Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-28 00:00:00

У червні 2014р. позивач звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовною заявою, в якій поставлено питання про стягнення з відповідача на його користь заборгованості за кредитним договором №490053785 від 17.12.2007р. у сумі 2032264,80грн. та судового збору у розмірі 3654,00грн. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 17.12.2007р. між Закритим акціонерним товариством "Альфа Банк", правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство "Альфа Банк" (далі-позивач/банк) та [PERSON] (далі - позичальник) було укладено кредитний договір №490053785 (далі - кредитний договір), на підставі якого [PERSON] отримав кредитні кошти в сумі 27271,29 доларів США. Відповідно до умов договору, позичальник зобов'язується в порядку та на умовах кредитного договору повертати кредит, виплачувати проценти за його користування, сплачувати інші платежі, передбачені кредитним договором, в сумі, строки та на умовах, що передбачені кредитним договором та додатком №1 до нього - Графіком погашення кредиту. Того ж дня, з метою забезпечення виконання зобов'язань позичальника, 17.12.2007р. між позивачем та [PERSON] (далі-відповідач) було укладено договір поруки №№490053785-П, відповідно до умов якого відповідач як поручитель поручається перед банком за виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором та відповідає перед банком у тому ж обсязі, що і позичальник. Позивач вказує на те, що ним належним чином виконанні зобов'язання за кредитним договором, надано позичальнику кредит у вказаній сумі. Проте, в порушення умов кредитного договору, позичальником вказані зобов'язання за кредитним договором не виконуються належним чином, у зв'язку з чим, станом на 11.04.2014р., у нього наявна прострочена заборгованість за кредитним договором, яка в загальному розмірі складає 20721,59 доларів США, що за курсом НБУ, станом на 11.04.2014р., складає 2032264,80грн. Позивач зазначає, що користуючись правом, передбаченим умовами кредитного договору, направляв на адресу позичальника та поручителя письмову вимогу про дострокове повернення кредиту, але на дату подання позову до суду, заборгованість не була погашена, у зв'язку з чим позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить суд стягнути з відповідача вказану суму заборгованості та понесені ним судові витрати. В судове засідання представник позивача не з'явився, сповіщений належним чином про час та місце слухання справи, подав суду клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд позов задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач та третя особа в судове засідання не з'явився, про дату та час судового засідання повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомляли, заперечень на позов не надавали. У відповідності до вимог ст.224 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у справі доказів, проти чого не заперечував представник позивача. Суд, дослідивши наявні матеріали справи, повністю та всебічно розглянувши усі фактичні обставини справи, оцінивши всі докази у їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи, дійшов висновку про задоволення позовних вимог виходячи з наступного. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 17.12.2007р. між Закритим акціонерним товариством "Альфа Банк", правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство "Альфа Банк" та [PERSON] було укладено кредитний договір №490053785, на підставі якого [PERSON] отримав кредитні кошти в сумі 27271,29 доларів США, на споживчі цілі, зі сплатою 14,5% річних, з датою остаточного повернення кредиту до 17.12.2012р. (а.с.5-13). Належне виконання позивачем умов кредитного договору щодо надання кредиту у вказаній сумі підтверджується випискою з особового рахунку [PERSON] з 17.12.2007р. по 11.04.2014р. (а.с.22). Відповідно до п.3 кредитного договору, позичальник зобов'язався в порядку та на умовах кредитного договору повертати кредит, виплачувати проценти за його користування, сплачувати неустойки та інші платежі, передбачені кредитним договором, в сумі, строки та на умовах, що передбачені кредитним договором та додатком №1 до нього - Графіком погашення кредиту, який є невід'ємною частиною кредитного договору (а.с.10-11). У разі невиконання чи несвоєчасного виконання зобов'язання в частині повернення кредиту та/або сплати процентів, комісій згідно умов цього договору, позичальник зобов'язаний сплатити банку пеню в розмірі 1% від простроченої суми за кожний день прострочення (п.3.4. кредитного договору). При цьому, сплата неустойок за неналежне виконання або невиконання зобов'язань за кредитним договором, не звільняє позичальника від подальшого належного виконання зобов'язань. Також судом встановлено, що з метою забезпечення виконання зобов'язань позичальника за кредитним договором, 17.12.2007р. між позивачем та [PERSON] було укладено договір поруки №№490053785-П, відповідно до умов якого відповідач як поручитель поручається перед банком за виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором у тому ж обсязі та відповідає перед банком у тому ж обсязі, що і позичальник. Однак, позичальник умови кредитного договору виконував неналежним чином, внаслідок чого у нього виникла заборгованість. Пунктом 6.1. кредитного договору передбачено право банку вимагати від позичальника дострокового виконання зобов'язань з повернення кредиту у разі невиконання чи неналежного виконання будь-яких обов'язків за кредитним договором, у тому числі у разі затримання сплати частини кредиту та/або процентів за його користування щонайменше на один календарний місяць. Користуючись правом, передбаченим 6.1. кредитного договору, позивач направляв на адресу позичальника та поручителя письмову вимогу про дострокове повернення кредиту за вих.№40562-102 б/б від 13.05.2014р., де вказав належну до сплати суму заборгованості, що підтверджується реєстром рекомендованих поштових відправлень №287 від 15.05.2014р. списком №10981 та чеком «Укрпошта» від 19.05.2014р. (а.с.20). Проте, заборгованість не була погашена. Згідно із розрахунком заборгованості за кредитним договором (а.с.21), станом на 11.04.2014р., заборгованість позичальника перед позивачем за кредитним договором у загальному розмірі складає 2 032 264,80грн., з яких: заборгованість за кредитом - 20721,59 доларів США, що за курсом НБУ станом на 11.04.2014р становить 260452,21грн., заборгованість за відсотками - 14299,80 доларів США, що за курсом НБУ станом на 11.04.2014р становить 179735,95грн., пеня - 1 592 076,64грн. Доказів зворотного суду не надано. Згідно з ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 ст.1050 ЦК України визначено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу. Відповідно до ст.553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Згідно із ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до ч.1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно зі ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання не допускається, якщо інше не встановлено законом чи договором. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором. У відповідності до ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Так, відповідно до ч.1, 3 ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Частиною 1 ст.550 ЦК України визначено, що право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Таким чином, виходячи із встановлених фактичних обставин справи, умов кредитного договору, договору поруки та вимог чинного законодавства, суд дійшов висновку, що з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства "Альфа Банк", в рахунок погашення заборгованості [PERSON] (позичальник), підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором №490053785 від 17.12.2007р. в загальному розмірі в сумі 2032264,80грн., а також, на підставі ст.88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 3654,00грн.

Outcome: approved