Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-18 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом до Сатанівської селищної ради Городоцького району Хмельницької області, про визнання права власності на спадкове майно, що залишилось після смерті батьків: [PERSON] , який помер [INFO] та [PERSON] , яка померла [INFO] . До складу спадкового майна входить будинковолодіння, що знаходиться по [ADDRESS] . Позивачка зазначила, що вона є спадкоємицею після смерті батьків за законом і відповідним чином прийняла спадщину. Позивач звернулася до нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок із надвірними будівлями. Однак їй було відмовлено у вчинені будь-яких нотаріальних дій, оскільки відсутні документи що підтверджують право власності на будинковолодіння за спадкодавцями. В судове засідання позивачка не з`явилася, проте її представник подав до суду заяву про слухання справи за їх відсутності та просить позов задовольнити, визнати за [PERSON] право власності на домоволодіння, що знаходиться по [ADDRESS] та складається з : 1) камінного житлового будинку "А" загальною площею 96.2 м.кв., житловою площею 67.0 м.кв.; 2) глиновалькованої, облицьованої піноблоками літньої кухні "Б" площею 61.1 м.кв.; 3) камінної жомової ями "В" площею 8.8 м.кв.; 4) цегляного хліва "Г" площею 13.0 м.кв.; 5) цегляного туалету "Д" площею 1.3 м.кв.; 6) камінного хліва "Е" площею 78.6 м.кв.; 7) цегляного гаража "Є" площею 33.1 м.кв.; 8)цегляно-шлакоблочної літньої кухні "Ж" площею 52.0 м.кв.; 9)металевої огорожі "N". Представник відповідача в судове засідання не з"явився, однак до суду надійшла заява про те, що останній - позов визнає в повному обсязі і просить справу розглянути за його відсутності. Ч. 3 ст. 211 ЦПК України передбачено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Враховуючи дану норму закону, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін (їх представників). Суд, оголосивши заяви представників сторін, перевіривши матеріали справи в межах наданих суду доказів, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. В ч.3 ст.200 ЦПК України визначено, що: За результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. При вирішені даного спору, суд приходить до висновку, що до застосування підлягають норми законодавства, що діяло на момент відкриття та прийняття спадщини спадкоємцем, а саме Цивільний Кодекс України 1963 р., ЗУ "Про власність" 1991 р. В судовому засіданні було встановлено, що позивач належним чином прийняла спадщину після померлих батьків: батька [PERSON] та матері [PERSON] , оскільки фактично вступила в управління спадковим майном (відповідно до вимог ч.1 ст. 549 ЦК України 1963 р.), про що свідчать довідки виконавчого комітету Сатанівської селищної ради Городоцького району Хмельницької області №142 та №145 від 12.02.2020 року, а також копія спадкової справи №325/2004 від 17.05.2004 року, витребувана судом із Хмельницького обласного державного нотаріального архіву. Відсутність інших спадкоємців, які б претендували на дане спадкове майно, також підтверджується даною копією спадкової справи (а.с. 10, 12, 66-81). Після смерті [PERSON] спадкова справа не заводилась, про що свідчить інформаційна довідка зі Спадкового реєстру (а.с.64-65). Факт належності спадкового домоволодіння спадкодавцям підтверджується випискою з погосподарських книг, виданою виконавчим комітетом Сатанівської селищної ради Городоцького району Хмельницької області від 12.02.2020 р. №141, з якої вбачається що головою господарства значився померлий [PERSON] , а після його смерті [PERSON] (а.с.13-14). Однак, згідно ч.1 ст.22 КпШС України (що діяв на момент будівництва будинку), майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Як вбачається з матеріалів справи, подружжя набуло дане будинковолодіння у період їх спільного проживання, про що свідчить свідоцтво про укладення шлюбу від 17.02.1952 р. та довідка Сатанівської селищної ради Городоцького району Хмельницької області від 12.02.2020 р. №140, з якої вбачається, що будинок побудовано у період шлюбу, а саме в 1972 році (а.с.16,23). В підтвердження складу будинковолодіння до матеріалів справи долучено довідку КП "Городоцьке БТІ" від 23.09.2020 р. №488 (а.с.24). Позивачка у встановленому порядку не може оформити право власності на дане домоволодіння, оскільки за життя спадкодавців не було виготовлено правовстановлюючих документів на нього. Підтвердженням цього є постанова про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 25.09.2020 р., що міститься в матеріалах справи (а.с.8). Та обставина, що спадковий житловий будинок збудований із дотриманням будівельних та протипожежних норм і правил, знаходиться у задовільному стані та придатний для проживання - підтверджується звітом технічного стану житлового будинку та господарських будівель і споруд від 25.06.2020 р. (а.с.30-42). В підтвердження вартості спадкового майна до матеріалів справи долучено звіт №78 від 28.09.2020 року про оцінку будинковолодіння по [ADDRESS] , у відповідності до якого його вартість складає 129870 грн. (а.с.43-51). Згідно ч.2 ст.12 ЗУ "Про власність": Громадянин набуває права власності на доходи від участі в суспільному виробництві, індивідуальної праці, підприємницької діяльності, вкладення коштів у кредитні установи, акціонерні товариства, а також на майно, одержане внаслідок успадкування або укладення інших угод, не заборонених законом. Суд приходить до висновку, що оскільки спадкування охоплює перехід всіх прав та обов`язків (за винятком визначених законом, які не можуть входити до складу спадщини) то спадкуванню підлягають і права та обов`язки щодо об`єктів нерухомого майна, які знаходились у володінні спадкодавця хоча і не були оформленні у встановленому законом порядку. А отже такі права та обов`язки можуть успадковуватись, оскільки вони не припиняються зі смертю спадкодавця, а будуть існувати доти, доки буде існувати об`єкт нерухомості та до юридичного оформлення прав власності на нього спадкоємцем. Крім того, суд бере до уваги і позицію представника відповідача, який згідно поданої заяви позовні вимоги визнав у повному обсязі, що згідно положень ч.4 ст.206 ЦК України є підставою для ухвалення рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що таке визнання позову не суперечить закону та не порушує права третіх осіб. Враховуючи вищевикладені обставини, суд вважає за можливе позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Крім того, оскільки визнання позову відповідачем мало місце до початку розгляду справи судом по суті, то у порядку, визначеному ч.1 ст.142 ЦПК України, суд приходить до висновку про можливість повернення позивачу з державного бюджету 50 % судового збору, сплаченого при поданні позову.

Outcome: approved