Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-09 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду в інтересах своєї неповнолітньої онуки [PERSON] з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, мотивуючи свої вимоги тим, що мама дівчинки померла, а відповідач, будучи батьком [PERSON], належним чином не виконує свої батьківські обов"язки по відношенню до доньки, проживає в іншому населеному пункті і не відвідує дитину, не створює їй умов для проживання та виховання, не переймається матеріально-побутовими умовами її існування, окрім того, надав нотаріально завірену заяву про відмову від виховання своєї дитини. Наразі неповнолітня [PERSON] проживає разом з позивачем, яка її виховує, утримує і в її інтересах звернулася до суду з даним позовом, в якому просить позбавити [PERSON] батьківських прав у відношенні доньки [PERSON], призначити її піклувальником над неповнолітньою онукою та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини. В судовому засіданні позивач [PERSON] свої вимоги підтримала та просила їх задовольнити з підстав, вказаних у позові та додатково пояснила, що після смерті її доньки [PERSON], яка є матір»ю неповнолітньої [PERSON], відповідач не виявив бажання брати участь у житті дитини та через нотаріуса відмовився від своїх прав на доньку; він має свою сім»ю, іншу дитину і не заперечує проти позбавлення його батьківських прав у відношенні доньки [PERSON]; на даний час дівчинка проживає разом з нею, у них гарні відносини, тому позивач вважає, що в інтересах дитини буде доцільно позбавити відповідача батьківських прав, стягнути з нього на утримання доньки аліменти та призначити її піклувальником над неповнолітньою онукою. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, причин своєї неявки суду не повідомив, заперечень проти позову та заяви про відкладення розгляду справи не надав, про час та місце судового розгляду повідомлявся у відповідності до положень ст.74 ЦПК України, шляхом розміщення оголошення в газеті "Урядовий кур'єр"; в матеріалах справи наявна його заява про розгляд справи без його участі. Представники третіх осіб в судовому засіданні вважають за необхідне позов задовольнити і позбавити [PERSON] батьківських прав, оскільки, виходячи з його поведінки та позиції, дитина йому не потрібна, а також в інтересах дитини буде доцільно призначити позивача піклувальником та стягнути з відповідача аліменти. Заслухавши пояснення учасників провадження, всебічно та повно встановивши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно дослідивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до слідуючого висновку. Як встановлено в судовому засіданні батьками неповнолітньої [PERSON], [INFO] є [PERSON] та [PERSON], шлюб між якими розірваний згідно з рішенням Бахмацького районного суду Чернігівської області від 12.01.2006 року (а.с.4,8,15). Згідно зі свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 28.02.2017 року [PERSON], яка є матір»ю неповнолітньої [PERSON], померла [INFO] року (а.с.11). Позивач [PERSON] є рідною бабусею неповнолітньої [PERSON] і на даний час проживає разом з дитиною в м.Бахмачі Чернігівської області, по вул. Дружби,5/24 (а.с.9,10, 36,37). Згідно з актом обстеження умов проживання сім»ї позивача [PERSON] від 10.04.2017 року, було встановлено, що сім»я позивача проживає в [ADDRESS] і складається із [PERSON], її чоловіка [PERSON] та онуки [PERSON]; санітарний стан житлового приміщення, де проживає родина позивача, добрий, в помешканні чисто, охайно; у дитини є окреме ліжко, шафа, письмовий стіл, комп»ютер; вона забезпечена одягом, взуттям, речами домашнього вжитку; бабуся та дідусь доброзичливі, спокійні люди, люблять онуку, мають гарні стосунки (а.с.37). Згідно із заявою відповідача [PERSON], яка 16.03.2017 року посвідчена приватним нотаріусом Волноваського районного нотаріального округу Курильчук Т.О., він відмовляється від своєї участі у вихованні доньки [PERSON] і просить призначити опікуном [PERSON] (а.с.23). Згідно з довідкою Бахмацької ЗОШ І-ІІІ ст.№ 5 та характеристикою, виданою вказаним навчальним закладом, [PERSON] є ученицею 11-А класу Бахмацької ЗОШ І-ІІІ ст.№5; батько участі у вихованні доньки не приймає; за період навчання жодного разу не поцікавився її успіхами чи поведінкою (а.с.14,42). Відповідно до ст.11-12 ЗУ „Про охорону дитинства" кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками та на піклування батьків. Виховання в сім'ї є первоосновою розвитку особистості дитини. Діти та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в інтересах дитини і цього вимагає рішення суду, що набрало законної сили (ст.14 ЗУ „Про охорону дитинства"). Відповідно до ст.150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток. З підстав, передбачених ст.164 СК України, батьки можуть бути позбавлені батьківських прав. Відповідно до п.п.15,16 Постанови ПВС України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. З огляду на вищевикладене та позицію органів опіки та піклування, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] щодо позбавлення батьківських прав [PERSON] є обґрунтовані і заявлені з метою захисту прав та законних інтересів неповнолітньої [PERSON], а тому підлягають задоволенню, оскільки в судовому засіданні було доведено, що відповідач на даний час не приділяє уваги своїй дитині, ухиляється від її належного виховання, не піклується про її фізичний і духовний розвиток, підготовку до самостійного життя, що підтверджується дослідженими в судовому засіданні матеріалами справи. Окрім того, слід зауважити, що сам факт позбавлення відповідача батьківських прав щодо своєї неповнолітньої дитини не є остаточним, оскільки відповідно до ст.169 СК України, в разі зміни його поведінки, суд за його позовом може поновити його батьківські права. Разом з тим, відповідно до ч.2 ст.166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Батьки зобов'язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Обов'язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працездатними й чи є в них кошти, достатні для надання утримання; зазначене лише враховується судом при визначенні розміру стягуваних аліментів. Розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов'язання щодо утримання. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дітей та платника аліментів, наявність у останнього інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення, при цьому, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Враховуючи, що обов'язок утримувати батьками своїх неповнолітніх дітей є безумовним, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині стягнення аліментів та їх задоволення в повному обсязі. Разом з тим, згідно з положеннями ст. 55 ЦК України, опіка та піклування встановлюється з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров'я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов'язки. Згідно з положеннями ч.1 ст.59 ЦК України, піклування встановлюється над неповнолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, цивільна дієздатність яких обмежена. Відповідно до ч.4 ст.60 ЦК України, суд встановлює піклування над неповнолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає піклувальника за поданням органу опіки та піклування. Відповідно до частин 2 та 3 ст.63 ЦК України опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Рішенням виконавчого комітету Бахмацької міської ради від 28.03.2017 року, був затверджений висновок про можливість призначення [PERSON] піклувальником по відношенню до неповнолітньої онуки [PERSON]; до такого висновку орган опіки і піклування дійшов з огляду на те, що позивач тривалий час доглядає і виховує свою онуку, займається її духовним та фізичним розвитком, систематично турбується про її здоров»я, навчання та відпочинок, проживає разом з дитиною в одній квартирі, між ними склалися добрі, позитивні стосунки (а.с. 35,36). Таким чином, в судовому засіданні було встановлено, що позивач [PERSON] за станом свого здоров»я, соціальним положенням та матеріальним становищем може виконувати обов»язки піклувальника (а.с.37,38,39); вона звернулася із письмовою заявою до органів опіки та піклування та до суду про призначення її піклувальником над неповнолітньою онукою [PERSON], оскільки між ними склалися позитивні стосунки і вона має можливість і бажає реально виконувати обов»язки піклувальника, тому суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову в цій частині і вважає, що в інтересах дитини буде доцільно призначити позивача піклувальником. З огляду на вищевикладене, позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню в повному обсязі. Згідно з ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. З огляду на те, що позивач звільнений від сплати судового збору, то він підлягає стягненню з відповідача в дохід держави. На підставі викладеного ст.ст.55, 59,60,63 ЦК України, ст.ст.164, 166, 180, 182, 191СК України, ЗУ„Про охорону дитинства", Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав»,

Outcome: approved