Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості по кредитному договору № 772/4706АCLAPT5 від 31.01.2013 р. в розмірі 12047,87 грн. та по кредитному договору №1274/2854CLBPS від 12.03.2013року в сумі 8872,57грн., а також судові витрати. Позивач позов мотивує тим, що між ПАТ "ПЛАТИНУМ БАНК " та [PERSON] укладено кредитний договір № R53112255014В від 07.11.2014року на суму 6726грн. та №1274/2854CLBPS від 12.03.2013року на суму 4047,4грн. Між ПАТ "ПЛАТИНУМ БАНК " та ТзОВ «Фінансова компанія «Бізнесфінанс» було укладено договір про відступлення права вимоги, за яким право вимоги за зазначеними договорами № R53112255014В від 07.11.2014року на суму 6726грн. та №1274/2854CLBPS від 12.03.2013року на суму 4047,4грн. було відступлене на користь ТзОВ «ФК»Бізнесфінанс». 17.06.2015року між ТзОВ «ФК»Бізнесфінанс» та ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір про відступлення права вимоги № 1706/1 , відповідно до якого позивач набув права грошової вимоги до відповідача. Відповідач своїх зобов'язань по даному договору не виконав, що призвело до утворення заборгованості, яка становить 20920,44 грн. Тому просить позов задовольнити, стягнувши заборгованість у примусовому порядку. У судове засідання представник позивача не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, у якій позов підтримав в повному обсязі та не заперечив проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання з розгляду даної справи повторно не з'явився із невідомих суду причин, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином за місцем реєстрації проживання, документів про поважність причин неявки у судове засідання не надав. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів та постановити зі згоди представника позивача заочне рішення. Дослідивши та перевіривши зібрані у справі докази, постановляючи рішення відповідно до вимог ст.ст. 215, 225, 226 ЦПК України, суд вважає, що позов слід задовольнити повністю з наступних підстав. У відповідності до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк, або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов"язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі і на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Суд встановив, що між ПАТ "ПЛАТИНУМ БАНК " та [PERSON] укладено кредитний договір № R53112255014В від 07.11.2014року на суму 6726грн. та №1274/2854CLBPS від 12.03.2013року на суму 4047,4грн. Між ПАТ "ПЛАТИНУМ БАНК " та ТзОВ «Фінансова компанія «Бізнесфінанс» було укладено договір про відступлення права вимоги, за яким право вимоги за зазначеними договорами № R53112255014В від 07.11.2014року на суму 6726грн. та №1274/2854CLBPS від 12.03.2013року на суму 4047,4грн. було відступлене на користь ТзОВ «ФК»Бізнесфінанс». Відповідно до договору про факторингу № 1706/1 від 17.06.2015 року, укладений між ТзОВ «Фінансова компанія «Бізнесфінанс» та ТзОВ "ФК "«Європейська агенція з повернення боргів», право вимоги за даними кредитними договорами відступлено на користь останнього. У зв'язку з істотними порушеннями Відповідачем умов Кредитних договор Позивачем, який набув права грошової вимоги, на адресу Відповідача було направлене Повідомлення про порядок погашення заборгованості по Кредитним договорам включення персональних даних Відповідача до бази персональних даних разом з вимогу про погашення загальної суми боргу, однак відповідач таке не отримав. Однак Відповідач не мав жодних перешкод для реалізації свого зобов'язання по сплаті кредитної заборгованості на рахунки Первісного кредитора, які зазначені в кредитних договорах (дана можливість підтверджується п.2.5 Договору факторингу та Договором про зам: сторони у зобов'язанні від 17.06.2015). Рахунки Первісного кредитора, вказані Кредитному договорі є доступними і в разі надходження на них коштів ПАТ «ПтБ» негайно перераховує їх ТОВ"ФК"ЄАПБ", а ТОВ"ФК"ЄАПБ" у свою чергу зараховує до платежів на погашення кредитної заборгованості. Згідно Правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові: 23 вересня 2015 року у справі №6-979цс15 "...боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов'язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору, неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов'язку погашені кредиту взагалі". Згідно з положеннями статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. У відповідності до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Із матеріалів даної цивільної справи вбачається, що в порушення умов вказаних кредитного договору, відповідач свої зобов'язання належним чином не виконав, допустив прострочення повернення кредиту із його складовими частинами, внаслідок чого за ним утворилась заборгованість, яка станом на 17.06.2016 року має заборгованість по кредитному договору № 772/4706АСЬАРТ5 від 31 січня 2013р. в сумі 12047,87 грн., з яких: -5274,67 грн. - заборгованість за основною сумою боргу; -1670,5 грн. - заборгованість за процентами та комісією; -5102,7 грн. - пеня за порушення графіку погашення заборгованості; та по кредитному договору № 1274/2854СЬВР8 від березня 2013р. в сумі 8872,57 грн., з яких: -3663,58 грн. - заборгованість за основною сумою боргу; -1072,67 грн. - заборгованість за процентами та комісією; -4136,32 грн. - пеня за порушення графіку погашення заборгованості. За вимогами статей 527, 530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно зі ст. 1050 та ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) громадянину у розмірі та на умовах, встановлених договором, а громадянин зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу України. При цьому, відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Таким чином, враховуючи вищенаведене, а також те, що умовами кредитних договорів передбачено, що позичальник зобов'язаний сплачувати заборгованість за кредитом і проценти за користування ним у строки та в розмірі, як це було визначено кредитним договором, суд дійшов до висновку, що заявлений позов є підставним та підлягає до задоволення. Відповідно до п. 6 ст. 214 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує питання, як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому на підставі ст. 88 ЦПК України, з відповідача в користь позивача слід стягнути понесені ним і документально підтверджені судові витрати по оплаті судового збору в сумі 1378 грн.

Outcome: approved