Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-25 00:00:00

[PERSON], звернувся з позовом до ПАТ "Українська Автомобільна корпорація" про захист прав споживача. Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач [PERSON], звернувся до магазину автозапчастин Автовсервісної філії "Універсал-Авто" для придбання автомобільної коробки передач, але на момент звернення такого товару не було у наявності, тому позивачу запропонували внести завдаток та замовити товар. Так [PERSON] сплатив 3500 грн., але через тривалий час звернувся за інформацією до відповідача, на що йому повідомили про те що такого замовлення немає, та коштів від нього не отримували, що змусило позивача звернутись із позовом до суду, в якому просить стягнути на свою користь 3 500 грн. 00 коп., та пеню в розмірі 18 480 грн. 00 коп. В судовому засіданні сторона позивача підтримала свої позовні вимоги та просила їх задовольнити. Представник відповідача ПАТ "Українська Автомобільна Корпорація" позов не визнав, просив відмовити в його задоволенні з підстав, викладених у письмових запереченнях. А саме стосовно видаткової накладної № РН-0013136 від 10.10.2013 р., представник відповідача стверджував, що всі платежі здійснюються зі сплатою рахунку - фактури через відділенян банку, тобто факт існування накладної не свідчить про те що позивач перевів кошти на рахунок підприємства. Так представник відповідача стверджує що жодних правовідносин [PERSON] та ПАТ "Українська Автомобільна Корпорація" стосовно предмету спору не існує та відповідач не брав на себе зобов"язання щодо замовлення та придбання автомобільної коробки. А правовідносини між позивачем [PERSON] та третьою особою [PERSON] слід розуміти як правовідносини що виникли між фізичними особами, хоча і не заперечував факт перебування третьої особи [PERSON] та відповідача у трудових відносинах. . Третя особа [PERSON] в судове засідання не з"явився, про день час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Вислухавши думку учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного Як вбачається з матеріалів справи 04.03.2014 р. [PERSON] отримав від [PERSON] суму коштів в розмірі 3500 грн. про що було укладено відповідну розписку, відповідно до якої [PERSON] зобов"язався повернути отримані кошти до 14.03.2014 р. (а. с. 4) [PERSON] на час винекнення спору працював в ПАТ "Українська Автомоблільна Корпорація". За таких обставин суд вважає що між позивачем та третьою особою виникли боргові зобв"язання як між фізичними особами. В матеріалах справи міститься видаткова накладна № РН-0013136 від 10.10.2013 р. ПАТ "Українська Автомобільна Корпорація" АФ "Універсал-Авто" (а. с. 3)., кошти позивачем так і не були перераховані на рахунок підприємства. Відповідно до вимог п. 7 ст. 1 ЗУ "Про захист прав споживачів" договір - усний чи письмовий правочин між споживачем і продавцем (виконавцем) про якість, терміни, ціну та інші умови, за яких реалізується продукція. Підтвердження вчинення усного правочину оформляється квитанцією, товарним чи касовим чеком, квитком, талоном або іншими документами; Згідно із положенням ст.. 901 Цивіьлного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Виходячи із положень ст.. 655 Цивільного кодексу України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Згідно ст.ст. 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Одже, жодних порушень вимог ЗУ "Про захист прав споживачів" з боку відповідача, що б могли бути розцінені як негативні для позивача не встановлено. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення коштів за оплату послуг та пені, укладеному між сторонами є надуманими та безпідставними, що в свою чергу виключає наявність заявлених суми на рахунку відповідача, так як встановлено відсутність будь - якої винної протиправної поведінки з боку відповідача. Згідно з ч. 1,2 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов"язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Згідно із ст.. 58 ЦПК України належним є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Враховуючи наведене, підсумовуючи вище викладене враховуючи суд приходить до висновку, що позов не обґрунтований та такий, що не підлягає задоволенню.

Outcome: approved