Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-21 00:00:00

25 лютого 2016 року позивач [PERSON] звернувся до суду позовом, збільшивши позовні вимоги ( а.с. 4-8 Том 1, а.с. 179-182 Том 1, а.с. 106 Том 2), просив стягнути з [PERSON] шкоду, завдану внаслідок вчинення ДТП, а саме: 41752,48 грн за пошкоджений причіп; 5000 грн за пошкоджені пластмасові бочки; 20900 грн за живу рибу, 500 грн - франшизи, 1450 грн за проведення оцінки майна; 95701 грн - упущеної вигоди (неотриманого доходу); три проценти річних від простроченої суми в розмірі 682,45 грн; три проценти річних від простроченої суми згідно позовної заяви від 25.02.2016 в розмірі 2162,4 грн; три проценти річних від простроченої суми в розмірі 2870,03 грн, згідно позовної заяви від 20.08.2016; 25 000 у відшкодування моральної шкоди; 1992 грн - державного мита. На обґрунтування позовних вимог [PERSON] вказав, що 21.11.2015 близько 23-00 год. відповідач, керуючи автомобілем марки „ВАЗ 21114", н.з. [NUMBER] , на автодорозі Житомир - Могилів-Подільський (36 км+800 м), рухаючись зі сторони с. Половецьке в напрямку смт Гришківці по другорядній дорозі смт Гришківці - с. Скаківка, на перехресті не надав переваги в русі і допустив зіткнення з автомобілем "Mercedes-Benz Sprinter", н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , до якого був причеплений належний йому бортовий двохосний причіп „ПГ 02-И", н.з. [NUMBER] , на якому знаходились дві пластмасові бочки (євробаки) ємкістю 1 тонна кожна, в яких знаходилось приблизно 540 кг належної йому живої риби (товстолоб 170 кг та короп 370 кг). У результаті ДТП відбувся різкий удар в ліву частину причіпа, від якого автомобіль „Mercedes-Benz Sprinter" перекинуло на правий бік, розвернувши в іншу сторону, а причіп відірвало, перевернуло та відкинуло від автомобіля „Mercedes-Benz Sprinter", пошкодивши при цьому бочки та розкидавши рибу по проїжджій частині дороги та обочині. Факт ДТП було зафіксовано слідчим та працівниками ДАІ. 22.11.2015 слідчим внесено відомості до ЄРДР за № 12015060050001815 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України. 03.12.2015 року Бердичівським ВП ГУНП України в Житомирській області винесено постанову про закриття кримінального провадження за відсутністю складу кримінального правопорушення та виділено матеріали для притягнення відповідача до адміністративної відповідальності. Постановою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 19 січня 2016 року Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності відповідача за ст.124 КУпАП закрито у зв`язку із закінченням строків передбачених ст. 38 КУпАП. При зіткненні належний йому причіп отримав технічні пошкодження, ремонту та відновленню не підлягає. 12.02.2016 було проведено оцінку вартості матеріального збитку, заподіяного відповідачем, яка становить 25718 грн. без врахування втрати товарної вартості. За виконання звіту ним сплачено 450 грн. ПАТ СК „Провідна" йому частково відшкодувала шкоду , заподіяну відповідачем в результаті пошкодження причепа - 3500 грн. Згідно довідки виданої СП „Заготівельна контора" від 16.02.2016 станом на 21.11.2015 середньо-ринкова ціна коропа 45 грн. за 1 кг (всього 16650 грн) та середньо-ринкова ціна товстолоба 25 грн. за 1 кг (всього 4250 грн), а всього 20900 грн. розмір шкоди, заподіяної відповідачем за живу рибу. Вартість пошкоджених ємностей 3000 грн. Внаслідок ДТП йому заподіяно моральну шкоду, яка полягає у душевних стражданнях, неможливість тривалий час займатись підприємницькою діяльністю - прісноводним рибальством та роздрібною торгівлею з лотків - вирощеною живою рибою, що для сім`ї є єдиним джерелом існування, втраті бізнес-партнерів, яким він мав постачати живу рибу. Він змушений був їздити неодноразово в м. Житомир та Бердичів для вирішення питань, пов`язаних з ДТП. Суму моральних збитків оцінює в 25 000 грн. Обґрунтовуючи збільшені позовні вимоги ( а.с. 179-181 Том 2), про стягнення упущеної вигоди (неотриманого доходу) в розмірі 95701 грн, позивач вказав, що він являється приватним підприємцем та в с. Чернятин Калинівського району орендує ставки, на яких з березня до жовтня щорічно вирощує рибу, яку в період з жовтня до грудня продає по роздрібних цінах на ринках Вінницької області та за межами. Внаслідок ДТП, що сталася 21.11.2015 з вини відповідача його майно - причіп та дві бочки були пошкоджені. У його ставку станом на 21.11.2015 ще залишилася риба, яку він по оптових цінах відчужив покупцям на суму 224 424 грн, тоді як відповідно до розрахунку, за роздрібними цінами вартість цієї риби складає 320 125 грн. Отже сума неотриманого доходу складає 95 701 грн. Обґрунтовуючи збільшені позовні вимоги ( а.с. 104-106, Том 2) вказав, що відповідно до оновленого звіту суб`єкта оціночної діяльності - фізичної особи-підприємця [PERSON] від 18.02.2019 вартість причепа становить 41 429 грн, вартість відновлювального ремонту 72 131 грн з ПДВ. З врахуванням зносу 55687,37 грн з ПДВ ( 44739, 48 грн без ПДВ. Різниця вартості становить ( 44 739,48 грн - 25 718,00 грн) 19022, 48 грн. Відповідно до довідки СП «Заготівельна контора» Калинівської райспоживспілки № 6 від 06.02.2019 вартість двох бочок пластмасових, ємністю 1 м.куб складає 5 000 грн. Різниця вартості від первісних позовних вимог, яка підлягає стягненню складає 2 000 грн. Відповідно до страхового акта від 06.02.2016 № 2300093261 страховою компанією йому відшкодовано заподіяну відповідачем шкоду внаслідок пошкодження причіпа, що складає 3500 грн за мінусом 500 грн франшизи. Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України на суму шкоди, заподіяної внаслідок ДТП, заявленої у первісній позовній заяві та двох заявах зі збільшеними позивними вимогами, позивач просить стягнути 3% річних від відповідних сум, що складає - 684,22 грн, 2162,4 грн та 2870, 03 грн. Ухвалою від 11.07.2016 у вказаній справі відкрито провадження (а.с.56, Том 1). 06 квітня 2016 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] у якому стягнути із відповідача 162 435 грн у відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок ДТП та 5000 грн у відшкодування моральної шкоди (Том 1, а.с.70-74). На обґрунтування позовних вимог [PERSON] вказав, що 21.11.2015, близько 23-00 год. відповідач, керуючи автомобілем марки „ВАЗ 21114", н.з. [NUMBER] , на автодорозі Житомир - Могилів-Подільський (36 км+800 м), рухаючись зі сторони с. Половецьке в напрямку смт Гришківці по другорядній дорозі смт Гришківці - с. Скаківка, на перехресті не надав переваги в русі та допустив зіткнення з автомобілем „Mercedes-Benz Sprinter", н.з. [NUMBER] під його керуванням, до якого був причеплений належний [PERSON] бортовий двохосний причіп „ПГ 02-И", н.з. [NUMBER] , на якому знаходились дві пластмасові бочки (євробаки) ємкістю 1 тонна кожна, в яких знаходилось приблизно 540 кг живої риби (товстолоб 170 кг та короп 370 кг). У результаті ДТП автомобіль „Mercedes-Benz Sprinter " отримав механічні пошкодження. Факт ДТП було зафіксовано слідчим та працівниками ДАІ. 22.11.2015 слідчим внесено відомості до ЄРДР за № 12015060050001815 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України. 03.12.2015 року Бердичівським ВП ГУНП України в Житомирській області винесено постанову про закриття кримінального провадження за відсутністю складу кримінального правопорушення та виділено матеріали для притягнення відповідача до адміністративної відповідальності. Постановою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 19 січня 2016 року провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності відповідача за ст.124 КУпАП закрито у зв`язку із закінченням строків, передбачених ст. 38 КУпАП. Відповідно до звіту ФОП [PERSON] вартість матеріального збитку, заподіяного йому як власнику автомобіля «Mersedes-Benz 312-D» складає 194 435 грн. 29.01.2016 ПАТ СК "Провідна" виплатила йому кошти за полісом страхування в сумі 32000 грн, однак коштів на ремонт та відновлення автомобіля недостатньо. Загальну сума заподіяних збитків становить 162 435 грн. Крім того, він сплатив за послуги евакуатора 2000 грн. Також внаслідок ДТП йому завдано моральної шкоди, яка полягає у душевних стражданнях, яких він зазнав внаслідок ДТП, оскільки автомобіль був єдиним джерелом для існування. Саме ДТП, спілкування з працівниками ДАІ, відповідачем, близькими з приводу скорішого відновлення автомобіля постійно призводить до нервових зривів. Суму моральних збитків оцінює 5000 грн. Ухвалою від 24.05.2016 у вказаній справі відкрито провадження (а.с.123, том 1). Ухвалою від 02.08.2016 року об`єднано в одне провадження справу № 274/1550/16-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення ДТП зі справою №274/2309/16-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] про відшкодування шкоди. 26.12.2016 у зв`язку закінченням терміну повноважень судді Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області Зайцева А.В. справу було передано для повторного автоматизованого розподілу, внаслідок якого справу було розподілено на суддю Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області Корбута В.В. (а.с.217). Ухвалою від 20.02.2017 року було зупинено провадження у справі на час проведення авто-товарознавчої експертизи (том 1, а.с.225). 20.03.17 у зв`язку закінченням терміну повноважень судді Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області Корбута В.В. справу було передано для повторного автоматизованого розподілу між суддями, згідно якого вказану справу призначено головуючому судді Замезі О.В.(том 1, а.с.233). Ухвалою від 25.04.17 відновлено провадження у справі у зв`язку з поверненням ухвали без виконання з відсутністю в ЖВ КНДІСЕ спеціалістів у зазначеній галузі (том 1, а.с.240). Ухвалою суду від 27.11.2017 виконання ухвали Бердичівського міськрайонного суду від 20.02.2017 про призначення судової авто-товарознавчої експертизи доручено Київському НДЕКЦ МВС України (том 1, а.с.262, 263). Ухвалою суду від 12.03.2018 провадження у справі поновлено у зв`язку з поверненням матеріалів цивільної справи та ухвали без виконання у зв`язку з відсутністю оплати за проведення експертизи, розгляд справи продовжено за правилами загального позовного провадження (том 2, а.с.6,7). Ухвалою від 25.04.18 призначено судову авто-товарознавчу експертизу, проведення якої доручено експертам Житомирського НДЕКЦ МВС України ( том 2, а.с.18,19 ). Ухвалою від 23.08.2019 поновлено провадження у справі у зв`язку з надходженням висновку експерта № 136 від 06.08.2019 (а.с.155-189, том 2). Ухвалою від 23.03.2020 у зв`язку із виходом у відставку судді Замеги О.В., внаслідок повторного автоматичного розподілу справи, цивільну справу прийнято до свого провадження суддею Хуторною І.Ю. (а.с.5, 6, том 3). Відповідач відзиву на позовні заяви не надав. 03.08.2020 ухвалою закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду. Ухвалою суду від 29.10.2020, занесеною до протоколу судового засідання поновлено процесуальний строк та до участі в справ в якості третьої особи без самостійних вимог залучено страхову компанію ПрАТ «СК «Провідна». У судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON] підтримали позовні вимоги з підстав наведених у позовній заяві. Позивач доповнив, що відповідач добровільно відшкодував 6000 гривень вартості риби. Страхова компанія відшкодувала 3500 гривень, на що він погодився, оскільки йому твердили, що може і не отримати цієї суми. Причеп не відремонтовано, оскільки не підлягає ремонту. Позивач [PERSON] підтримав позов в повному обсязі. Пояснив, що він погодився на отримання від страхової компанії 32000 грн, оскільки його переконували, що може не отримати взагалі відшкодування. Його автомобіль не відремонтований, оскільки ремонту не підлягає. На цей автомобіль він заробляв кошти, будучи тривалий час за кордоном. Він ледь не розлучився із дружиною через пошкодження його автомобіля. Представник відповідача [PERSON] проти задоволення позову заперечив, оскільки доказами не доведено винуватості [PERSON] у даному ДТП. Крім того, цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована та страхова компанія виплатила страхові відшкодування позивачам. Розмір заподіяного збитку встановлений висновком експерта, який має бути взятий за основу. Упущену вигоду позивач не довів. Вартість бочок складає 3000 гривень, тоді як розмір упущеної вигоди значно перевищує ціну бочок та причепу. Вартість звіту не є судовими витратами, а тому не може бути відшкодовано. [PERSON] сплатив [PERSON] 6000 гривень вартості риби. З`ясувавши обставини справи, оцінивши усі зібрані по справі докази на предмет їх належності, допустимості, достовірності, суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги частково. Так, суд стягує із відповідача на користь позивачів: -[PERSON] - 500 гривень франшизи, 3000 грн - вартості пошкоджених пластикових бочок та 5000 гривень у відшкодування моральної шкоди. -[PERSON] - 500 грн франшизи, 2000 грн - вартість послуг евакуатора, 9129, 43 грн - вартість матеріального збитку, завданого внаслідок пошкодження автомобіля «Mersedes-Benz 312-D» та 5000 грн у відшкодування моральної шкоди. У решті позову, суд відмовляє із таких підстав. За загальними правилами доказування, визначеними статтями 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Метою доказування є з`ясування дійсних обставин справи. Обов`язок доказування покладається на сторін, суд не може збирати докази за власною ініціативою. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (стаття 78 ЦПК України). Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частина шоста статті 81 ЦПК України). За положеннями статей 77, 79-81 ЦПК України обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод принципу справедливості розгляду справи судом прав людини і основоположних свобод принципу справедливості розгляду справи судом. Відповідно до статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до ч. 2 ст. 83 ЦПК України позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви. Порядок витребування доказів визначений у статті 84 ЦПК України. Відповідно до частин 1, 3 та 10 цієї статті, учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставою виникання цивільних прав та обов`язків є завдання матеріальної та моральної шкоди іншій особі. Відповідно до ч. 3 ст. 386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. Згідно з ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в Згідно з частиною другою статті 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до частини першої статті 1188 Цивільного кодексу України шкода завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: - шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; - за наявності вини лише особи, якій завдано шкоду, вона їй не відшкодовується; - за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. З досліджених доказів судом встановлено такі факти. 22.11.2015 СВ Бердичівського ВП ГУНП внесено відомості до ЄРДР за № 12015060050001815 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України за фактом вчинення ДТП за участю [PERSON] , внаслідок якої [PERSON] та [PERSON] отримали тілесні ушкодження. 03.12.2015 року Бердичівським ВП ГУНП України в Житомирській області винесено постанову про закриття кримінального провадження № 12015060050001815 за відсутністю складу кримінального правопорушення, оскільки тілесних ушкоджень нікому із учасників ДТП не було заподіяно та виділено матеріали для притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності. Відповідно до вказаної постанови 21.11.2015, близько 23-00 год на автодорозі Житомир-Мгилів-Подільський 36 км. + 800 м. водій автомобіля ВАЗ 21114, р.н. [NUMBER] , [PERSON] , рухаючись зі сторони с. Половецьке, в напрямку смт Гришківці, по другорядній автодорозі смт Гришківці - с. Скаківка, не надав превагу в русі автомобілю «Mersedes Benz Sprinter 313», д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] , який буксирував причіп р.н. [NUMBER] , що призвело до ДТП, внаслідок чого водії [PERSON] та [PERSON] отримали тілесні ушкодження (Том 1 а.с.9, 10). Відповідно до протоколу огляду місця ДТП від 21.11.2015, схеми до протоколу огляду місця ДТП, фототаблиць до протоколу, наявних у матеріалах кримінального провадження № 12015060050001815 вбачається, що 21.11.2015 сталася ДТП за участі автомобілів ВАЗ 21114, р.н. [NUMBER] та «Mersedes Benz Sprinter 313», д.н.з. [NUMBER] , який буксирував причіп р.н. [NUMBER] . Внаслідок зіткнення автомобіль «Mersedes Benz Sprinter 313», д.н.з. [NUMBER] та причіп р.н. [NUMBER] перекинуло. Автомобілі та причіп зазнали механічних пошкоджень. Також на фототаблиці зафіксовано на місці ДТП дві пластикові ємності ( бочки) білого кольору, які були пошкоджені. Свідок [PERSON] , відповідно до протоколу допиту від 23.11.2015 пояснив, що 21.11.2015, близько 22-30 год., керуючи автомобілем ВАЗ 21114, р.н. [NUMBER] , який перебуває у його власності, переїжджаючи перехрестя автодороги смт Гришківці- Скаківка з автодорогою Житомир-Могилів-Подільський він зупинився та, не бачучи ніякого транспортного засобу, розпочав рух. Коли рушив сталося зіткнення передньою правою частиною його автомобіля із причепом, який був приєднаний до автомобіля «Mersedes Benz». Автомобілі отримали механічні пошкодження. Свідок [PERSON] відповідно до протоколу допиту від 23.11.2015 пояснила, що вона 21.11.2015, близько 22-20 год вона із братом [PERSON] їхала на автомобілі ВАЗ 21114, р.н. [NUMBER] , належному брату відповідно до генеральної довіреності. Вона перебувала на передньому пасажирському сидінні. Переїжджаючи перехрестя автодороги смт Гришківці- Скаківка з автодорогою Житомир-Могилів-Подільський брат зупинився та дивився чи немає будь-якого транспортного засобу. Переконавшись, що рух безпечний, брат почав переїжджати перехрестя. Коли брат рушив, сталося зіткнення передньою правою частиною його автомобіля із причіпом, який був приєднаний до автомобіля «Mersedes Benz». Автомобілі отримали механічні пошкодження. Свідок [PERSON] , відповідно до проколу допиту від 23.11.2015 пояснив, що 21.11.2015, близько 23-00 год він та [PERSON] на автомобілі [PERSON] рухалися по автодорозі Житомир-Могилів-Подільський. Коди проїжджали перехрестя із автодорогою смт Гришківці- Скаківка відбувся різкий удар в ліву частину причепа, в результаті чого автомобіль та причеп відразу перекинуло на правий бік, розвернувши в іншу сторону. Вийшовши з автомобіля, вони побачили автомобіль ВАЗ 21114, р.н. [NUMBER] із механічними пошкодженнями. Відповідно до протоколу допиту свідка [PERSON] від 23.11.2015 - 21.11.2015, близько 23-00 год він та [PERSON] на його автомобілі рухалися по автодорозі Житомир-Могилів-Подільський. Коди проїжджали перехрестя із автодорогою смт Гришківці- Скаківка відбувся різкий удар в ліву частину причепа, в результаті чого автомобіль та причіп відразу перекинуло на правий бік, розвернувши в іншу сторону. Вийшовши з автомобіля, вони побачили автомобіль ВАЗ 21114, р.н. [NUMBER] із механічними пошкодженнями. Відповідно до постанови Бердичівського міськрайонного суду від 19.01.2016 (справа № 274/231/16-п) [PERSON] 21.11.2015, близько 23-00 год. о 23.00 год. на автомобільній дорозі Житомир - М.Подільський 36 км. + 800 м., керуючи автомобілем ВАЗ 21114 д.н.з. [NUMBER] , рухаючись зі сторони с. Половецьке в напрямку смт Гришківці по другорядній дорозі не надав перевагу в русі автомобілю "Mersedes Benz Sprinter 313" д.н.з. [NUMBER] , який рухався по головній дорозі, в результаті чого обидва автомобілі отримали механічні пошкодження, чим порушив п.16.11 Правил дорожнього руху. Дії [PERSON] кваліфіковані за ст.124 КУпАП. Зазначеною постановою закрито провадження у справі про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП у зв`язку із закінченням строків передбачених ст.38 КУпАП (том 1, а.с.11). Власником бортового двохосного причепа „ПГ 02-И", д.н.з. [NUMBER] є [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу (Том 1, а.с.12). Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу автомобіль "Mersedes Benz " д.н.з. [NUMBER] належить на праві власності [PERSON] ( а.с. 77, Том 1). За положеннями статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, серед інших підстав: за відсутності події і складу адміністративного правопорушення; закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу; Із правового аналізу статті 247 КУпАП вбачається, що її застосування можливе лише у випадку наявності вини особи у вчиненні правопорушення, адже у разі відсутності вини особи в скоєнні дорожньо-транспортної пригоди провадження у справі підлягає припиненню на підставі пункту 1 частини першої статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення - через відсутність події і складу адміністративного правопорушення. Отже, така обставина як закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених статтею 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення, не є реабілітуючою, тобто не є обставиною, яка спростовує факт наявності вини особи в скоєнні ДТП. Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 07.02.2018 у справі № 910/18319/16. Не притягнення водія до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху не може бути підставою для звільнення володільця джерела підвищеної небезпеки від цивільно-правової відповідальності за завдану шкоду, оскільки вину особи в ДТП може бути підтверджено чи спростовано іншими належними доказами. Наявними у справі доказами доводиться, що водій автомобіля ВАЗ 21114, р.н. [NUMBER] , [PERSON] , виїжджаючи із другорядної дороги на головну, порушивши при цьому п.16.11 Правил дорожнього руху, не надав переваги в русі автомобілю "Mersedes Benz Sprinter 313" д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , який буксирував причеп р.н. [NUMBER] та рухався по головній дорозі, в результаті чого сталося зіткнення правої сторони автомобіля ВАЗ 21114 із лівою стороною причепа та це призвело до перекидання автомобіля "Mersedes Benz Sprinter 313" д.н.з. [NUMBER] та причепа, на якому знаходилися дві бочки. [PERSON] не оскаржено постанови про закриття за спливом строку притягнення до відповідальності, відносно нього справи за ст. 124 КУпАП за фактом вказаного ДТП. Щодо водія [PERSON] протокол про адміністративне правопорушення не складався. Таким чином, наявними у справі доказами, а це: постановою Бердичівського міськрайонного суду від 19.01.2016 у справі № 274/213/16-п, матеріалами кримінального провадження № 12015060050001815 доводиться винуватість [PERSON] у скоєнні зазначеної дорожнього-транспортної пригоди. Відповідно до полісу АІ 7013787 від 04.12.2014 [PERSON] застрахував свою відповідальність в ПрАТ «СК «Провідна» згідно із Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів». Ліміт за шкоду завдану майну складає 50 000 гривень; розмір франшизи - 500 гривень (а.с.41,42 Том 1, матеріали кримінального провадження, а.с.41,42 Том 1, матеріали кримінального провадження). За положеннями частини третьої статті 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором. Згідно зі статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Верховний Суд у постанові від 04 грудня 2019 року в справі № 359/2309/17 вказав, що майнова шкода повинна бути відшкодована особою, яка завдала шкоду та застрахувала свою цивільно-правову відповідальність, лише у разі встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком. Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон № 1961-IV) у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відтак відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем ДТП, відповідальність яких застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виникло обов`язку з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність. Статтями 28, 29 Закону № 1961-ІV передбачено, що шкода, заподіяна в результаті ДТП майну потерпілого - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті ДТП; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця ДТП. При цьому у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок ДТП, з евакуацією транспортного засобу з місця ДТП до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент ДТП, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Згідно ч. 36.6. ст. 36 вказаного закону, страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування. Як вбачається з ч. 12.2. Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Франшиза при відшкодуванні шкоди, заподіяної життю та/або здоров`ю потерпілих, не застосовується. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. Франшиза при відшкодуванні шкоди, заподіяної життю та/або здоров`ю потерпілих, не застосовується. Відповідно до ст. 1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до страхового акта ПрАТ «СК «Провідна» № 2300093261 [PERSON] внаслідок ДТП, що мала місце 21.11.2015 заподіяно шкоди 4000 грн, до відшкодування - 3500 грн, за вирахуванням франшизи 500 грн ( а.с. 41,42, Том 1). Угодою про розмір страхової виплати від 16.02.2016, укладеною між представником ПрАТ «СК «Провідна» та [PERSON] погоджено розмір страхового відшкодування - 3500 грн ( а.с. 45, Том1). Відповідно до страхового акта ПрАТ «СК «Провідна» № 2300093260 внаслідок ДТП, що мала місце 21.11.2015 [PERSON] заподіяно шкоду в розмірі 32 500 грн, до відшкодування - 32000 грн, за вирахуванням франшизи 500 грн ( а.с. 75, Том1). Відповідно до звіту суб`єкта оціночної діяльності ФОП [PERSON] № 08-02-16VN від 12.02.2016 вартість заподіяної майнової шкоди після ДТП причепу „ПГ 02-И", н.з. [NUMBER] складає 25 718,00 грн. Згідно звіту, вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу складає 26 604,93 грн; ринкова вартість на момент пошкодження складає 25 718,00 грн. Вартість проведеної оцінки становить 450 грн (а.с.13а-38, том 1). Відповідно до звіту суб`єкта оціночної діяльності ФОП [PERSON] № 02-19-МО26 від 18.02.2019 оціночна вартість матеріального збитку, заподіяного [PERSON] , в результаті пошкодження транспортного засобу причепу ПГ02-И, державний номер [NUMBER] складає 41 429 грн, що становить дійсну (ринкову) вартість причепа. Вартість відновлюваного ремонту з урахуванням фізичного зносу становить 53 687, 37 грн ( 44739,48 грн - без ПДВ) ( а.с.107). Відповідно до звіту суб`єкта оціночної діяльності ФОП [PERSON] № [NUMBER] VN від 29.02.2016 вартість заподіяної [PERSON] майнової шкоди внаслідок ДТП (відновлювального ремонту) автомобіля «Mercedes Benz 312 D», р.н. [NUMBER] складає 194 435 грн (а.с. 82-109 том 1 ). Відповідно до висновку експерта № 136 від 06.08.2019 вартість відновлювального ремонту автомобіля «Mercedes Benz 312 D», р.н. [NUMBER] , з урахування зносу автомобіля складає 59 129, 43 грн; вартість відновлювального ремонту з врахуванням фізичного зносу причепа ПГ02-И, державний номер [NUMBER] складає 7748,7 грн ( а.с. 167-169, Том 2). У висновку експерт дійшов висновку, що внаслідок дорожньою-транспортної пригоди, яка сталася 21.11.2015 на автодорозі Житомир-Могилів-Подільський 36 км+ 800 м. на час проведення експертизи, а саме 06.08.2019 - вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля «Mercedes Benz 312 D», р.н. [NUMBER] може становити 59 129, 43 грн та вартість матеріального збитку, завданого власнику причепа ПГ02-И, державний номер [NUMBER] може становити 7748,7 грн (а.с. 172, Том2). При визначенні розміру вартості матеріального збитку, завданого позивачам, суд бере за основу висновок експерта, оскільки експерт, будучи попередженим про кримінальну відповідальність, обґрунтовано, навівши розрахунки вартості збитку, в тому числі ремонтну калькуляцію транспортних засобів, надав висновки про розмір завданої шкоди, актуальні станом на день проведення експертизи. В свою чергу Звіти № 08-02-16VN від 12.02.2016 та № 02-19-МО26 від 18.02.2019 про оціночну вартість матеріального збитку, заподіяного [PERSON] , в результаті пошкодження транспортного засобу причепа ПГ02-И, державний номер [NUMBER] суперечать один одному. Крім того суб`єкт оціночної діяльності ФОП [PERSON] відповідно до свідоцтва № [NUMBER] від 11.11.2013 здійснює діяльність за напрямом оцінка об`єктів у матеріальній формі ( серед іншого 1.2. - оцінка колісних транспортних засобів) ( а.с. 38, том 1), тоді як експерт [PERSON] має кваліфікацію судового експерта з правом проведення судової автотоварознавчої експертизи за експертною спеціальністю 12.2 «визначення вартості колісних транспортних засобів та розміру збитку, завданого власнику транспортного засобу» ( а.с. 155, том 2). Зважаючи на викладене, оскільки вартість матеріального збитку, завданого власнику причепа ПГ02-И, державний номер [NUMBER] - [PERSON] складає 7748,7 грн, що не перевищує ліміту страхового відшкодування, який відповідно до страхового полісу складає 50000 грн та зважаючи, що [PERSON] погодився на відшкодування страховою компанією 3500 гривень, не відремонтував до цього часу причепа, не надав доказів, що такий ремонт не є можливим, суд відмовляє у стягнення збитків завидних [PERSON] , внаслідок пошкодження причепа. В свою чергу, суд стягує із відповідача на користь позивача [PERSON] 500 гривень франшизи, оскільки за законом та договором розмір франшизи має бути відшкодований особою, винною у ДТП. Суд також відмовляє у стягненні на користь [PERSON] вартості живої риби (коропа та товстолоба) у розмірі 20 900 гривень, оскільки жодного доказу про кількість риби, яка була знищена, внаслідок ДТП суду не надано. Накладна № 5 від 21.11.2015 видана [PERSON] - про відпущення [PERSON] риби живої ( коропа, товстолоба, щуки, сома, карася, вагою 950 кг на суму 35 000 грн не може безсумнівно свідчити про вагу риби, яка була знищена. Крім того, як було встановлено, позивач повертався із ринку, де продавав рибу. Також сторони пояснили, та цей факт у відповідності до ч. ст. 82 ЦПК України суд вважає встановленим, за рибу Луценком О.В. було сплачено [PERSON] 6000 гривень. Суд стягує із відповідача на користь [PERSON] 3000 гривень у відшкодування вартості пошкоджених внаслідок ДТП пластикових баків, оскільки згідно товарного чеку від 27.02.2015 вартість двох придбаних Євробаків, об`ємом 1000 л. становить 3000 грн ( 1500 грн за один) (а.с.40, том 1). Надану [PERSON] довідку від 06.02.2019 спільного підприємства заготівельна контора Калинівської райспоживспілки про вартість бочки пластикової, ємністю 1 куб. м. станом на 06.02.2019 - 2500 грн суд не бере за основу. Із вказаної довідки не вбачається вартість саме таких ємностей, які були пошкоджені при ДТП. В свою чергу вказаним вище товарним чеком доводиться вартість придбаних позивачем Євробаків 1000 л. Суд також відмовляє у відшкодуванні на користь [PERSON] упущеної вигоди в розмірі 95 701 гривні, із таких підстав. На підтвердження позовних вимог у цій частині [PERSON] надав довідку Спільного підприємства заготівельна контора Калинівської райспоживспілки № від 17.08.2016 про середньоринкову вартість риби: карась - 30 грн за кілограм, коропа - 45 грн за кілограм, товстолоба - 25 грн за кілограм, щуку - 50 грн за кілограм сом - 60 гривень за кілограм, білий амур - 45 гривень за кілограм. Також позивач надав накладні за період з листопада по грудень 2015 року про відчуження риби, вагою 8743 кг на загальну суму 224 424 грн. Позивач твердить, що відчужуючи рибу за роздрібними цінами він би отримав доходу за цю ж рибу в розмірі 320125 грн, якби не було пошкоджено його бочки та причіп. Відповідно до свідоцтва, [PERSON] зареєстрований як фізична особа-підприємець із 17.07.2002 ( а.с. 50, том 1). Зі свідоцтва платника Єдиного податку вбачається, що [PERSON] є платником податків та наділений право здійснювати господарську діяльність за КВЕД 03.12 - Прісноводне рибальство та 47.81 Роздрібна торгівля з лотків на ринках продуктами харчування ( а.с. 51, Том1). Проте позивач не надав суду доказів, що він має дозвіл на здійснення роздрібної торгівлі рибою (КВЕД 47.23 Роздрібна торгівля рибою, ракоподібними та молюсками в спеціалізованих магазинах) та не довів доказами, що до дорожньо-транспортної пригоди він займався роздрібним продажем риби на ринку. Тому докази відпущення особам риби за оптовою ціною, яка нища від ринкової ціни на таку рибу, не можуть поза розумним сумнівом свідчити, що внаслідок ДТП позивач [PERSON] зазнав шкоди у виді упущеної вигоди. Суд також відмовляє у задоволенні позову в частині стягнення 3% річних, нарахованих позивачем [PERSON] відповідно до ст. 625 ЦК України, на суму невиплачених коштів, відповідно до його позовних вимог, в загальному розмірі 7716,65 грн (684,22 + 2162,4 + 2870, 03), таких підстав. Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Отже, для покладення на боржника відповідальності за ч. 2 ст. 625 ЦК України необхідним є прострочення виконання останнім взятого на себе зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України). Позивач у позовній заяві наводить розрахунок трьох процентів річних ( а.с. 105, том 2), вказуючи лише суму позовних вимог, помножену на три проценти річних, не зазначаючи періоду, за який вказані суми нараховані. Оскільки строк виконання деліктного зобов`язання у відповідача не визначений законом, а позивачем у позовній заяві не наведено ні періоду за який такі три проценти річних слід нараховувати, ні самого розрахунку трьох процентів річних, та суд не має права вийти за межі позовних вимог, суд у стягнення трьох процентів річних відмовляє. У стягненні витрат позивача на проведення оцінки вартості матеріального збитку, сплачені позивачем ФОП [PERSON] на загальну суму 1450 гривень суд також відмовляє, оскільки висновки суб`єкта оціночної діяльності про вартість матеріального збитку судом відхилено. Щодо відшкодування вартості матеріального збитку, заподіяного [PERSON] , суд зазначає наступне. Відповідно до висновку експерта вартість матеріального збитку, заподіяного відповідачем [PERSON] , внаслідок пошкодження при ДТП автомобіля «Mercedes Benz 312 D», р.н. [NUMBER] складає 59 129, 43 грн. В свою чергу, розмір ліміту страхового відшкодування за договором страхування становить 50 000 грн. Таким чином, стягненню із відповідача на користь [PERSON] підлягає 9129 гривень 43 копійки, тобто вартість збитку, що не покривається розміром ліміту відповідно до страхового полісу. Також суд стягує 500 гривень франшизи та 2000 гривень вартості послуг евакуатора, що доводиться квитанцією ФОП [PERSON] ( а.с. 81, том 1). В задоволенні решти вимог [PERSON] суд відмовляє, оскільки як зазначено вище, за основу судом взято висновок експерта щодо розміру збитку. Те, що страховою компанією відшкодовано лише 32 00 гривень збитку, суд зазначає, що [PERSON] не пред`явив позову до страхової компанії, не оскаржив дій чи рішення страхової компанії, не відремонтував автомобіль, а отже не довів, що вартість проведених ремонтних робіт перевищила оцінену вартість ремонту. Позивачем також не доведено, що автомобіль ремонту не підлягає. Суд також стягує із відповідача на користь позивачів по 5000 гривень у відшкодування моральної шкоди, з таких підстав. Внаслідок порушення цивільних прав особи згідно зі ст. 23 Цивільного кодексу вона має право на відшкодування моральної шкоди, яка полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Таким чином, частина перша статті 1167 ЦК України встановлює загальне правило, відповідно до якого відповідальність за заподіяння моральної шкоди настає за наявності загальної підстави - наявності моральної (немайнової) шкоди, а також за наявності всіх основних умов відповідальності, а саме: неправомірної поведінки, причинного зв`язку та вини заподіювача. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Судом встановлено наявність причинно-наслідкового зв`язку між діями відповідача під час керування автомобілем та шкодою нанесеною майну позивачів, у зв`язку з чим, наявні правові підстави для відшкодування останнім завданої моральної шкоди. Згідно з практикою ЄСПЛ, порушення прав людини вже саме по собі тягне за собою моральні страждання та виникнення моральної шкоди, а тому факт страждань доказування не потребує, для суду достатньою підставою для присудження компенсації моральної шкоди є сам факт порушення права (справа «Науменко проти України»). Тому, враховуючи тяжкість та тривалість моральних страждань позивачів, суттєвість змін у їх житті, необхідність докладання зусиль для відновлення їх порушеного права, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає, що розмір грошової компенсації 5 000 грн за заподіяну моральну шкоду кожному позивачеві є необхідним та достатнім. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони, пропорційно розміру задоволених позовних вимог, на користь [PERSON] підлягають стягненню понесені судові витрати по сплаті судового збору, у розмірі 84,5 грн. На користь [PERSON] підлягають стягненню понесені судові витрати у розмірі 113,30 грн У задоволенні вимог про стягнення решти судових витрат суд відмовляє за безпідставністю. Витрати по проведенню оцінки майна у фізичної особи-підприємця не є судовими витратами у розумінні ст.ст.133-140 ЦПК України.

Outcome: partial