Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-15 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON], [PERSON], Серафинецької сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, в якому просить визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими будівлями по вулиці Новоселів, 44 в с. Серафинці Городенківського району Івано-Франківської області, що належав на праві власності [PERSON], який помер 15.03.2016 року. Позовні вимоги мотивовані тим, що в житловому будинку по вулиці Новоселів, 44, в с.Серафинці Городенківського району Івано-Франківської області, який зареєстрований в Коломийському міжрайонному бюро технічної інвентаризації в реєстровій книзі під реєстровим номером 795, проживав ба\-тько позивача - [PERSON]. Він був власником цілого житлового будинку з госпо\-дарськими будівлями на підставі свідоцтва про право власності, яке видано Городенківським райвиконкомом 06.03.1992 року на підставі рішення цього виконкому № 209 від 14. 10.1987 року, рішення Серафинецького сільвиконкому № 28 від 15.04.1986 року та акту прийомки в експлуатацію будинку, затвердженого рішенням виконкому Серафинецької сільської ради № 3 від 28.01.1992 року. 15.03.2007 року [PERSON] помер, не залишивши заповіту. Після його смерті відкрилася спадщина на житловий будинок з господарськими будівлями, вартість якого на даний час 150475 грн. Позивач прийняв спадщину, але успадкувати житловий будинок з господарськими будівлями не має можливості так як відсутній правовстановлюючий документ на право власності на житловий будинок. Нотаріус Городенківської державної нотаріальної контори постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії із-за відсутності правовстановлюючого документу на право власності на житловий будинок відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. Рекомендовано в судовому порядку вирішити про визнання права власності на житловий будинок як на спадкове майно. Мама та брат позивача відмовились від спадщини на його користь. Свої відмови від спадкування оформили в нотаріальному порядку. В судове засідання сторони та їх представники не зявилися. Подали до суду заяви про розгляд справи без їхньої участі. Відповідачі не заперечують проти позову. За таких обставин судом прийнято рішення про розгляд справи у відсутності сторін. Згідно вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного. Випискою з інвентаризаційних матеріалів вих № 7789 від 15.09.2016 р., виданою ОКП «Коломийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації», стверджено, що згідно архівних даних станом на 31.12.2012 р. під реєстровим номером 795 зареєстровано, що власником майна, розташованого в с. Серафинці Городенківського р-ну по вул. Новоселів, 44 на підставі свідоцтва про право власності, видане Городенківським РВК 6.03.1992 р. на підставі рішення цього ж виконкому № 209 від 14.10.1987 р. та рішення сільвиконкому № 22 від 15.04.1986 р. та акта прийомки в експлуатацію будинку затвердженого рішенням виконкому Серафинецької с/ради № 3 від 28.01.1992 р. є [PERSON]. Як слідує з довідки № 263, виданої 24.10.2016 року Серафинецькою сільською радою Городенківського району Івано-Франківської області, житловий будинок, який належав [PERSON] знаходиться в селі Серафинці по вулиці Новоселів, 44 (бувша Новоселів, 44). Згідно з технічною документацією житлове господарство, розташоване в с. Серафинці по вул. Новоселів, 44 Городенківського району Івано-Франківської області, складається з житлового будинку, позначеного на схемі в технічному паспорті літерою «А», побудованого 1991 р., загальною площею 131,7 кв.м., житловою площею 67,3 кв.м., літньої кухні, стайні, гаражу, сараю, вбиральні, криниці, огорожі. Ринкова вартість житлового будинку та допоміжних будівель та споруд згідно звіту ЕТВО "Придністров'я" становить 150475 грн. Ч.3 ст.5 Цивільного кодексу України (2004 р.) визначено: якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювались актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав і обовязків, що виникли з моменту набрання ним чинності. Відповідно до ч. 6 п. а Постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22.12.1995 року "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності", право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба). Випискою з погосподарської книги № 5 Серафинецької сільської ради стверджено, що в робітничому дворі в с. Серафинці по вулиці Новоселів, 44 з 1991 року по 1995 рік були зареєстровані та проживали: голова господарства - [PERSON], [INFO], дружина - [PERSON], [INFO], син - [PERSON], [INFO], син - [PERSON], [INFO] У відповідності до ст.ст. 346, 347 ЦК України право власності припиняється у разі відмови власника від права власності. Особа може відмовитися від права власності на майно, заявивши про це або вчинивши інші дії, які свідчать про її відмову від права власності. В силу п.4 ч.1 ст. 365 ЦК України, право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї. Відповідачі [PERSON], [PERSON] не заперечують проти визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями в селі Серафинці по вул. Новоселів, 44 за [PERSON], що стверджено поданими до суду заявами. [PERSON] помер 15.03.2016 р., що стверджено копією свідоцтва про смерть серії І-НМ № 226364. Внаслідок його смерті відкрилась спадщина. Померлий заповіту не вчиняв. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Згідно з ст. 1223 ЦК України - право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Спадкоємцями можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини, вказано в ч. 1 ст. 1222 ЦК України. Згідно з ст. 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Копіями повторного свідоцтва про народження серії І-НМ № 321440, свідоцтва про народження ІІ-НМ № 480931 стверджено, що батьками [PERSON] та [PERSON] є [PERSON] та [PERSON]. Як слідує з копії свідоцтва про укладення шлюбу І-НМ № 355266, [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище Діка) [PERSON] одружилися 20.11.1982 року. Судом встановлено, що спадкоємцями першої черги на спадкування за законом після смерті [PERSON] є його діти - [PERSON] (позивач), [PERSON] (відповідач) та дружина [PERSON] (відповідач). Згідно ч. 2 ст. 1275 ЦК України якщо від прийняття спадщини відмовився один із спадкоємців за законом з тієї черги, яка має право на спадкування, частка у спадщині, яку він мав право прийняти, переходить до інших спадкоємців за законом тієї ж черги і розподіляється між ними порівну. Відповідачі [PERSON], [PERSON] відмовилися від прийняття спадщини за законом після померлого [PERSON], від видачі Свідоцтва про право на частку у спільному майні подружжя [PERSON] відмовляється також, що стверджено копіями їхніх заяв нотаріусу. За ст.ст. 1268-1269 Цивільного кодексу України прийняття спадщини - це: постійне проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подання спадкоємцем, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Ч. 1 ст. 1270 згаданого кодексу визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно з вимогами ч.1 ст. 1297 згаданого кодексу - спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. З Постанови про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину, виданої приватним нотаріусом Городенківського РНО [PERSON] слідує, що спадщину [PERSON] прийняв, 15.09.2016 року подавши заяву № 2 про прийняття спадщини. Однак, видати свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок № 44 по вул. Новоселів в селі Серафинці Городенківського району Івано-Франківської області після смерті [PERSON] неможливо, так як правовстановлюючий документ на будинок відсутній. Відповідно до роз'яснень, викладених у п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.91 р. № 7 "Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок", право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради. З довідки № 262 від 24.10.2016 року, виданої Серафинецькою сільською радою Городенківського району Івано-Франківської області слідує, що біля житлового будинку в селі Серафинці по вулиці Новоселів, 44 числиться земельна ділянка, загальною площею 0,11 га. Позивач фактично успадкувавав житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, розташованими по вулиці Новоселів, 44 в с. Серафинці Городенківського району Івано-Франківської області, однак оформити документи не має можливості через відсутність правовстановлюючих документів про власність спадкодавця на цей будинок. У районній газеті "Край" № 43 (1378) від 03.11.2016 року розміщено оголошення про те, що втрачене свідоцтво про право власності на будинок у с. Серафинцях вул. Новоселів, 44 [PERSON] вважати недійсним. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь в справі. Статтею 317 Цивільного кодексу України визначено, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження майном. Згідно ст. 328 цього ж кодексу право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. В силу вимог ст. 392 ЦК України - власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи та інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином суд, належно оцінивши зібрані у справі докази, вважає, що факти, викладені позивачем в позовній заяві в обґрунтування своїх позовних вимог є достовірними, і сумніву не викликають, також не встановлено неправомірності набуття позивачем права власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, розташованими по вулиці Новоселів, 44 в с. Серафинці Городенківського району Івано-Франківської області, визнання права власності не порушує прав чи інтересів будь-яких інших осіб, у зв'язку з чим, позовні вимоги підлягають повному задоволенню при визнанні їх відповідачами. На підставі ст.ст. 317, 328, 346-347, 365, 1216 ЦК України,

Outcome: approved