Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-22 00:00:00

27.02.2020 ПАТ «Центренерго» в особі відокремленого підрозділу Зміївської ТЕС звернулося до суду із позовом до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги у загальному розмірі 16735 грн 98 коп., а також 2102 грн витрат по сплаті судового збору. В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначено, що ПАТ "Центренерго" в особі відокремленого підрозділу Зміївської ТЕС відповідно до Статуту товариства та Положення про Зміївську ТЕС здійснює свою господарську діяльність, одним з видів якої надання послуг з централізованого опалення, водопостачання та водовідведення. Згідно рішення Комсомольської селищної ради Зміївського району Харківської області № 732-VІ від 02.08.2013, ПАТ "Центренерго" визначено постачальником та виконавцем житлово-комунальних послуг на території смт. Комсомольське (нині смт. Слобожанське) Зміївського району Харківської області. У період з травня 2018 року по грудень 2019 року позивачем надавались послуги з централізованого опалення, централізованого постачання холодної та гарячої води, централізованого водовідведення за особовим рахунком № 1779, на якому обліковується житлове приміщення, а саме: квартира [ADDRESS] , в якій мешкають квартиронаймач (власник) [PERSON] та члени її сім`ї - [PERSON] та [PERSON] . В порушення норм діючого законодавства, [PERSON] не здійснює оплату наданих ПАТ "Центренерго" послуг, на звернення не реагує, у зв`язку із чим, станом на 31.12.2019 виникла заборгованість яка, з урахуванням індексу інфляції та 3% річних, складає 16735 грн 98 коп. Оскільки відповідачі зобов`язання щодо оплати наданих послуг не виконують, а позивач має право на отримання вказаної плати за житлово-комунальні послуги, ПАТ "Центренерго" в особі відокремленого підрозділу Зміївської теплової електричної станції змушене звернутись до суду з вказаним позовом про стягнення заборгованості. Учасники справи в судове засідання не з`явились. Представник ПАТ "Центренерго" в особі відокремленого підрозділу Зміївської ТЕС Срібна О.О. у поданій заяві просила провести розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримала та просив їх задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] повторно у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином відповідно до пункту 2 частини 7 статті 128, частини 4 статті 129 Цивільного процесуального кодексу України. Від відповідача [PERSON] засобами електронного зв`язку надійшла заява в якій останній зазначив, що з 19.07.2019 він був знятий з реєстрації за адресою: [ADDRESS] та зареєструвався за іншою адресою: [ADDRESS] . Разом із тим, [PERSON] надав копії квитанцій про часткову сплату заборгованості перед позивачем за період своєї реєстрації (травень - липень 2018 року) в сумі 1920 грн 58 коп. Разом із тим сплатив 50% судового збору в сумі 1051 грн 00 коп. Згідно статті 280 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, не подано відзиву на позов, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд не має відомостей про причину повторної неявки відповідачів, які повідомлялись належним чином, що дало підстави вирішити справу на підставі наявних у ній даних (постановити заочне рішення) у відповідністю з частиною 4 статті 223, частиною 1 статті 280 Цивільного процесуального кодексу України. Зважаючи на те, що всі особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з`явилися, відповідно до частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, прийшов до наступного висновку: Відповідно до копії рішення Комсомольської селищної ради Зміївського району Харківської області від 02.08.2013 ПАТ "Центренерго" в особі Зміївської ТЕС визначено постачальником та виконавцем житлово-комунальних послуг на території смт Комсомольське (нині смт Слобожанське) Зміївського району Харківської області (а. с. 10). Із розрахунку нарахування оплати за житлово-комунальні послуги по особовому рахунку № 1779 за адресою: [ADDRESS] вбачається, що заборгованість на 31.12.2019 становить 15813,40 грн (а. с. 6 - 7). Із розрахунку заборгованості за особовим рахунком № 1779 [PERSON] вбачається, що з урахуванням інфляційних та 3% річних, загальна сума заборгованості становить - 16735,98 грн (а.с. 8). Позивачем направлялось повідомлення квартиронаймачу (власнику) [PERSON] про наявність заборгованості за житлово-комунальні послуги та необхідність її сплати (а. с. 9). Згідно з частиною 4 статті 319, частиною 1 статті 322 Цивільного кодексу України власність зобов`язує. Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до частини 1 та 2 статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 543 ЦК України, у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Згідно статті 11 Цивільного кодексу України, цивільні права і обов`язки виникають з дій осіб, передбачених актами цивільного законодавства. Підставами для виникнення цивільних прав і обов`язків, крім договору, можуть бути і інші юридичні факти (наприклад, фактичне надання житлово-комунальних послуг). Цивільні права і обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства, органів державної влади або органів місцевого самоврядування. Відповідно до частини 1 статті 14 Цивільного кодексу України, цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Відповідно до п. 18 "Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення" затверджених Постановою КМУ № 630 від 21.07.2005 року (далі - Правила), розрахунковим періодом для оплати послуг, якщо інше не визначено договором, є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем), якщо договором не встановлено інший строк. Відповідно до п. 20 Правил, плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку. Відповідно до п. 21 Правил, у разі відсутності у квартирі (будинку садибного типу) та на вводах у багатоквартирний будинок засобів обліку води і теплової енергії плата за надані послуги справляється згідно з установленими нормативами (нормами) споживання: -\~з централізованого\~постачання холодної\~та гарячої\~води і\~водовідведення -\~з розрахунку\~на одну\~особу та\~на ведення\~особистого підсобного\~господарства; з централізованого опалення - з розрахунку за 1 кв. метр (куб. метр) опалюваної площі (об`єму) квартири (будинку садибного типу) та з урахуванням фактичної температури зовнішнього повітря і фактичної кількості днів надання цієї послуги в місяці, який є розрахунковим. Згідно з статті 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов на допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Також,\~відповідно до\~статті 526\~ЦК України,\~Зобов`язання\~має виконуватися\~належним чином\~відповідно до\~умов договору\~та вимог\~цього Кодексу,\~інших актів\~цивільного законодавства,\~а за\~відсутності таких\~умов та\~вимог -\~відповідно до\~звичаїв ділового\~обороту або\~інших вимог,\~що звичайно\~ставляться. Виконання зобов`язань, реалізація, зміна та припинення певних прав у договірному зобов`язанні можуть бути зумовлені вчиненням або утриманням від вчинення однією із сторін у зобов`язанні певних дій чи настанням інших обставин, передбачених договором, у тому числі обставин, які повністю залежать від волі однієї із сторін. Згідно статті\~625\~Цивільного кодексу\~України,\~боржник не\~звільняється від\~відповідальності за\~неможливість виконання\~ним грошового\~зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до статті 67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг само по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Вказаний висновок міститься у Постанові Верховного Суду України від 30 жовтня 2013 року у цивільній справі № 6-59цс13, що відповідно до ст. 360-7 ЦПК України має враховуватись судами всіх інстанцій при здійсненні ними правосуддя. В ході судового розгляду встановлено, що договір про надання комунальних послуг між сторонами не укладався. Позивачем надано докази виникнення між сторонами правовідносин у зв`язку з наданням позивачем комунальних послуг та наявності з боку відповідачів невиконаних зобов`язань щодо оплати спожитих житлово-комунальних послуг. Відповідно до частини 1 - 4 статті 12 Цивільного процесуального кодексу України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. В силу статті 13 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно зі частиною 1, 5, 6 статті 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Окрім того судовим розглядом встановлено наступне: Відповідач [PERSON] , [INFO] був зареєстрований по квартирі [ADDRESS] . 19.07.2018 [PERSON] був знятий з реєстрації. Вказані обставини підтверджуються довідкою Комсомольської селищної ради від 10.03.2020 за № 790/02-22 та копією паспорту [PERSON] з якого вбачається, що з 19.07.2018 останній зареєструвався за адресою: [ADDRESS] (а. с. 16, 34). 22.07.2020 відповідач [PERSON] сплатив на рахунок відповідача Зміївської ТЕС житлово-комунальні послуги по особовому 1779 за період травень-липень 2018 року в сумі 1920,58 грн, з яких: 1214,17 грн (гаряча вода), 304,74 грн (холодна вода), 401,67 (каналізація). Зазначене підтверджується відповідними копіями квитанції (а. с. 35). Частиною 2 статті 14 Цивільного кодексу України передбачено, що особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї. З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог ПАТ "Центренерго" в особі відокремленого підрозділу Зміївської теплової електричної станції та стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивача заборгованості за комунальні послуги з урахуванням інфляційних та 3% річних за період 01.08.2018 по 31.12.2019. Щодо стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості за комунальні послуги слід відмовити, оскільки останній в повному обсязі сплатив їх вартість за період з 01.05.2018 по 31.07.2018. Враховуючи, що відповідачем [PERSON] сплачено частину судового збору в розмірі 1051 грн, з відповідача [PERSON] на користь ПАТ "Центренерго" в особі відокремленого підрозділу Зміївської теплової електричної станції належить стягнути судовий збір в розмірі 1051 грн.

Outcome: partial