Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-05 00:00:00

Публічне акціонерне товариство "Дельта Банк" (надалі - ПАТ "Дельта Банк") звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 4 890,60 грн.. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 25.03.2011 року між ПАТ "Дельта Банк" (правонаступник ТзОВ КБ "Дельта") та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір № 003-22502-250311. Відповідно п.1.2 вищевказаного договору, позивач відкриває відповідачеві картковий рахунок [NUMBER] в національній валюті України - гривні, випускає та надає держателю платіжну картку і ПІН-код до картки. Здійснює обслуговування держателя на умовах, викладених в тарифному пакеті Visa Класичний, що міститься в додатку №1 до договору та умовах, викладених в Правилах здійснення операцій за картковими рахунками. Згідно п.5.2 договір набуває чинності з дати його укладання та діє до повного виконання зобов'язань за цим договором. Банк надає держателю кредит шляхом відкриття відновлювальної відкличної кредитної лінії, що передбачено пунктом 1.3 Кредитного договору. Відповідно до цього пункту банк встановлює ліміт кредитної лінії в розмірі 3890,25 грн. Відповідно до умов кредитного договору кредитні кошти та власні кошти держателя використовуються для розрахунків за товари чи послуги. Держатель зобов'язаний щомісяця у строки, визначені правилами, здійснювати погашення частини суми заборгованості за кредитною лінією, яка виникла за попередній звітний місяць, а також здійснювати погашення заборгованості за Овердрафтом, сплачувати проценти по кредиту та пеню. Банк виконав взяті на себе зобов'язання. Станом на 03.10.2014 року відповідач має прострочену заборгованість на загальну суму 4890,60 грн., яка складається з тіла кредиту - 4890,60 грн.; заборгованості за відсотками - 00,00 грн., заборгованості за комісіями - 0,00 грн. Банк, посилаючись на статті 1049, 1054 ЦК України, просить суд стягнути з [PERSON] на його користь заборгованість за кредитним договором в сумі 4890,60 грн. та судовий збір в сумі 243 грн.60 коп. Представник позивача у судове засідання не прибув, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. В позовній заяві просить дану цивільну справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. Не заперечує проти ухвалення судом заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явилась. Надала до суду письмову заяву, в якій вимоги банку визнає частково, просить справу розглядати в її відсутності. Суд вважає можливим розглянути справу без участі сторін, оскільки в справі є достатньо матеріалів про їх права та взаємовідносини. Відповідно до положень ст. 197 ЦПК України, фіксація судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалась. Дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно з п. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору. Відповідно до ст.ст. 1049 та 1050 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Як встановлено в суді, 11 квітня 2008 року між [PERSON] і банком укладено договір № 003-22011-110408 на відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки. Банк відкрив за цим договором картковий рахунок [PERSON] [NUMBER] в національній валюті. Відповідно до п. 1.3 договору встановив [PERSON] кредитний ліміт в розмірі 3000 грн. Договором № 003-22502-250311 від 25.03.2011 року банк знову відкрив картковий рахунок [NUMBER] на обслуговування платіжної картки та кредитну лінію, за якою встановив кредитний ліміт 3890 грн.25 коп. з використанням тарифного пакету "лояльна пропозиція 24". Сторони не оспорюють зміст та умови виконання кредитного договору №003-22502-250311 від 25.03.2011, тому судом проаналізований лише порядок його виконання сторонами, виходячи із наданих доказів та представлених відповідачкою платежів. Відповідачка не заперечує, що користувалась карткою "лояльна пропозиція 24" і отримувала кошти. Але вона надала суду квитанції про сплату заборгованості. Відповідно, нею сплачено 25.03.2011 року - 500 грн.; 16.09.2008 року - 373,70грн.; 14.07.2008 року - 342 грн.; 11.04.2008 року - 260 грн.; 16.06.2008 року - 361 грн.; квитанція 2008 року на 260 грн.. Всього - 2096,70 грн. Також вона стверджує, що сплатила в 2008 році 225 грн., але її твердження не підтверджені платіжним документом, тому в силу статі 60 ч.4 ЦПК України не приймаються судом як доказ. [PERSON] визнає вимогу банку на суму 940 грн., виходячи із кредитного ліміту в розмірі 3000 грн. Суд не може погодитись з розміром ліміту, оскільки в договорі № 003-22502-250311 від 25.03.2011 року кредитний ліміт встановлено 3 890грн.25 коп. Суд також не може погодитись із розрахунком, представленим банком. Із змісту цього розрахунку слідує, що на період з 03.12.2012 по 29.12.2012 року залишок тіла кредиту становив 641,42 грн., оскільки [PERSON] сплатила 3244,80 грн., але в наступному місяці 2012 року тіло кредиту збільшилось до 4890 грн. 60 коп., але ліміт кредитної картки становив 3890грн.25 коп., а останній платіж 500 грн. відповідачка здійснила 25.03.2011 року . Навіть якщо припустити, що існував борг, то розмір його на 25.03.2011 року не міг перевищити 1793,55грн. (3890грн.25 коп. - 2096,70грн.), окрім того позивачка стверджує, що скористалась кредитом не в повному розмірі, а на суму 3000 грн. Відповідно до ч.1 статті 61 ЦПК України обставини визнані стороною не підлягають доказуванню. Виходячи з того, що [PERSON] визнала заборгованість на суму 940 грн., саме цей розмір коштів слід стягнути на користь позивача, оскільки банк не надав суду належних та допустимих доказів того, що вона заборгувала йому кошти в розмірі 4890,60 грн. Також відповідно до вимог статті 88 ЦПК України з відповідачки слід стягнути на користь позивача 243,60 грн. документально підтверджених судових витрат. В іншій частині позову відмовити за недоведеністю позовних вимог. На підставі ст.ст. 526, 527, 536, 551, 1049, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: partial