Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-15 00:00:00

У листопаді 2012 року Музичанська сільська рада Києво-Святошинського району Київської області звернулась до суду з позовом до [PERSON], Управління Держземагенства у Києво-Святошинському районі Київської області, третя особа: приватне підприємство «Ява» про стягнення основного боргу, пені та річних за прострочення виконання грошових зобов'язань, внесення змін до договору оренди земельної ділянки та їх реєстрацію у державному земельному кадастрі. Рішенням Києво-Cвятошинського районного суду Київської області від 22 лютого 2013 року у справі № 2-4418/12, провадження №2/369/392/13, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Київської області від 11 червня 2013 року у справі № 22ц-780/2432/13 позов Музичанської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області задоволено. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ рішення Києво-Cвятошинського районного суду Київської області від 22 лютого 2013 року та ухвала Апеляційного суду Київської області від 11 червня 2013 року скасовані, а справа направлена на новий розгляд до суду першої інстанції. У ході розгляду справи позивач доповнив свої позовні вимоги, їх обґрунтував тим, що Музичанська сільська рада Києво-Святошинського району Київської області уклала з приватним підприємством «Ява» договір оренди землі від 7 липня 2004 року, посвідчений 07 липня 2004 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області, [PERSON], зареєстрований в реєстрі за № 3931. Договір був укладений на підставі рішення ХХVІІ сесії ХХІV скликання Музичанської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області від 18 червня 2004 року. Доказів про скасування чи зміну вказаного рішення суду не надано. Вказаний договір був зареєстрований Києво-Святошинським районним відділом земельних ресурсів 30 липня 2004 року за № 137. Державна реєстрація прав на землю проведена реєстратором Київської регіональної філії ДП „Центр державного земельного кадастру" 07 вересня 2004 року за № 88. Відповідно до умов вказаного договору Музичанська сільська рада зобов'язувалась надати, а приватне підприємство «Ява» - прийняти у платне володіння і користування строком на 49 років земельну ділянку загальною площею 2,5082 га, - забудованих земель в межах населеного пункту села Музичі Києво-Святошинського району Київської області для обслуговування та експлуатації виробничої бази по переробці сільськогосподарської продукції. Приватне підприємство «Ява» зобов'язувалось вносити щорічно на рахунок Музичанської сільської ради орендну плату в розмірі 10% від нормативної грошової оцінки землі, що на час укладення договору складала - 47840 грн. Обчислення орендної плати за землю повинно в наступні роки здійснюватись з урахуванням індексу інфляції. Приватному підприємству «Ява» була передана в оренду вказана земельна ділянка. Приватне підприємство «Ява» в порушення вказаного договору за 2011 рік не оплатило орендної плати і тому Музичанська сільська рада звернулась до Господарського суду Київської області з позовом до Приватного підприємства «Ява». Рішенням Господарського суду Київської області від 13 червня 2012 року у справі № 15/029-12 позов задоволено та ухвалено стягнути з Приватного підприємства «Ява» на користь Музичанської сільської ради" 92028 грн. 46 коп. боргу, 368 грн. 11 коп. інфляційних втрат, 567 грн. 30 коп. 3% річних, 2923 грн. 04 коп. пені, 1917 грн. 74 коп. судового збору. Суд встановив, що в зв'язку з продажем Приватним підприємством «Ява» громадянину [PERSON] за договором від 03 листопада 2011 року (зареєстрованого у БТІ 22 листопада 2012 року) виробничої бази, розташованої на орендованій земельній ділянці, відповідно до ч. 2 ст. 120 Земельного кодексу України до набувача перейшло право користування земельною ділянкою, на якій розміщена будівля або споруда, на тих же умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача. Враховуючи відчуження виробничої бази, борг по орендній платі за період з 01 січня 2011 року по 22 листопада 2011 року становить 92028 грн. 46 коп. Пропорційно зменшенню боргу до 368 грн. 11 коп. зменшена сума інфляційних втрат, до - 567 грн. 30 коп. 3% річних, до - 2923 грн. 04 коп. пені, до - 1917 грн. 74 коп. судового збору. Постановою Київського апеляційного господарського суду від 11 вересня 2012 року рішення Господарського суду Київської області від 13 червня 2012 року у справі № 15/029-12 залишено без змін. Ч. 2 ст. 120 Земельного кодексу України передбачено, якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача. Ч. 1 ст. 377 Цивільного кодексу України встановлено, що до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Згідно п. 14.1.136 ст. 14 Податкового кодексу України орендна плата за земельну ділянку комунальної власності є обов'язковим платежем. П. 288.7 ст. 288 Податкового кодексу України передбачено, що податковий період, порядок обчислення орендної плати, строк сплати та порядок її зарахування до бюджетів застосовується відповідно до вимог статей 285 - 287 розділу ХІІІ "Плата за землю» Податкового кодексу України. Відповідно до п. 287.6. ст. 287 Податкового кодексу України при переході права власності на будівлю, споруду (їх частину) податок за земельні ділянки, на яких розташовані такі будівлі, споруди (їх частини), з урахуванням прибудинкової території сплачується на загальних підставах з дати державної реєстрації права власності на нерухоме майно. Згідно ч. 2 ст. 21 Закону України "Про оренду землі" строки внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності встановлюються відповідно до Податкового кодексу України. Музичанська сільська рада листом від 02 жовтня 2012 року № 194 звернулась до [PERSON] з пропозицією до 15 жовтня 2012 року з'явитись до сільської ради для укладення змін до договору оренди. Він листом був попереджений про перехід до нього користування землею. Вказаний лист був надісланий за адресою відповідача і повернувся за закінченням терміну зберігання. Однак це не звільняє [PERSON] від сплати орендної плати за земельну ділянку як набувача будівель, які на ній розташовані. За період з 22 листопада 2011 року по 31 грудня 2011 року згідно до ч. 2 ст. 120 Земельного кодексу України та ч. 1 ст. 377 Цивільного кодексу України зобов'язання по сплаті орендної плати перейшло до нового власника виробничої бази [PERSON] При цьому ст. 65 Земельного кодексу України не забороняє фізичній особі бути орендарем вказаної земельної ділянки. Сума основного боргу в межах позовних вимог з 23 листопада 2011 року по 31 грудня 2011 року становить 10860 грн. 51 коп. Згідно до ст. 625 чинного Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних з простроченої суми, якщо законом або договором не встановлений інший розмір процентів. Річні станом на 27 лютого 2014 року в межах позовних вимог становлять 702 грн. 51 коп. Пунктом 11 Договору встановлено, що у разі невнесення орендної плати в строки, встановлені Договором, сплачується пеня в розмірі 0,3% від суми заборгованості за кожний день прострочення. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Ст. 3 цього Закону передбачено, що розмір пені, передбачений ст. 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня. Пеня станом на 27 лютого 2014 року в межах подвійної облікової ставки НБУ в межах позовних вимог становить - 4161 грн. 35 коп. Загальна сума яка підлягає стягненню з [PERSON] за несплату орендної плати за період з 23 листопада 2011 по 31 грудня 2011 року дорівнює 15724 грн. 37 коп. До суду від Відділу Держземагенства у Києво-Святошинському районі Київської області надійшло підтвердження нормативної оцінки на 2012 рік земельної ділянки загальною площею 2,5082 га в сумі 1 986 554 грн. 60 коп. та за 2013 рік в сумі 1 986 554 грн. 60 коп., отже основний борг [PERSON] по орендній платі за період з 01 січня 2012 року по 31 грудня 2012 року складає 198 655 грн. 46 коп., а за період з 1 січня 2013 року по 31 грудня 2013 року - 1 986 554 грн. 60 коп. Надання нормативної оцінки вказаної земельної ділянки відділом Держземагенства у Києво-Святошинському районі Київської області відповідає чинному законодавству. Згідно ст. 632 Цивільного кодексу України у випадках, встановлених законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування. До спеціальних законів щодо грошової оцінки землі, в тому числі нормативної оцінки, відноситься Закон України «Про оцінку земель». Відповідно до ст. 13 Закону України «Про оцінку земель» нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться у разі визначення розміру орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності. Відповідно до ст. 23 Закону України «Про оцінку земель» витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки видається відповідним підрозділом центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин. Спори між суб'єктами оціночної діяльності, пов'язані з оцінкою земель, вирішуються в судовому порядку (ст. 28 Закону України «Про оцінку земель»). Річні за прострочення орендних платежів за 2012 рік станом на 27 лютого 2014 року в становлять 6906 гр. 68 коп. Пеня станом на 27 лютого 2014 року в межах подвійної облікової ставки НБУ в межах позовних вимог становить 32018 грн. 91 коп. Загальна сума яка підлягає стягненню з [PERSON] за несплату орендної плати за період з 01січня 2012 року по 31 грудня 2012 року дорівнює 238574 грн. 32 коп. Річні за прострочення орендних платежів за 2013 рік станом на 27 лютого 2014 року в становлять 947 грн. 06 коп. Пеня станом на 27 лютого 2014 року в межах подвійної облікової ставки НБУ в межах позовних вимог становить 4103 грн. 73 коп. Загальна сума яка підлягає стягненню з [PERSON] за несплату орендної плати за період з 01січня 2013 року по 31 грудня 2013 року дорівнює 203706 грн.25 коп. Необхідно також внести зміни до договору оренди землі та зобов'язати Управління Держземагенства зареєструвати їх у Державному земельному кадастрі та зобов'язати Реєстраційну службу зареєструвати договір оренди. Відповідно до ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом; а також у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору (ст. 652 ЦК України). Згідно ст. 632 ЦК України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. У випадках, встановлених законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування. Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 3 червня 2008 року N 309-VI (309-17) внесено зміни до частин четвертої та п'ятої статті 21 Закону України "Про оренду землі", відповідно до яких річна орендна плата за земельні ділянки, які перебувають у державній або комунальній власності, надходить до відповідних бюджетів, розподіляється і використовується відповідно до закону і не може бути меншою для інших категорії земель - трикратного розміру земельного податку, що встановлюється Податковим кодексом України. Річна орендна плата за земельні ділянки, які перебувають у державній або комунальній власності, не може перевищувати 12 відсотків їх нормативної грошової оцінки. Статтею 30 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що зміна умов договору оренди землі здійснюється за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору оренди землі спір вирішується в судовому порядку. Отже, нормами чинного законодавства передбачено можливість зміни умов договору за рішенням суду на вимогу однієї сторін у випадках встановлених договором або законом. Такий спосіб захисту як зміна правовідношення передбачено статтею 16 Цивільного кодексу України. Договір, в силу приписів ст. 509, 626 ЦК України є правовідношенням. Відповідно до ч. 2 ст. 120 Земельного кодексу України, ч. 1 ст. 377 Цивільного кодексу України та п. 287.6. ст. 287 Податкового кодексу України при переході права власності на будівлю, споруду (їх частину) умов договору оренди з попереднім власником переходять до нового власника будівлі, споруди (їх частини) з дати державної реєстрації права власності на нерухоме майно. Тобто в даному випадку правомірно має місце зміна орендаря земельної ділянки без його згоди. Ст. 202 Земельного кодексу України встановлено, що державна реєстрація земельних ділянок здійснюється у Державному земельному кадастрі в порядку, встановленому Законом. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень" державна реєстрація речових прав проводиться на підставі рішень судів, що набрали законної сили. Представник відповідача [PERSON] подав до суду письмове заперечення частини позовних вимог. Свої заперечення мотивує тим, що Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних та кримінальних справ, повертаючи своєю ухвалою від 27 листопада 2013 року справу на новий судовий розгляді зазначив, що необхідно з'ясувати всі обставини справи, звернути увагу на умові договору оренди землі, з'ясувати, чи були порушення умов договору істотними та чи є підстави для внесення змін у договір оренди землі з урахуванням положень ст.ст. 651 652 ЦК України, а також правові підстави нарахування орендної плати. Так, відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї і: сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди: друга сторона значною мірою позбавляється того на що вона розраховувала при укладенні договору. Згідно ч.ч. 1,2,4 ст. 652 ЦК України у разі істотної зміни обставин, якими стороні керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов'язання Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли ці передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах. Якщо сторони не досягай згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав встановлених частиною четвертою цієї статті, - змінений за рішенням суду на вимог заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов: 1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане; 2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникненні при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися; 3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору; 4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересовані сторона. Зміна договору у зв'язку з істотною зміною обставин допускається за рішенням суду у виняткових випадках, коли розірвання договору суперечить суспільним інтересам або потягне для сторін шкоду, яка значно перевищує затрати, необхідні для виконана договору на умовах, змінених судом. Відповідно до п. 10 Договору оренди землі від 07 липня 2004 року розмір орендної плати переглядається у разі: зміни умов господарювання, передбачених договором, зміні розмірів земельного податку, погіршення стану орендованої земельної ділянки не з вині орендаря, що підтверджено документами. Перегляд орендної плати у сторону її збільшення здійснюється у строки, встановлені чинним законодавством. По-перше, ані згаданим, ані будь-якими іншими пунктами Договору оренді землі від 07 липня 2004 року зміну нормативної грошової оцінки земельної ділянки не визначено як підставу для перегляду орендної плати, а відтак - й підставу для зміни умов договору. Крім того, позивачем не надано суду, а судом не встановлено підстав (обставин), з якими вищезгадані ст.ст. 651, 652 ЦК України пов'язують можливість зміни умов договору як за згодою сторін договору, так і за рішенням суду. Таким чином, позовна вимога щодо внесення змін в пункти 4 та 7 Договору оренді землі від 07 липня 2004 року щодо нової нормативної грошової оцінки землі і необгрунтованою. Враховуючи те, що зміну нормативної грошової оцінки земельної ділянки не визначено як підставу для перегляду орендної плати, при обрахунку заборгованості з орендної плати за 2012-2013 роки, інфляційних та пені має братися за основу нормативні грошова оцінка земельної ділянки, розмір якої за договором оренди землі складає 47 840 грн., а тому позовна вимога про стягнення орендної плати за 2012-2013 роки інфляційних та пені підлягає частковому задоволенню. Позовна вимога про зобов'язання Управління Держкомзему України у Києво Святошинському районі Київської області та Реєстраційної служби Києво-Святошинського районного управління юстиції Київської області зареєструвати зміни щодо договору оренди землі від 7 липня 2004 року, посвідченого 7 липня 2004 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округ Київської області [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за № 3931, який зареєстрований Києво-Святошинським районним відділом земельних ресурсів 30 липня 2004 року за № 137, державна реєстрація прав на землю по якому проведені реєстратором Київської регіональної філії ДП „Центр державного земельного кадастру від 7 вересня 2004 року за № 88, підлягає частковому задоволенню, зокрема, в частині зобов'язання внести в державний земельний кадастр дані про те, що орендар земельної ділянки загальною площею 2,5082 га, забудованих земель в межах населеного пункту в селі Музичі Києво-Святошинського району Київської області для обслуговування та експлуатації виробничої бази по переробці сільськогосподарської продукції є [PERSON], а в решті цієї позовної вимоги має бути відмовлено в задоволенні позову. Відповідач - Реєстраційна служба Києво-Святошинського районного управління юстиції Київської області подала письмове заперечення проти позову в частині зобов'язання Реєстраційної служби Києво-Святошинського районного управління юстиції Київської області здійснити реєстрацію зміни орендаря та змін в договорі оренди. З цього приводу позивач до управління не звертався і не обмежений в праві звернення з цього приводу в загальному порядку. Стягнення з [PERSON] боргу та визнання необхідності внесення до договору оренди земельної ділянки не може слугувати підставою для зобов'язання в судовому порядку Реєстраційної служби здійснити державну реєстрацію вказаного договору. У судове засідання представник позивача не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений, просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідачі та представники третьої особи у судове засідання не з'явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені. У зв'язку з неявкою сторін в засідання в силу ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, перевіривши матеріали справи, та наявні в ній докази, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. За правилами до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Ч. 3 ст. 61 ЦПК України передбачено, що обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Згідно ч. 1 ст. 14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Як вбачається із матеріалів справи Музичанська сільська рада Києво-Святошинського району Київської області уклала з приватним підприємством «Ява» договір оренди землі від 07 липня 2004 року, посвідчений 07 липня 2004 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області, [PERSON], зареєстрований в реєстрі за № 3931. Договір був укладений на підставі рішення ХХVІІ сесії ХХІV скликання Музичанської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області від 18 червня 2004 року. Доказів про скасування чи зміну вказаного рішення суду не надано. Вказаний договір був зареєстрований Києво-Святошинським районним відділом земельних ресурсів 30 липня 2004 року за № 137. Державна реєстрація прав на землю проведена реєстратором Київської регіональної філії ДП „Центра державного земельного кадастру" 07 вересня 2004 року за № 88. Відповідно до умов вказаного договору Музичанська сільська рада зобов'язувалась надати, а приватне підприємство «Ява» - прийняти в платне володіння і користування строком на 49 років земельну ділянку загальною площею 2,5082 га, - забудованих земель в межах населеного пункту в селі Музичі Києво-Святошинського району Київської області для обслуговування та експлуатації виробничої бази по переробці сільськогосподарської продукції. Приватне підприємство «Ява» зобов'язувалось вносити щорічно на рахунок Музичанської сільської ради орендну плату в розмірі 10% від нормативної грошової оцінки землі, що на час укладення договору складала на 47840 грн. Обчислення орендної плати за землю повинно в наступні роки здійснюватись з урахуванням індексу інфляції. Приватному підприємству «Ява» була передана в оренду вказана земельна ділянка. Приватне підприємство «Ява» в порушення вказаного договору за 2011 рік не оплатило орендної плати і тому Музичанська сільська рада звернулась до Господарського суду Київської області з позовом до Приватного підприємства «Ява». Рішенням Господарського суду Київської області від 13 червня 2012 року у справі № 15/029-12 позов задоволено та ухвалено стягнути з Приватного підприємства «Ява» на користь Музичанської сільської ради" 92028 грн. 46 коп. боргу, 368 грн. 11 коп. інфляційних втрат, 567 грн. 30 коп. 3% річних, 2923 грн. 04 коп. пені, 1917 грн.74 коп. судового збору. Суд встановив, що в зв'язку з продажем Приватним підприємством «Ява» громадянину [PERSON] за договором від 03 листопада 2011 року (зареєстрованого у БТІ 22 листопада 2012 року) виробничої бази, розташованої на орендованій земельній ділянці, відповідно до ч. 2 ст. 120 Земельного кодексу України до набувача перейшло право користування земельною ділянкою, на якій розмішена будівля або споруда, на тих же умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача. Враховуючи відчуження виробничої бази, борг по орендній платі за період з 01 січня 2011 року по 22 листопада 2011 року становить 92028 грн. 46 коп. Пропорційно зменшенню боргу до 368 грн.11 коп. зменшена сума інфляційних втрат, до - 567 грн. 30 коп. 3% річних, до - 2923 грн. 04 коп. пені, до - 1917 грн. 74 коп. судового збору. Постановою Київського апеляційного господарського суду від 11 вересня 2012 року рішення Господарського суду Київської області від 13 червня 2012 року у справі № 15/029-12 залишено без змін. Ч. 2 ст. 120 Земельного кодексу України передбачено, якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача. Положеннями ч. 1 ст. 377 Цивільного кодексу України встановлено, що до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). За період з 23 листопада 2011 року по 31 грудня 2013 року згідно до ч. 2 ст. 120 Земельного кодексу України та ч. 1 ст. 377 Цивільного кодексу України зобов'язання по сплаті орендної плати перейшло до нового власника виробничої бази [PERSON] на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача - ПП «Ява». Доказів про сплату [PERSON] позивачу орендної плати за період з 23 листопада 2011 року по 31 грудня 2011 року та за 2013 рік суду не надано. За оренду земельної ділянки в 2012 році [PERSON] платіжним дорученням від 11 червня 2013 року оплатив 7000 грн. 00 коп. Ця сума врахована судом при визначенні розміру основного боргу, пені та річних. Згідно до ст. 625 чинного Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних з простроченої суми, якщо законом або договором не встановлений інший розмір процентів. Пунктом 11 Договору встановлено, в разу невнесення орендної плати в стоки, встановлені Договором, сплачується пеня в розмірі 0,3% від суми заборгованості за кожний день прострочення. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Ст. 3 цього Закону передбачено, що розмір пені, передбачений ст. 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня. Сума пені за несплату орендної стягується з врахуванням вимог ст. 232 ГК України. При ухваленні рішення суд враховує ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ, від 27 листопада 2013 року, який повертаючи справу на новий судовий розгляді зазначив, що необхідно з'ясувати всі обставини справи, звернути увагу на умови договору оренди землі, з'ясувати, чи були порушення умов договору істотними та чи є підстави для внесення змін у договір оренди землі з урахуванням положень ст.ст. 651, 652 ЦК України, а також правові підстави нарахування орендної плати. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї і: сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди: друга сторона значною мірою позбавляється того на що вона розраховувала при укладенні договору. Згідно ч.ч. 1,2,4 ст. 652 ЦК України у разі істотної зміни обставин, якими стороні керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов'язання Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли ці передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах. Якщо сторони не досягай згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав встановлених частиною четвертою цієї статті, - змінений за рішенням суду на вимог заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов: 1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане; 2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникненні при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися; 3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору; 4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересовані сторона. Зміна договору у зв'язку з істотною зміною обставин допускається за рішенням суду у виняткових випадках, коли розірвання договору суперечить суспільним інтересам або потягне для сторін шкоду, яка значно перевищує затрати, необхідні для виконана договору на умовах, змінених судом. Позивачем не надано суду доказів, котрі свідчать про наявність обставин, з якими статті 651, 652 ЦК України пов'язують можливість зміни умов договору як за згодою сторін договору, так і за рішенням суду. Що стосується зобов'язання Реєстраційної служби Києво-Святошинського районного управління юстиції Київської області здійснити реєстрацію зміни орендаря та змін в договорі оренди, то з матеріалів справи вбачається з цього приводу позивач до реєстраційної служби не звертався. Доказів щодо обмежень в праві звернення з цього приводу в загальному порядку суду не надано. На підставі ст.ст. 12, 116, 120, 202 Земельного кодексу України, ст. ст. 6, 11, 16, 377, 509, 625, 626, 632, 648, 651, 652, Цивільного кодексу України, ст.ст. 1, 21, 30 Закону України «Про оренду землі», ст.4 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень", ст.ст. 1, 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань», ст. 232 Господарського кодексу України,

Outcome: partial