Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-04 00:00:00

Позивач звернувся з даним позовом, в якому, з урахуванням уточнюючої заяви, просить стягнути з відповідача заборгованість за послуги з централізованого опалення в сумі 10696,37 грн. на користь Комунального підприємства «Житомиртеплокомуненерго» Житомирської міської ради за період з 01.12.2011 року по 01.03.2017 року (а.с. 29). В обґрунтування позовних вимог вказав, що квартира № 77 за адресою м. Житомир, вул. Вільський Шлях, 27-А, власником якої є відповідач, забезпечується послугами централізованого опалення, які надає позивач. Внаслідок порушення відповідачем свого обовязку щодо оплати наданих послуг утворилась заборгованість.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ В судове засідання представник позивача [PERSON] не зявилась, направила до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі (а.с.41). Відповідач в судове засідання не зявився, про час дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.(а.с.40). 29.05.2017 року направив до суду заяву про застосування стрів позовної давності. Вказав, що позивач з позовом звернувся 06.02.2017 року, а тому в межах трьохрічного строку позовної давності заборгованість підлягає стягненню з 06.02.2014 року (а.с.36) . Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що відповідач є власником квартири № 77 за адресою м. Житомир, вул. Вільський Шлях, 27-А . Заборгованість за надані послуги, яку просить стягнути з позивача, утворилась за період з 01.12.2011 року по 01.03.2017 року і складає 10696,37 грн., що підтверджується змістом розрахунку нарахувань по особовому рахунку (а.с. 31-32). Відповідно до ухвали Богунського районного суду м. Житомира від 08.12.2015 року заяву [PERSON] про скасування судового наказу задоволено. Скасовано судовий наказ Богунського районного суду м. Житомира від 11.09.2015 року по справі №295/12643/15-ц про стягнення з [PERSON] на користь КП «Житомиртеплокомуненерго» Житомирської міської ради заборгованості в сумі 5257,22 грн. та 121,80 грн. судового збору (а.с.7). Правовідносини, що виникли між сторонами з приводу оплати послуг з централізованого опалення регулюються\~Законом України "Про житлово-комунальні послуги",\~Законом України "Про теплопостачання", Правилами надання населенню послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими\~Постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005 року. Відповідно до\~Закону України "Про житлово-комунальні послуги"\~послуги з центрального опалення відносяться до комунальних послуг. Згідно Правил надання населенню послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення централізоване опалення - послуга, спрямована на задоволення потреб споживача у забезпеченні нормативної температури повітря у приміщеннях квартири (будинку садибного типу), яка надається виконавцем з використанням внутрішньобудинкових систем теплопостачання. Статтею 1 Закону України "Про теплопостачання"\~визначено, що теплопостачання (постачання теплової енергії) - це сфера діяльності з виробництва, транспортування, постачання теплової енергії споживачам; споживач теплової енергії - це фізична або юридична особа, яка використовує теплову енергії на підставі договору; теплова енергія - товарна продукція, що виробляється на об'єктах сфери теплопостачання для опалення, підігріву питної води, інших господарських і технологічних потреб споживачів, призначена для купівлі-продажу. Згідно\~ст.19 Закону України "Про теплопостачання"\~споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Відповідно до\~ст.526 ЦК України\~зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно із п. 2 ч. 1\~ст. 13 Закону України "Про житлово-комунальні послуги"\~житлово-комунальними послугами, зокрема є: комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо). Відповідно п. 5 ч. 3\~ст. 20 вказаного Закону, споживач зобов'язаний сплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст.ст.\~64,\~68,\~162 Житлового кодексу України, наймач (власник) та члени його сім`ї зобов'язані своєчасно вносити квартирну плату і оплату за комунальні послуги. Статтею 67 ЖК України\~встановлено, що плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться, крім квартирної плати, за затвердженими в установленому порядку тарифами. Відповідно до\~ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.\~\~\~\~ Враховуючи, що відповідач є власником квартири, отримує від відповідача послуги централізованого опалення, не вносить платежі за надані послуги, у зв'язку з чим виникла заборгованість. Що стосується посилання відповідача на обставини пропуску позивачем строку позовної давності слід зазначити наступне. Відповідно до\~статті 256 ЦК України\~позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки\~\~(стаття 257 ЦК України). За зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частини перша та п'ята\~статті 261 ЦК України). Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Згідно ч.1 та ч.2\~ст. 264 ЦК України\~перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку, а також у разі пред'явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимог, право на яку має позивач. Згідно ч.3\~ст. 264 ЦК України, після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта\~статті 267 ЦК України). Судовий наказ відповідно до ч.1\~ст.95 ЦПК України\~є особливою формою судового рішення про стягнення з боржника грошових коштів або витребування майна за заявою особи, якій належить право такої вимоги. Ураховуючи те, що судовий захист може бути реалізовано як у позовному провадженні, так і шляхом видачі судового наказу як особливої форми судового рішення, подання стягувачем заяви про видачу судового наказу в порядку, передбаченому\~розділом ІІ ЦПК України, перериває перебіг строку позовної давності (постанова Верховного Суду України від 21.01.2015 року у справі № 6-214цс14, яка згідно\~ст.360-7 ЦПК України\~є обовязковою для всіх судів). З матеріалів справи вбачається, що позивач 28.08.2015 року звернувся до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення з [PERSON] заборгованості за надані послуги та 11.09.2015 року по справі видано судовий наказ, який в подальшому було скасовано за заявою боржника (а.с.7). Враховуючи викладене вище, строк позовної давності перервався з моменту звернення КП «Житомиртеплокомуненерго» ЖМР з заявою про видачу судового наказу 28.08.2015 року. З огляду на викладене, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог, з урахуванням строків позовної давності зза період з 28.08.2012 року по 01.03.2017 року в сумі 9483,08 грн. Згідно ч.1\~ст.88 ЦПК України\~з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним і документально підтверджені судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial