Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-04 00:00:00

Позивач [PERSON] 11 березня 2015 року звернувся в Київський районний суд м. Полтави з позовом до ВАТ «Полтавський завод газорозрядних ламп» про визнання дій протиправними, зобовязання надати інформацію, відшкодування моральної шкоди. Посилався на те, що працював у відповідача на посаді кварцеплавільщика, в 1995 році звільнений у звязку з виходом на пенсію. Вказував, що проведеною Управлінням Пенсійного фонду України Ленінського району в м. Полтаві перевіркою виявлено розбіжності між виданою йому відповідачем довідкою про заробітну плату для обчислення пенсії і особовими рахунками по заробітній платі. У звязку з виявленими розбіжностями відповідачем було видано нову довідку, а Управління Пенсійного фонду України Ленінського району в м. Полтаві здійснило перерахунок пенсії. Вказував, що 15 лютого 2015 року звернувся до відповідача з заявою про надання інформації, а саме: копії штатного розпису, особових карток працівників, відомостей про нарахування та виплату заробітної плати, наказів по особовому складу, табелів обліку робочого часу. Відповідач листом від 23 лютого 2015 року за № 66/8 повідомив, що перелік копій документів не має можливості надати, оскільки вони зберігаються підшитими у великому обємі. Вважає, що такими діями відповідач порушує його право на інформацію, яка необхідна йому для захисту пенсійних прав. В своїй позовній заяві просив суд визнати дії відповідача щодо відмови в наданні інформації протиправними. Просив зобовязати ВАТ «Полтавський ЗГРЛ» надати йому інформацію у вигляді копій документів: штатний розпис, особові картки працівників та відомості з нарахування і виплати заробітної плати за 1987-1991 роки, накази по особовому складу ( про прийом, переведення на іншу роботу, звільнення), про преміювання, виплату матеріальної допомоги, надання відпусток, табелі обліку робочого часу. Просив також стягнути з відповідача на його користь 1000 грн. на відшкодування моральної шкоди. В судовому засіданні 31 березня 2015 року позивач та представник позивача повністю підтримали вимоги позовної заяви, посилаючись на викладені в ній обставини. 05 травня 2015 року позивач відмовився від позовних вимог до Відкритого акціонерного товариства «Полтавський завод газорозрядних ламп» про визнання дій щодо відмови в наданні інформації протиправними, зобовязання надати йому інформацію у вигляді копій документів. При цьому посилався на те, що після предявлення позову відповідна інформація йому надана була. Підтримав свої позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди та просив покласти на відповідача понесені ним судові витрати. Відповідач в судове засідання свого представника не направив, хоча був повідомлений судом про час та місце розгляду справи належним чином, клопотань до суду не подавав. Заслухавши пояснення позивача та представника позивача, дослідивши зібрані в справі докази, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що позивач [PERSON] з 1985 рік по 1995 рік перебував з відповідачем ВАТ «Полтавським завод газорозрядних ламп» в трудових відносинах, звільнений 01 лютого 1995 року згідно з наказом № 50 від 31 січня 1995 року. Також встановлено, що позивачу [PERSON] Управлінням Пенсійного фонду України Ленінського району в м. Полтаві призначена та виплачується пенсія. Згідно з актом перевірки характеру виконуваної роботи та умов праці на підтвердження права працівника на пільгове пенсійне забезпечення та довідок про заробітну плату від 13 лютого 2013 року головним спеціалістом відділу обліку надходження платежів управління Пенсійного фонду України Ленінського району в м. Полтаві [PERSON] проведена перевірка ВАТ «Полтавський завод газорозрядних ламп» та виявлено розбіжності між особовими рахунками по заробітній платі [PERSON] з виданою довідкою про заробітну плату. Відповідач ВАТ «Полтавський завод ГРЛ» на виконання вимог акту перевірки 13 лютого 2013 року видав довідку про заробітну плату для обчислення пенсії [PERSON] з сумами заробітної плати відповідно до особових рахунків та первинних документів. Згідно ст. 1 Закону України «Про інформацію» інформація - будь-які відомості та/або дані, які можуть бути збережені на матеріальних носіях або відображені в електронному вигляді. Відповідно до ст. 5 Закону України "Про інформацію" кожен має право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів. Реалізація права на інформацію не повинна порушувати громадські, політичні, економічні, соціальні, духовні, екологічні та інші права, свободи і законні інтереси інших громадян, права та інтереси юридичних осіб. Як встановлено судом позивач [PERSON] 16 лютого 2015 року звернувся до відповідача з письмовою заявою, в якій просив надати йому копії документів: штатний розпис, особові картки працівників та відомості з нарахування і виплати заробітної плати за 1987-1991 роки; накази по особовому складу, табелі обліку робочого часу. Як вбачається з самого звернення позивача, заява містила вимоги не про надання відомостей та/або даних, які і включають в себе поняття інформація, а мітили вимоги про надання великого обсягу копій первинних документів юридичної особи, при цьому позивач вимогам надати йому документи, які містили відомості та дані не тільки ті, що стосуються його особисто, а і ті, що стосувалися необмеженої кількості працівників ВАТ «Полтавський завод газорозрядних ламп». Суд приходить до висновку, що виходячи зі змісту заяви позивача, з якою останній звернувся до відповідача 16 лютого 2015 року, така заява містила в собі прохання надати не інформацію, в розумінні Закону України «Про інформацію», а матеріальні носії, на яких збережена відповідна інформація. Як встановлено судом, заява [PERSON] відповідачем не залишилася без реагування, відповідачем 23 лютого 2015 року позивачу було повідомлено, що перелік копій відповідних документів не має можливості надати. Згідно зі ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. При цьому під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Позивач [PERSON] в судовому засідання 05 травня 2015 року свої вимоги про визнання дій відповідача протиправними та зобовязання вчинити дії не підтримував, від даної групи позовних вимог відмовився. Разом з тим, для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування шкоди, в даному випадку моральної, потрібна наявність усіх елементів складу правопорушення, в тому числі наявність протиправної поведінки (незаконних дій, бездіяльності), за відсутності якої відповідальність не настає. При вирішення справи судом також враховується та обставина, що в силу норм ст. 5 Закону України «Про інформацію» кожен має право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів. Тобто, норми закону передбачають можливість отримання відповідної інформації для реалізації захисту саме своїх прав, свобод і законних інтересів. Як встановлено частиною 2 статті 32 Конституції України, не допускається збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини. Згідно зі статтями 2 та 5 Закону України "Про захист персональних даних" персональні дані - відомості чи сукупність відомостей про фізичну особу, яка ідентифікована або може бути конкретно ідентифікована, за режимом доступу є інформацією з обмеженим доступом. Відповідно до частини другої статті 14 Закону України "Про захист персональних даних" поширення персональних даних без згоди суб'єкта персональних даних або уповноваженої ним особи дозволяється у випадках, визначених законом, і лише (якщо це необхідно) в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини. Таким чином, надання позивачу всіх запитуваних ним матеріальних носіїв, які містять інформацію щодо необмеженого кола осіб, не передбачено законом. Встановивши дані обставини, враховуючи, що позивач звертався до відповідача з заявою не про надання інформації, а про надання матеріальних носіїв, суд приходить до висновку, що відповідачем ВАТ «Полтавський завод ГРЛ» право позивача на інформацію порушено не було. Тому за відсутності протиправності дій відповідача ВАТ «Полтавський завод ГРЛ», який прав позивача не порушував, позовні вимоги [PERSON] про відшкодування моральної шкоди заявлені безпідставно та не підлягають задоволенню. У звязку з відмовою позивачу в задоволенні позовних вимог понесені ним судові витрати не підлягають йому відшкодуванню.

Outcome: dismissed