Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-26 00:00:00

В серпні позивач публічне акціонерне товариство комерційний банк (скорочено ПАТ КБ) "ПриватБанк" звернувся до суду з позовом до відповідачки [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Посилався на те, що 10 січня 2007 року між ним та відповідачкою [PERSON] був укладений строковий кредитний договір без номеру, згідно умов якого відповідачці було видано кредит в сумі 7100 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22,80% річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Однак відповідачка [PERSON] систематично не виконує взяті на себе зобовязання за кредитним договором, не сплачує отриманий кредит та відсотки за користування ним, у звязку з чим станом на 30 червня 2016 року заборгованість за кредитним договором становить суму 39068 грн. 74 коп., в тому числі: по кредиту суму 4996 грн. 72 коп., прострочених відсотках за користування кредитом суму 25354 грн. 04 коп., заборгованість за пенею та комісією в сумі 6381 грн. 37 коп., штрафу (фіксована частина) суму 500 грн., штрафу (процентна складова) суму 1836 грн. 61 коп. Просить стягнути з відповідачки [PERSON] на його користь несплачену заборгованість за кредитним договором без номеру від 10 січня 2007 року в сумі 39068 грн. 74 коп., а також судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1378 грн. В судове засідання представник позивача ПАТ КБ "ПриватБанк" не зявився, хоча був належним чином повідомлений про час, дату і місце розгляду справи у суді, про причини неявки суд не повідомив, надійшло клопотання представника позивача про розгляд справи за відсутності позивача ( а.с. 20). Відповідачка [PERSON] та її представник в судове засідання не зявилися, від представника відповідачки [PERSON] [PERSON]З надійшла заяву про застосування наслідків пропуску строків позовної давності, оскільки банк пропустив строк позовної давності для звернення з даним позовом до суду, просить застосувати ст. 267 ЦК України і в задоволенні позовних вимог відмовити. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають до задоволення. Судом встановлено, що 10 січня 2007 року між закритим акціонерним товариством комерційним банком "ПриватБанк", правонаступником якого є позивач ПАТ КБ "ПриватБанк", та відповідачкою [PERSON] був укладений строковий кредитний договір без номеру, який складається з заяви позичальника та Умов і правил надання банківських послуг (а.с.5, 9-14), згідно умов якого відповідачці було видано у тимчасове користування на умовах повернення, строковості, платності, забезпеченості кредит в сумі 5000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22,80 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає терміну дії картки, який встановлений до січня 2013 року. В\~ порушення\~ умов кредитного договору, відповідачка неналежно виконувала взяті на себе зобов'язання щодо погашення наданого йому кредиту, у зв'язку з чим станом на 30 червня 2016 року заборгованість за кредитним договором становить суму 39068 грн. 74 коп., в тому числі: по кредиту суму 4996 грн. 72 коп., прострочених відсотках за користування кредитом суму 25354 грн. 04 коп., заборгованість за пенею та комісією в сумі 6381 грн. 37 коп., штрафу (фіксована частина) суму 500 грн., штрафу (процентна складова) суму 1836 грн. 61 коп. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно з ст. 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України). Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність. Зокрема, частина друга статті 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України). Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобовязань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу. Згідно з ст. 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги. Відповідно до п.3.1.1 та 3.1.3 Умов і правил надання банківських послуг (а.с.9-14) строк дії картки вказаний на картці (місяць і рік). Картка дійсна до останнього календарного дня вказаного місяця. Після закінчення терміну дії відповідна картка продовжується банком на новий строк (шляхом надання клієнту картки з новим терміном дії), якщо раніше (до початку місяця закінчення терміну дії) не надійшла письмова заява отримувача про закриття картрахунку, а також при умові наявності грошових коштів на картрахунку для оплати послуг по виконанню розрахункових операцій по картрахунку (в передостанній день місяця закінчення терміну дії) і при виконанні інших умов продовження, передбачених договором. Судом встановлено, що кредитний договір між позивачем ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачкою [PERSON] укладений 10 січня 2007 року, термін дії виданої відповідачці кредитної картки до січня 2013 року, що зазначено в заяві позичальника (а.с.5), іншу кредитну картку з новим терміном дії відповідачка не отримувала, а тому строк дії кредитної картки закінчився 31 січня 2013 року. Довідкою ПАТ КБ «Приватбанк» підтверджено, що між банком та [PERSON] був підписаний кредитний договір №б\\н від 10.01.2007 р., за яким було надано кредитну картку №5457082951612972 , термін дії картки 01/13. Отже, відповідно до пунктів 3.1.1, 5.4 правил користування платіжною карткою граничний строк дії картки (місяць і рік) указано на ній і вона дійсна до останнього календарного дня такого місяця, строк погашення процентів за кредитом визначено щомісячними платежами, а строк погашення кредиту в повному обсязі визначено останнім днем місяця вказаного на картці (поле MONTH) та що останній платіж здійснено 29 січня 2008 року, а строк дії картки 01/13. Таким чином, відповідно до правил користування платіжною карткою, які є складовою кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту перебіг позовної давності (ст. 257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки (ст. 261 ЦК України), а не закінченням строку дії договору. Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 19.03.2014 року у справі № 6-146цс14, яка згідно з ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для судів. Також, згідно правового висновку, викладеного в постанові Верховного Суду України від 14 грудня 2016 року у справі за № 6-2462цс16, у разі неналежного виконання позичальником зобовязань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу. Згідно ст. 267 ч. 3 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Відповідно до ст.267 ч.4 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові, а тому в задоволенні позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором без номера від 10 січня 2007 року в сумі 39068 грн. 74 коп. належить відмовити в звязку з пропуском строку позовної давності. Також не підлягають з цих підстав задоволенню вимоги про стягнення понесених судових витрат. На підставі викладеного, ст.ст.251, 252, 256, 257, 261, 266, 267, 549-552, 629, 1048-1050, 1054 ЦК України та

Outcome: dismissed