Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-03 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до Поточищенської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, в якому просить визнати за нею право власності на 1/2 частку житлового будинку з господарськими будівлями, спорудами, що знаходиться по [ADDRESS], після смерті матері [PERSON], яка померла [INFO]. Позовні вимоги мотивовані тим, що батьки позивача - [PERSON] та [PERSON] проживали в господарстві по [ADDRESS]. 9 жовтня 1957 року вони купили в держави житловий будинок, який згідно договору купівлі-продажу був зареєстрований на [PERSON]. Після цього батьки позивача добудували ще господарські будівлі і споруди, та відповідно було оформлено в Коломийському МБТІ дане господарство. [INFO], батько позивача - [PERSON], помер в с.Поточище Городенківського району. Мати позивача залишилася одна проживати в даному господарстві. Після смерті [PERSON], [PERSON] оформила спадщину на 1/2 частину житлового будинку з приналежними господарськими прибудовами, про що свідчить свідоцтво про право на спадщину за законом № 414, видане Державним нотаріусом Городенківської ДНК 30.07.1999 року. Друга половина, тобто 1/2 частина житлового будинку належала матері позивача - [PERSON], на підставі свідоцтва про право власності [NUMBER] видане виконкомом Поточищенської сільської ради Городенківського району від 29.07.1999 року на підставі рішення цього ж виконкому № 34 від 29.06.1999 року. [PERSON], після смерті [PERSON] вступила у володіння, користування та розпорядження спадковим майном, оформила спадщину на 1/2 частину житлового будинку. [INFO] померла і [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про її смерть серії [NUMBER], видане Поточищенською сільською Радою Городенківського району 27 серпня 2004 року. Після смерті матері, позивач вступила у володіння і користування спадковим майном, оформила спадщину на земельні паї, що підтверджується свідоцтвами про право на спадщину за законом №№1870, 2448 від 13.09.2004 року та від 22.11.2005 року, видані державним нотаріусом Городенківської районної державної нотаріальної контори. В даному господарстві по [ADDRESS], [PERSON] проживає після смерті матері, однак без реєстрації, поскільки відсутнє свідоцтво про право на спадщину на житловий будинок. В даний час позивач вирішила оформити спадщину за законом на 1/2 частину житлового будинку [ADDRESS] після смерті матері - [PERSON], якій належала ця частка, а тому звернулася в державну нотаріальну контору, для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно померлої. Державним нотаріусом позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частку житлового будинку, після смерті матері по тій причині, що відсутнє свідоцтво, яке посвідчує право власності спадкодавця [PERSON] на 1/2 частку вищезгаданого житлового будинку. Дане свідоцтво повинно було знаходитись в спадковій справі, однак там воно відсутнє. В зв'язку з тим, що відсутнє свідоцтво на 1/2 частку житлового будинку, позивачу рекомендовано звернутися до суду з позовною заявою, про визнання за нею права власності на 1/2 частку житлового будинку. В судове засідання сторони та їхні представники не з'явилися. Подали до суду заяви про розгляд справи в їхній відсутності. Позивач позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Поточищенська сільська рада позовні вимоги визнає. За таких обставин судом прийнято рішення про розгляд справи у відсутності сторін. Згідно вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного. 09 жовтня 1957 року Городенківський райвиконком продав, а гр. [PERSON] купив належну державі хату, що знаходиться в с. Поточище Городенківського району, що підтверджується договором купівлі-продажу, зареєстрованого за реєстром № 2753, посвідченого Городенківською державною нотаріальною конторою Станіславської області. Випискою з інвентаризаційних матеріалів вих № 8011 від 21.03.2017 р., виданою ОКП «Коломийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації», стверджено, що згідно архівних даних станом на 31.12.2012 р. під реєстровим номером 430 зареєстровано, що власником майна, розташованого в [ADDRESS], є [PERSON] - на 1/2 частку на підставі свідоцтва про право власності [NUMBER], видане виконкомом Поточищенської сільської ради 29.07.99 р. на підставі рішення цього ж виконкому № 34 від 29.06.1999 р.; на 1/2 частку на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідчене Городенківською ДНК 30.07.1999 р. за № 414. Згідно з технічною документацією житлове господарство, розташоване в [ADDRESS] складається з житлового будинку, позначеного на схемі в технічному паспорті літерою «А», побудованого 1922 р., загальною площею 127,2 кв.м., житловою площею 65,8 кв.м., стодоли, сараю, стайні, навісу, гаражу, вбиральні, криниці, огорожі, вимощення; інвентаризаційна вартість становить 134438 грн. В будинку по [ADDRESS] станом на 15.04.1991 р. були зареєстровані і проживали: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], що стверджено довідкою № 407 від 02.06.2017 року, виданою виконавчим комітетом Поточищенської сільської ради. [PERSON] помер [INFO]., що стверджено копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER]. Внаслідок його смерті відкрилась спадщина. Померлий заповіту не вчиняв. Ч.3 ст.5 Цивільного кодексу України (2004 р.) визначено: якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювались актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав і обовязків, що виникли з моменту набрання ним чинності. Згідно ст.ст. 524, 529 ЦК УРСР, який діяв на час смерті [PERSON], спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом; при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Відповідно до ст.ст. 548, 549 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв; визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він протягом шести місяців з дня відкриття спадщини фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Згідно копії свідоцтва про право на спадщину за законом серія АВВ № 124786, зареєстрованого в реєстрі за № 414, встановлено, що спадкоємцем майна [PERSON] являється його дружина [PERSON], яка проживає в [ADDRESS]; спадкове майно на яке видано це свідоцтво складається з 1/2 частини житлового будинку з приналежними господарськими прибудовами, які розміщені в [ADDRESS]; ця 1/2 частина житлового будинку належала померлому [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності, виданого Поточищенською с/Радою [NUMBER] від 29.07.99 р. згідно рішення цього ж виконкому № 34 від 29.06.1999 р. Довідкою № 713 від 23.06.2017 року, виданою виконавчим комітетом Поточищенської сільської ради стверджено, що номер жилого будинку, що знаходиться за адресою [ADDRESS], змінено [ADDRESS]. [PERSON] померла [INFO]., що стверджено копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER]. Внаслідок її смерті відкрилась спадщина. Померла заповіту не вчиняла. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Згідно з ст. 1223 ЦК України - право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Спадкоємцями можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини, вказано в ч. 1 ст. 1222 ЦК України. Згідно з ст. 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Копією свідоцтва про народження позивача серії [NUMBER], стверджено, що батьками [PERSON], [INFO] є [PERSON] та [PERSON]. [PERSON] після укладення шлюбу 09.08.1975 року з [PERSON] змінила прізвище "[PERSON]" на "[PERSON]", що підтверджено копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER]. Судом встановлено, що спадкоємцем першої черги на спадкування за законом після смерті [PERSON] є її донька [PERSON] (позивач). За ст.ст. 1268-1269 Цивільного кодексу України прийняття спадщини - це: постійне проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подання спадкоємцем, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Ч. 1 ст. 1270 згаданого кодексу визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно довідки № 407 від 02.06.2017 року, виданої виконавчим комітетом Поточищенської сільської ради встановлено, що на день смерті, [PERSON], яка померла в 2004 р. проживала одна. Про те, що спадкоємець [PERSON] прийняла спадщину після смерті матері [PERSON] свідчить інформаційна довідка зі Спадкового реєстру № 48224545 від 27.06.2017 року. Відповідно до ч. 1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно з вимогами ч.1 ст. 1297 згаданого кодексу - спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Згідно копії свідоцтва про право на спадщину за законом, зареєстрованого в реєстрі за № 2448 встановлено, що спадкоємцем майна [PERSON], померлої [INFO] є її дочка [PERSON]; спадкове майно, на яке видане це свідоцтво складається із права на земельну частку (пай) розміром 64,41 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі, що належала померлій [PERSON] на підставі сертифікату про земельну частку (пай) серії [NUMBER]. З постанови в.о. державного нотаріуса Городенківської районної державної нотаріальної контори К.С. Білоконь № 1029/02-31 від 02.06.2017 р., слідує, що позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері [PERSON], померлої [INFO], на 1/2 частку житлового будинку, що знаходиться за адресою [ADDRESS], оскільки позивач не надала оригінал свідоцтва про право на спадщину за законом, видане виконкомом Поточищенської сільської ради 29.07.1999 року, яке посвідчує право власності спадкодавця [PERSON] на 1/2 частку вищезгаданого житлового будинку. Відповідно до роз'яснень, викладених у п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.91 р. № 7 "Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок", право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради. З довідки № 407 від 02.06.2017 року, виданої виконкомом Поточищенської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області слідує, що земельна ділянка для будівництва, обслуговування житлового будинку і господарських споруд по [ADDRESS] становить 0,19 га. Позивач фактично успадкувала 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться по [ADDRESS], однак оформити документи не має можливості через відсутність правовстановлюючих документів про право власності спадкодавця [PERSON] на 1/2 частку вищезгаданого житлового будинку. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь в справі. Способами захисту цивільних прав та інтересів є, зокрема, визнання права (п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України). Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку (лист Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.03.2013 № 24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування"). Статтею 317 Цивільного кодексу України визначено, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження майном. Згідно ст. 328 цього ж кодексу право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. В силу вимог ст. 392 ЦК України - власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи та інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином суд, належно оцінивши зібрані у справі докази, вважає, що факти, викладені позивачем в позовній заяві в обґрунтування своїх позовних вимог є достовірними, і сумніву не викликають, також не встановлено неправомірності набуття позивачем права власності на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться по [ADDRESS], у зв'язку з чим, позовні вимоги підлягають повному задоволенню при визнанні їх відповідачем. На підставі ст.ст. 524, 529, 548, 549 ЦК УРСР, ст.ст. 317, 328, 1216 ЦК України,

Outcome: approved