового збору.

Outcome: approved