Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-07 00:00:00

В липні 2018 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить суд здійснити виділ [PERSON] частки в натурі із майна, що є у спільній частковій власності, а саме із будинковолодіння, розташованого по [ADDRESS] , що складається з наступних приміщень окремої квартири: житлова кімната "3-2" площею 16,8 кв.м.; кухня "3-3" площею 5,8 кв.м., коридор "3-4" площею 7,7 кв.м., ванна "3-5" площею 3,4 кв.м., загальною площею 33,7 кв.м., житловою площею 16,8 кв.м.; та споруд, а саме: гараж літ. "Р1", погріб літ. "Рпд", яким за рішенням виконавчого комітету Миколаївської міської ради „Про зміну та надання адрес і внесення змін до рішень виконкому" від 28.04.2017 №356, присвоєно адресу [ADDRESS] . Представник позивача надав суду заяву, в якій просив суд розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у відкритому судовому засіданні від 15.04.2019 р. проти позову заперечувала, проте відзиву проти позову не надала. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з`явились, про дату, час та місце слухання справи повідомлялись судом належним чином, про причини неявки суду не повідомили, відзив проти позову не надали. Ухвалою суду справу розглянуто у відсутність сторін, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін. Вивчивши матеріали справи та оцінивши в сукупності надані докази, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Позивач [PERSON] , на підставі договору купівлі-продажу від 11.10.1983, набула у власність 1/5 частин будинковолодіння [ADDRESS] , жилою площею 62,8 м2 з прилеглими до нього надвірними господарчими та побутовими спорудами й будівлями (сараєм Б, літньою кухнею В, вбиральнею И, гаражем Ж, літньою кухнею Г, навісом К, підвалом з шиєю Спч, сараєм Р, воротами №3, водопров. колонкою №5, замощенням 1, заборами №4,6,8,7), що підтверджується витягом №34206508 від 21.05.2012 про реєстрацію права власності на нерухоме майно. У 1996 році, Позивачкою самостійно, за власні кошти, до частини правої бокової стіни житлового будинку було прибудовано нежитлову прибудову в результаті чого сіни було збільшено у розмірі на 17,4 м2, а також вздовж правої бокової межі у фасадній частині будівлю гаражу площею забудови 23,4 м2 з погребом (під землею) 12,8 м2. При цьому, оскільки ліва бокова частина прибудови сіней площею 6,57 м2, частина будівлі гаражу з погребом площею 5,87 м2, у фасадній частині, виступали за червону лінію забудови, то адміністрація Центрального району Миколаївської міської ради звернулася з позовною заявою до Центрального районного суду міста Миколаєва про звільнення [PERSON] самовільно зайнятої земельної ділянки. Рішенням суду від 28.04.2016, у справі справі №490/1830/14-ц, у задоволенні позову було відмовлено, у зв`язку з тим, що позивачем необґрунтовано вимагалося знесення частини споруди, які побудовані у передбаченому законодавством порядку, а земельна ділянка, про звільнення якої просив позивач, не була самовільно зайнятою в розумінні чинного законодавства України. Готовність до експлуатації індивідуального (житлового) будинку житловою площею 16,8 м2 та не житловою 16,9 м2, а також загальною площею не житлових будівель - гаражу 23,4 м2, погреба 12,8 м2, після реконструкції житлового будинку, господарських споруд, сараю в гараж, підтверджується Декларацією про готовність до експлуатації об`єкта, будівництво якого здійснено на підставі будівельного паспорта від 03.02.2017 №МК 142170340596. За рішенням виконавчого комітету Миколаївської міської ради „Про зміну та надання адрес і внесення змін до рішень виконкому" від 28.04.2017 №356, житловому будинку з господарськими будівлями та спорудами (загальною площею 33,7 м2), декларація про готовність об`єкта до експлуатації від 03.02.2017 №МК 142170340596, надана гр. [PERSON] , присвоєно адресу [ADDRESS] . У користуванні позивачки, відповідно до експлікації приміщень до плану квартири [ADDRESS] (форма №2.3), технічного паспорту, виготовленого станом на 17.09.2013 Миколаївським міжміським бюро технічної інвентаризації, знаходилося приміщення першого поверху загальною площею 33,7 м2, а саме № 2 (житлова 16,8 м2), 3 (кухня 5,8 м2), 4 (коридор 7,7 м2), 5 (ванна 3,4 м2). За планом будинку літ. „А", будинок [ADDRESS] (форма №2.2), технічного паспорту, виготовленого станом на 17.09.2013 Миколаївським міжміським бюро технічної інвентаризації, вхід до приміщень, якими користувалася Позивачка, забезпечувалося через коридор за №4 в квартирі №3 . Тобто, мався індивідуальний вхід. За планом будинку літ. „А", будинок [ADDRESS] (форма №2.2), технічного паспорту, виготовленого станом на 16.12.2016 Миколаївським міжміським бюро технічної інвентаризації, вхід до приміщень, якими користується Позивачка, також забезпечується через коридор за № 4 в квартирі №3 . Тобто, мається індивідуальний вхід. Крім того, у користуванні позивачки, відповідно до технічного паспорту, виготовленого станом на 16.12.2016 Миколаївським міжміським бюро технічної інвентаризації, знаходиться надвірна споруда - гараж літ. "Р1" 23,4 м2, а також підвал літ. "Рпл" 12,8 м2. Житлові приміщення розташовані на земельній ділянці площею 0,0036 га з кадастровим номером [NUMBER] , яка є приватною власністю Позивачки, а також на земельній ділянці 0,0006 га з кадастровим номером [NUMBER] , яка перебуває в користуванні Позивачки на умовах оренди до 19.09.2041. Надвірна споруда з підвалом розташовані на земельній ділянці площею 0,0017 га з кадастровим номером [NUMBER] , яка є приватною власністю Позивачки, а також на земельній ділянці 0,0006 га з кадастровим номером [NUMBER] , яка перебуває в користуванні Позивачки на умовах оренди до 19.09.2041. Також, позивачка має у приватній власності земельну ділянку під частиною двору площею 0,0049 га з кадастровим номером [NUMBER] . Реєстрація права власності, користування земельними ділянками підтверджується Витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 15.12.2016, а також витягом від 11.07.2017. Визначення порядку користування земельною ділянкою позивачкою та відповідачами відбулося за рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 28.08.2014, у справі №490/12146/13-ц. Іншими співвласниками домоволодіння є відповідачі, а саме - [PERSON] - 31\\200 частки на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом від 19.10.2004 № 2-985; [PERSON] - 31\\200 частки на підставі рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 21.06.2011 №2-1-5617; [PERSON] - 49\\100 часток - на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 12.12.2012 р. № 2607. Відповідно до плану будинку літ. „А", будинок [ADDRESS] (форма №2.2), технічного паспорту, виготовленого станом на 17.09.2013 Миколаївським міжміським бюро технічної інвентаризації, вхід до приміщень у квартирі №1 , якими користуються [PERSON] й [PERSON] , забезпечується через коридор за №1 в квартирі №1 , а до приміщень у квартирі №2 , якими користуються [PERSON] , забезпечується через коридор за №1 в квартирі №2 . Тобто, всі співвласники мають індивідуальні входи, чим забезпечується їм безперешкодних вхід до приміщень, якими вони користуються. Проте, на даний час, Позивачка не має можливості здійснити державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, що створюється шляхом поділу, виділу в натурі частки майна, що перебуває у спільній власності, та має наслідком припинення права спільної власності для усіх співвласників, оскільки за вимогами пп..1 п. 56 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 №1127, для такої реєстрації подається договір про поділ спільного майна, договір про виділ у натурі частки із спільного майна або відповідне рішення суду. Доказом того, що Позивачка не має можливості здійснити державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, є рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень від 10.11.2017 №38067337, винесене державним реєстратором прав на нерухоме майно департаменту з надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради Іноземцевою Ю.А., так, як було встановлено відсутність у повному обсязі документів, необхідних для проведення державної реєстрації прав та їх обтяжень, визначених Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 №1127. Так, відповідно до п. 54 Порядку, державна реєстрація прав власності на нерухоме майно, утворене шляхом поділу майна, у тому числі виділення окремого об`єкта нерухомого майна зі складу нерухомого майна проводиться за умови наявності технічної можливості такого поділу нерухомого майна та можливості використання такого майна як самостійного об`єкта цивільних правовідносин, тому необхідно було надати документ, що підтверджує технічну можливість такого поділу, у тому числі виділення окремого об`єкта нерухомого майна зі складу нерухомого майна. Також, відповідно до п. 56 Порядку для державної реєстрації права власності на нерухоме майно, що створюється шляхом поділу, виділу в натурі частки майна, що перебуває у спільній власності, та має наслідком припинення права спільної власності для усіх або одного із співвласників, зокрема необхідно було подати договір про поділ спільного майна, договір про виділ у натурі частки із спільного майна або відповідне рішення суду (рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 25.09.2017 №37243108). Отже, відсутність можливості полягає в тому, що Позивачка, в тому числі, не змогла досягти згоди з іншими співкористувачами щодо укладення договору про поділ спільного майна, договору про виділ у натурі частки із спільного майна, у зв`язку з чим скористалася своїм правом на поділ спільного майна та виділ у натурі частки із спільного майна за відповідним рішенням суду, в той час як спору щодо користування між співвласниками не існує, а в результаті виділу в натурі частки майна, що перебуває у спільній власності, у співвласників, які не здійснювали виділ в натурі частки, розмір часток у праві спільної власності не змінюється. Можливість виділення окремого об`єкта нерухомого майна зі складу нерухомого майна, за технічними показниками, підтверджено висновком КП Миколаївське міське бюро технічної інвентаризації (від 14.05.2018), виданим власнику об`єкту нерухомого майна [PERSON] . Виданню вказаного вище висновку передувало проведення КП Миколаївським міським бюро технічної інвентаризації технічної інвентаризації зі складанням відповідного акту від 27.04.2018, форма якого передбачала проведення опитування сусідів. Але, як зазначено у Акті, громадянка [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] відмовилися від підпису. Неможливість досягнення згоди з іншими співкористувачами щодо визначення порядку користування земельною ділянкою за адресою: [ADDRESS] , раніше вже спричинило звернення [PERSON] з відповідним позовом до Центрального районного суду м. Миколаєва (рішення від 28.08.2014 у справі №490/12146/13-ц). Відповідно до положеньст. 358 ЦК України,право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Статтею 367 ЦКУкраїни передбачено, що майно, яке єу спільній частковій власності, можебути поділенев натуріміжспіввласникамизадомовленістюміжними. Порядок проведення робіт з поділу, виділу та розрахунку часток житлових будинків, будівель, споруд, іншого нерухомого майна при підготовці проектних документів щодо можливості проведення цих робіт визначається Інструкцією щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об`єктів нерухомого майна, затвердженого наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства україни від 18 червня 2007 року № 55. Так, згідно з п.п. 1.2, 2.1, 2.4 цієї інструкції поділ об`єкта нерухомого майна на окремі самостійні об`єкти здійснюється відповідно до законодавства на підставі висноску щодо технічної можливості такого поділу з дотриманням чинних будівельних норм та з наданням кожному об`єкту поштової адреси. Так, згідно з п. п. 1.2, 2.1, 2.4 цієї Інструкції поділ об`єкта нерухомого майна (виділ частки) на окремі самостійні об`єкти нерухомого майна здійснюються відповідно до законодавства на підставі висновку щодо технічної можливості такого поділу (виділу) з дотриманням чинних будівельних норм та з наданням кожному об`єкту поштової адреси. У п. п. 2.22, 2.26, 2.27 Державних будівельних норм України № В.2.2-15-2005 визначено, що у квартирах повинні бути передбачені такі приміщення: житлові кімнати і підсобні приміщення - кухня, передпокій, санвузли, внутрішньоквартирні коридори, вбудовані комори, антресолі, літні приміщення тощо. В однокімнатних квартирах замість кухонь допускається передбачати кухні-ніші за умови їх обладнання електроплитами та влаштування в них примусової вентиляції. В однокімнатних квартирах допускається суміщений санвузол (ванна, умивальник, унітаз). Площа загальної кімнати в однокімнатній квартирі повинна бути не меншою 15 кв.м., в інших квартирах не менше 17 кв.м. Відповідно до п. 1.4.4 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затвердженихнаказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76, переобладнання і перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень, що призводять до порушення тривкості або руйнації несучих конструкцій будинку, погіршення цілісності і зовнішнього вигляду фасадів, порушення вимог протипожежної безпеки та засобів протипожежного захисту, не допускається.Переплануванняжилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень,що погіршує умови експлуатації і проживання всіх або окремих громадян у будинку або квартирі, не допускається. У п. п. 6, 7постанови Пленуму Верховного Суду України від 04 жовтня 1991 року № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок»судам роз`яснено, що при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що, виходячи зі змістуст. 115 ЦК України, це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири. Під терміном поділ слід вважати організацію ізольованих частин житловоого будинку з окремими входами , які повинні містити житло, прибудинкову територію і допоміжні будівлі або приміщення, розміри яких регламентуються ДБН та СніПами. Якщо виділ технічно можливий, але з відхиленням від розміру часток кожного власника, суд з врахуванням конкретних обставин може провести його зі зміною у зв`язку з цим стосовно дост. 119 ЦКідеальних часток і присудженням грошової компенсації учаснику спільної власності, частка якого зменшилась. У тих випадках, коли для поділу необхідне переобладнання та перепланування будинку, він проводитьсяпри наявності дозволу на це виконкому місцевої Ради(ст. 152 ЖК УРСР). Щодо виділу в натурі частки у нерухомому майні , то відповідач заперечувала, проте обгрунтованих заперечень або відзиву проти позову не надала. Запропонований виділ не містить відхилення від ідеальних часток у праві власності, не міситить захоплення будівель та споруд, які б належали іншим співвласникам, відповідачі не заявили про порушення їх прав запропонованим варіантом виділу, який відповідає фактичному порядку, що склався між співвласниками. За такого, суд приходить до висновку, що можливо провести виділ в натурі частки домоволодіння. Відповідно до ст.141 ЦПК України, судові витрати сплачені при подачі позову.

Outcome: approved