Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-03 00:00:00

До суду з вказаним позовом звернувся [PERSON] з посиланням на те, що 12 березня 1959 року у відділі запису актів цивільного стану Еребунського району м. Єреван його батько [PERSON] , [INFO] , уродженець м. Баязет Республіки Вірменія та його мати [PERSON] , [INFO] , уродженка м. Жуковка Брянської області Російської федерації зареєстрували шлюб, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблений запис №284. Після реєстрації шлюбу присвоєні прізвища: чоловіку - « [PERSON] », дружині - « [PERSON] ». Проте, його мати [PERSON] паспорт громадянки СРСР після одруження не замінила, та залишилася фактично на прізвищі « [PERSON] ». [INFO] в м. Єреван, Республіка Вірменія народився він - [PERSON] . Моїми батьками вказані [PERSON] та [PERSON] . 28 листопада 1996 року між [PERSON] з однієї сторони та ним [PERSON] та його батьком [PERSON] з другої сторони укладено договір купівлі-продажу жилого будинку, посвідчений приватним нотаріусом Ставищенського нотаріального округу за реєстром № 4312 та 28 листопада 1996 року зареєстрований Білоцерківським МБТІ в книзі №1за реєстром №151, згідно з яким він та його батько придбали по Ѕ частині житлового будинку, розташованого по [ADDRESS] . [INFO] помер його батько [PERSON] , спадщину після смерті якого прийняла дружина померлого його мати [PERSON] , яка постійно до дня смерті проживала разом із спадкодавцем та не подавала до нотаріуса заяву про прийняття спадщини після смерті чоловіка. Він (позивач), який разом із спадкодавцем не проживав, заяву про прийняття спадщини після смерті батька до нотаріуса не подав. 24 грудня 2015 року рішенням 4 сесії сьомого скликання Винарівської сільської ради «Про декомунізацію вулиць, надання та зміни адреси об`єкта нерухомості в с.Винарівка Ставищенського району Київської області» було перейменовано [ADDRESS] на [ADDRESS]. [INFO] померла моя мати [PERSON] , спадкоємцем після смерті якої є він (позивач), син померлої, який звернувся 5 червня 2020 року до Ставищенської районної державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, яке складається з Ѕ частини житлового будинку, розташованого по [ADDRESS] , яка належала його батькові [PERSON] , який помер [INFO] , спадщину після смерті якого прийняла, але не оформила своїх прав остання. Постановою від 5 червня 2020 року за №312/02-31 державний нотаріус Цимбалюк В.М. відмовила йому у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом через відсутність документів, які б підтверджували шлюбні стосунки [PERSON] та [PERSON] , а отже право на спадкування. З метою доведення факту перебування в шлюбі його батьків, він надав нотаріусу нотаріально завірену копію їх свідоцтва про одруження. Через реєстрацію їх шлюбу в Республіці Вірменія, та відсутність цього запису в Державному реєстрі актів цивільного стану, він звернувся 17 вересня 2019 року до Ставищенського районного відділу ДРАЦС Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) для витребування з відповідного відділу ЗАГС м. Єреван підтвердження про одруження його батьків, проте відповідь з Вірменії протягом 9 місяців не надійшла. Як видно з технічного паспорта на вищевказаний житловий будинок на не приватизованій земельній ділянці по [ADDRESS] розташовані: житловий будинок літер «А» з прибудовою літер «а» та ганком літер «а1», загальною площею 77,3 кв. метри, житловою площею 37,7 кв. метри, господарські споруди: погріб з шийкою літер «Б», сарай-гараж літер «В», убиральня «Г», огорожа №1, колодязь питний №2, хвіртка №3, ворота №4. Інвентаризаційна вартість будинку 344012 гривень. Встановлення факту реєстрації шлюбу його батьків не є ефективним способом захисту його спадкових прав, оскільки, окрім необхідності подальшого внесення змін в актовий запис про смерть матері з « [PERSON] » на « [PERSON] », в актовому записі про його народження вчиненому в ЗАГСі м. Єреван, прізвище матері зазначене теж як « [PERSON] ». Водночас, проживаючи з батьком по [ADDRESS] , з 1996 року, мати не належить до спадкоємців четвертої черги, оскільки є дружиною, тобто спадкоємицею першої черги, яка спадщину прийняла, проте не оформила своїх прав. [PERSON] в силу укладення договору купівлі-продажу Ѕ частини вищевказаного житлового будинку за життя набув права спільної часткової власності на нього, а тому це право увійшло до складу спадщини, яка відкрилася [INFO] внаслідок смерті останнього. А його мати [PERSON] постійно проживаючи на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем, в силу вважається такою, що спадщину прийняла, проте не оформила своїх прав. Позивач просить суд визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом після смерті [INFO] матері [PERSON] на Ѕ частину вищевказаного житлового будинку, яка належала померлому [INFO] [PERSON] , спадщину після смерті якого вона прийняла, але не оформила своїх спадкових прав, загальною площею 77,30 м2, житловою площею 37,70 м2, вартістю 172006 гривень. Позивач в підготовче засідання не прибув, в позовній заяві просив справу розглядати у його відсутність (а.с. 2-7). Представник відповідача Винарівської сільської ради в підготовче засідання не прибув, Винарівська сільська рада направила до суду лист, в якому позовні вимоги визнала, просить справу розглядати без участі їх представника (а.с. 59). Суд, розглянувши матеріали справи та дослідивши письмові докази, вважає, що визнання представником відповідача позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що 12 березня 1959 року у відділі запису актів цивільного стану Еребунського району м. Єреван батько позивача - [PERSON] , [INFO] , уродженець м. Баязет Республіки Вірменія та його мати - [PERSON] , [INFO] , уродженка м. Жуковка Брянської області Російської федерації зареєстрували шлюб, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблений запис №284 (а.с. 15). Після реєстрації шлюбу присвоєні прізвища: чоловіку - « [PERSON] », дружині - « [PERSON] Проте, його мати [PERSON] залишилася фактично на прізвищі « [PERSON] ». [INFO] в м. Єреван Республіка Вірменія народився позивач, його батьками вказані [PERSON] та [PERSON] (а.с. 16). З договору купівлі-продажу від 28 листопада 1996 року (а.с. 18), довідки КП КОР «Південне бюро технічної інвентаризації» від 14 вересня 2020 року (а.с. 19) встановлено, що позивач та його батько [PERSON] були власниками, кожен, по Ѕ частині житлового будинку, розташованого по [ADDRESS] . [INFO] батько позивача - [PERSON] помер (а.с. 13). До спадкового майна померлого належить 1/2 частина вищевказаного житлового будинку. З копії спадкової справи (а.с. 38-41), довідок виконкому Винарівської сільської ради від 17 вересня 2019 року № 292 та 24 вересня 2020 року № 189 (а.с. 24, 25) встановлено, що спадщину після смерті [PERSON] прийняла дружина померлого, [PERSON] , яка постійно до дня смерті проживала разом із спадкодавцем, проте не подавала до нотаріуса заяву про прийняття спадщини після смерті чоловіка. Позивач разом із спадкодавцем не проживав та заяву про прийняття спадщини після смерті батька до нотаріуса не подав. [INFO] [PERSON] померла (а.с. 14). До спадкового майна померлої належить 1/2 частина вищезазначеного житлового будинку. З копії спадкової справи (а.с. 42-49) встановлено, що спадщину після смерті [PERSON] прийняв її син, спадкоємець за законом [PERSON] , який звернувся у встановлений законом строк до Ставищенської районної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Відповідно до копії технічного паспорта (а.с. 20-22), довідки Винарівської сільської ради від 24 вересня 2020 року № 190 (а.с. 26) вказаний житловий будинок загальною площею 77,3 кв. метри, житловою площею 37,7 кв. метри, вартістю 344012 гривень розташований на не приватизованій земельній ділянці, на якій також знаходяться погріб з шийкою „Б", прибудова „а", сарай-гараж «В», убиральня «Г», ганок «а1», огорожа № 1, колодязь питний № 2, хвіртка № 3, ворота № 4. 24 грудня 2015 року рішенням четвертої сесії сьомого скликання Винарівської сільської ради Ставищенського району Київської області №20 „Про декомунізацію вулиць, надання та зміни адреси об`єкта нерухомості в с. Винарівка Ставищенського району Київської області" перейменовано [ADDRESS]" на [ADDRESS] (а.с. 27). Постановою від 5 червня 2020 року за №312/02-31 державний нотаріус Цимбалюк В.М. відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом через відсутність документів, які б підтверджували шлюбні стосунки [PERSON] та [PERSON] , а отже право на спадкування. Як вбачається із статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.ст. 1220 ч. 1, 1223 ч. 3 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ч. 2 статті 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Як встановлено ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Статтею 182 ЦК України передбачено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації, а порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість і підстави відмови в ній установлюються законом. Відповідно до ч. 5 статті 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень" право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою. З урахуванням положень ч. 1 ст. 15, ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За змістом наведених норм права потреба в такому способі захисту виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами (документами), підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється. Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд вважає, що [PERSON] за життя набула права власності на 1/2 частину житлового будинку [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [INFO] чоловіка [PERSON] , а позивач набув права власності в порядку спадкування за законом після смерті [INFO] матері, [PERSON] на Ѕ частину вищевказаного житлового будинку, і оскільки відповідачем позов визнається, то його слід задовольнити.

Outcome: approved