Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-13 00:00:00

В березні 2016 року [PERSON] звернувся до Деснянського районного суду м. Києва з позовом до відповідача КС ? Володар ?, в якому просив суд: стягнути з КС ? Володар ? на його користь внесок в розмірі 150 000, 00 грн., відсотки у розмірі 53 272, 60 грн. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 11 грудня 2014 року між КС ? Володар ? та ним ( [PERSON] ) було укладено Договір №ДВ-105.11 " Стандарт плюс " по залученню внеску ( вкладу ) члена кредитної спілки на депозитний рахунок. Відповідно до п.1.1. договору, ним було внесено на рахунок КС ? Володар ? внесок у розмірі 150 000, 00 грн., зі строком дії договору до 11 грудня 2015 року та з нарахуванням відсотків у розмірі 29% річних ( п.2.2. договору ). [INFO] позивач [PERSON] помер. Правонаступником прав та обов`язків померлого стала [PERSON] - донька позивача. Ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва від 26 вересня 2018 року справу за позовом [PERSON] , правонаступником якого, як спадкоємець є [PERSON] до КС ? Володар ? про стягнення коштів, передано до Шевченківського районного суду м. Києва. В свою чергу, [PERSON] 19 січня 2019 року подала заяву про збільшення позовних вимог, в якій просила суд: стягнути з КС ? Володар ? на її користь внесок у розмірі 150 000, 00 грн., відсотки за договором у розмірі 329 866, 35 грн., індекс інфляції у розмірі 78 771, 38 грн., 3% річних у розмірі 28 593, 51 грн., витрати по оплаті правової допомоги у розмірі 600, 00 грн. КС ? Володар ? взяті на себе зобов`язання щодо повернення внеску у строк, визначений договором не виконала чим порушуються її права, а тому вона змушена звернетися до суду за захистом свого порушеного права. В судовому засіданні представник позивачки на задоволенні позовних вимог наполягав у повному обсязі з підстав, викладених у позові. Представник відповідача в судове засідання не з`явився; відзив на позов не надіслав; причини неявки суду не повідомив; з заявами про розгляд справи за його відсутності чи оголошення перерви до суду не звертався, як і не направив свого представника для прийняття участі у розгляді справи; по справі зібрано достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін. Оскільки, сторона позивача не заперечувала проти проведення заочного розгляду справи і відповідно до ст. ст.223, 280 ЦПК України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, заслухав пояснення представника позивачки, розглянувши подані стороною позивача документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Як вбачається із матеріалів справи і це встановлено судом, що 11 грудня 2014 року між КС ? Володар ? та [PERSON] було укладено Договір №ДВ-105.11 " Стандарт плюс " по залученню внеску ( вкладу ) члена кредитної спілки на депозитний рахунок ( а.с. 3-5 ). Згідно п.1.1. Договору, за даним договором член кредитної спілки протягос 3 банківських днів, наступних за днем підписання даного договору, зобов`язується внести внесок у розмірі 150 000, 00 грн., з урахуванням положень п.2.1.3. договору, а кредитна спілка, після його використання в цілях, передбачених статутом кредитної спілки та даним договором, зобов`язується повернути його члену кредитної спілки разом з нарахованими на нього відсотками не пізніше 11 грудня 2015 року, що становить 12 місяців. Пунктом 2.2. договору передбачено, що на внесений членом кредитної спілки внесок щомісячно нараховується 29 % річних. При достроковому поверненні внеску члена кредитної спілки нарахування і виплата відсотків здійснюється в порядку, встановленому п.2.7. договору. В підтвердження належного виконання взятих на себе зобов`язань з боку [PERSON] , в частині внесення внеску, стороною позивача надано копію квитанції до прибуткового касового ордеру №2 від 11 грудня 2014 року, відповідно до якої [PERSON] , на виконання умов договору № ДВ-105.11 від 11 грудня 2014 року було внесено внесок у розмірі 150 000, 00 грн. ( а.с.5 ). [INFO] [PERSON] помер. Як вбачається із свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 28 липня 2017 року державним нотаріусом Броварської районної державної нотаріальної контори Юхта Л.М., спадкоємцем зазначеного у цьому свідоцтві майна є його донька [PERSON] , спадщина на яку видано свідоцтво складається з грошових коштів, що знаходяться на рахунку № [NUMBER] в сумі 181 327, 51 грн., з відповідними відсотками та компенсаціями ( договір № ДВ - 105.11 від 11 грудня 2014 року ), що належали померлому [PERSON] на підставі довідки про депозитні внески ( вклади ) члена кредитної спілки, виданої КС ? КС Володар ? 09 березня 2017 року за № 09-2/03.17. ( а.с.112 ). Відповідно до ст.ст. 1216, 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ч. 2 ст. 608 ЦК України, зобов`язання припиняється смертю кредитора, якщо воно є нерозривно пов`язаним з особою кредитора. Відповідно до ст. 1219 ЦК України, не входять до складу спадщини права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: особисті немайнові права; право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров?я; права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу. Згідно ст. 1 Закону України ? Про кредитні спілки ?, кредитна спілка - це неприбуткова організація, заснована фізичними особами, професійними спілками, їх об?єднаннями на кооперативних засадах з метою задоволення потреб її членів у взаємному кредитуванні та наданні фінансових послуг за рахунок об`єднаних грошових внесків членів кредитної спілки. Кредитна спілка є фінансовою установою, виключним видом діяльності якої є надання фінансових послуг, передбачених цим Законом. Внески (вклади) членів кредитної спілки на депозитні рахунки, а також нарахована на такі кошти та пайові внески плата (проценти) належать членам кредитної спілки на праві приватної власності. Кошти, що належать членам кредитної спілки, обліковуються окремо. Кошти, що належать членам кредитної спілки, використовуються для надання кредитів членам кредитної спілки, а у разі наявності тимчасово вільних коштів членів кредитної спілки - можуть розміщуватися спілкою на депозитних рахунках в установах банків, які мають ліцензію на право роботи з вкладами громадян, і в об`єднаній кредитній спілці, а також у державні цінні папери, перелік яких встановлюється Уповноваженим органом. Кожний член кредитної спілки має право одержати належні йому кошти, зазначені в частині першій цієї статті, у порядку і строки, які визначені відповідно до частини сьомої статті 10 цього Закону, статуту кредитної спілки або укладеними з членом кредитної спілки договорами ( ст.23 Закону України ? Про кредитні спілки ? ). Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України ? Про захист прав споживачів ?, держава забезпечує споживачам захист їх прав, надає можливість вільного вибору продукції, здобуття знань і кваліфікації, необхідних для прийняття самостійних рішень під час придбання та використання продукції відповідно до їх потреб, і гарантує придбання або одержання продукції іншими законними способами в обсязі, що забезпечує рівень споживання, достатній для підтримання здоров`я ? і життєдіяльності. Захист прав споживачів, передбачених законодавством, здійснюється судом ( ч. 1 ст.22 Закону України ? Про захист прав споживачів ? ). У разі порушення законодавства про захист прав споживачів суб?єкти господарювання сфери торговельного та інших видів обслуговування несуть відповідальність ( ст. 23 Закону України ? Про захист прав споживачів ? ). Згідно ч. 1, 2 ст. 10 Закону України ? Про захист прав споживачів ?, споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов`язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим. Якщо під час виконання робіт (надання послуг) стане очевидним, що їх не буде виконано з вини виконавця згідно з умовами договору, споживач має право призначити виконавцю відповідний строк для усунення недоліків, а в разі невиконання цієї вимоги у визначений строк - розірвати договір і вимагати відшкодування збитків або доручити виправлення недоліків третій особі за рахунок виконавця. Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів ( ст.627 ЦК України ). Договір є обов`язковим для виконання сторонами, згідно ст. 629 ЦК України. Зобов`язанням є право відношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку ( ч. 1 ст. 509 ЦК України ). Згідно ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. У зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) ( ст. 530 ЦК України ). Згідно з ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Як вбачається із копії довідки, наданої КС ? КС Володар ? на запит державного нотаріуса Броварської районної державної нотаріальної контори Юхта Л.М. від 09 березня 2017 року за № 09-2/03.17, членом КС ? КС Володар ? [PERSON] , було внесено внесок у розмірі: 149 300, 00 грн.; відсотки нараховані за договором складали 32 027, 51 грн. Загальна сума за договором складала: 181 327, 51 грн. строк дії договору № ДВ-105.11 від 11 грудня 2014 року становив 11 грудня 2015 року. Згідно заяви від 17 липня 2015 року на безготівкове перерахування коштів від [PERSON] , грошові кошти у сумі 181 327, 51 грн. були перераховані 02 грудня 2016 року на його картковий рахунок, так як виявилось, що картковий рахунок [PERSON] закритий - кошти було повернуто на рахунок № [NUMBER] . Таким чином, належні кошти [PERSON] становлять у сумі: 181 327, 51 грн. ( а.с.107 ). З урахуванням вищезазначеного, суд прийшов до висновку, що [PERSON] звернувся до КС ? КС Володар ? з заявою про дострокове повернення внеску та нарахованих на нього відсотків. На спростування даної обставини, стороною позивача ( [PERSON] ) суду не було надано належних та допустимих доказів. Договір № ДВ -105.11, укладений між КС ? КС Володар ? та [PERSON] від 11 грудня 2014 року є достроково припиненим, а тому, підстави, для нарахування відсотків, передбачених п.2.2. договору у розмірі 29 % річних відсутні. В даному випадку нарахування і виплата відсотків здійснюється в порядку, встановленому п.2.7. договору. З урахуванням вищезазначеного вимога [PERSON] про стягнення з КС ? КС Володар? внеску і відсотків, відповідно до Договору №ДВ-105.11 " Стандартний плюс " по залученню внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок від 11 грудня 2014 року підлягає задоволенню саме в розмірі 181 327, 51 грн. Що стосується позовних вимог [PERSON] в частині стягнення інфляційних втрат та 3% річних, то вони не підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. При розгляді справ про передбачену статтею 625 ЦК України відповідальність за порушення грошового зобов`язання слід з`ясувати: чи існує зобов`язання між сторонами, чи це зобов`язання є грошовим, чи доведено наявність прострочення у виконанні зобов`язання, чи існують спеціальні норми, що регулюють ці правовідносини та виключають застосування цієї статті. [PERSON] є спадкоємицею після смерті вкладника [PERSON] та, отримавши 28 липня 2017 року свідоцтво про право на спадщину за законом, не вчинила жодних дій, спрямованих ( звернення з заявою ) для отримання ( повернення ) внеску та нарахованих відсотків. Під час розгляду справи, судом не встановлено фактів звернення [PERSON] до КС ? КС Володар ? з вимогами та претензіями щодо повернення коштів, спадкоємицею яких вона є, відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 28 липня 2017 року. Не було надано таких доказів і з боку позивачки під час розгляду справи судом. А тому, суд прийшов до висновку, що вимога позивачки про застосування ст. 625 ЦК України є передчасною. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 21 вересня 2016 року справа № 6-544/16. За таких обставин, на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог. Відповідно до ст. 59 Конституції України, кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою (ч.1 ст.15 ЦПК України). До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п.1 ч.3 ст.132 КАС України) Відповідно до ч.1, 2, 3 ст. 134 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Згідно з положеннями статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Якщо сума судових витрат, заявлена до відшкодування, істотно перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат в частині такого перевищення, крім випадків, якщо сторона доведе, що не могла передбачити такі витрати на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку. Як вбачається із матеріалів справи, 03 березня 2016 року між АО ? ЮК Деснянського району м. Києва ? та [PERSON] було підписано Договір № 13 ( а.с.66 ). Відповідно до ст. 30 ЗУ "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Проте суд, враховуючи положення діючого законодавства, оцінюючи зв?язок витрат зазначених в розрахунку з розглядом справи, приходить до висновку про задоволення вимог позивачки в частині стягнення понесених витрат на правничу допомогу у розмірі 600, 00 грн., оплата яких підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордера № 9 від 18 січня 2016 року ( надання юридичної допомоги )(а.с.8). Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1 813, 28 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial