Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-12 00:00:00

14.06.2018 р. [PERSON], [PERSON] звернулися до суду з позовом до ПАТ « Райффайзен Банк Аваль» в особі базового відділення у м. Запоріжжі, третя особа - приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Гедікова Ганна Ігорівна, про визнання виконавчого напису реєстровий № 601, вчиненого приватним нотаріусом Гедіковою Г.І. від 23.05.2010 року, щодо звернення стягнення на предмет іпотеки: нежиле приміщення, що знаходиться за адресою : [ADDRESS], загальною площею 44,9 кв.м., таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 13.11.2007 р. між [PERSON] та ВАТ «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого є ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» була укладена Генеральна кредитна угода №010/02-2/588, згідно якої Банк надав грошові кошти позичальнику, а позичальник зобов'язався повернути Банку до 12.11.2017р. кредит в сумі 840 000,00 гривень, сплатити проценти за його користування, ко\-місійну винагороду, неустойку (пеню, штрафи), в розмірі, строки та у випадках передбаче\-них договором. В забезпечення виконання зобов'язань позичальником за генеральною кредитною угодою №010/02-2/588 від 13.11.2007р., між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль», [PERSON] та [PERSON], як майновим поручителем, був укладений договір іпотеки №010/02-2/588/2 від 14.11.2007р. Предметом договору іпотеки є нерухоме майно, а саме нежиле приміщення, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], загальною площею 44,9 кв.м., яке належить Іпотекодавцям [PERSON] та [PERSON] в рівних частинах по 1/2 частині кожному. 23.05.2010р., у зв'язку із невиконанням [PERSON] зобов'язань за кредитним дого\-вором, приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Гедіковою Ган\-ною Ігорівною вчинено виконавчий напис реєстр. № 601, про звернення стягнення на предмет іпотеки та задоволення вимог ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» за кредитним договором в ро\-змірі 844 726,87 гривень, в тому числі: заборгованість по кредиту 755 166,18 гривень, з яких заборгованість за несплаченими траншами 24 401,74 гривень; нарахована пеня на заборгова\-ність за траншами 981,53 гривень; заборгованість за відсотками 81 253,63 гривень; нарахова\-на пеня на заборгованість за відсотками 7 325,53 гривень. 23.03.2018 р. на підставі листа АТ «Райффайзен Банк Аваль» вих.№140-9-5/372 від 23.03.2018р., [PERSON] (дружина Позивача-1), як поручителем за догово\-ром поруки, було сплачено в рахунок погашення кредитної заборгованості 800 000,00 гри\-вень. 28.03.2016р. під час ознайомлення представниками позивачів з матеріалами виконав\-чого провадження у Жовтневому ВДВС було встановлено, що виконавчим документом в матеріалах ВП №50261605 щодо боржника [PERSON] є виконавчий напис реєстр. №601 від 23.05.2010р., а в матеріа\-лах ВП №50261775 щодо боржника [PERSON] виконавчим документом є «Дублікат» виконавчого напису реєстр. №601 від 23.05.2010р. виданий 24.12.2013р. приватним нотаріусом Гедіковою Г.І. представнику ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» замість втрачено\-го. На сьогодні виконавчий документ знаходиться в АТ «Райффайзен Банк Аваль» і не пред'явлений до виконання, проте вико\-навчий напис реєстр. №601 від 23.05.2010 р., вчинений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Гедіковою Ганною Ігорівною, повинен бути визнаний таки,м що не підлягає виконанню у зв'язку з тим, що весь період примусового стягнення в органах ДВС одночасно перебували на виконанні оригінал і дублікат виконавчого напису реєстр. № 601 від 23.05.2010 р., який був отриманий за заявою відповідача незважаючи на те, що його оригінал не був втрачений. На підставі викладеного, посилаючись на ст. 432 ЦПК України, ст. 53 Закону України « Про виконавче провадження», просять суд визнати виконавчий напис реєстровий № 601, вчинений приватним нотаріусом Гедіковою Г.І. від 23.05.2010 року, щодо звернення стягнення на предмет іпотеки: нежиле приміщення, що знаходиться за адресою : [ADDRESS], загальною площею 44,9 кв.м., таким, що не підлягає виконанню. Представники позивачів, кожен в окремості, надали суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, зазначивши, що позов підтримують в повному обсязі. Представник відповідача надала суду заяву про розгляд справи без її участі, проти позовних вимог не заперечує. Третя особа по справі у судове засідання не з'явилася, хоча про час день та місце слухання справи була повідомлена належним чином. Причини неявки суду не повідомила, заперечень стосовно позовних вимог позивача не надала. Ухвалою суду від 18 червня 2018 року провадження у цій справі відкрито, справу призначено до розгляду у підготовчому судовому засіданні. Одночасно вирішено проводити розгляд справи за правилами загального позовного провадження. (а.с. 47-48) Ухвалою суду від 12 липня 2018 року залучено до участі в справі в якості належного відповідача - Акціонерне товариство «Райффайзен\~Банк Аваль», місцезнаходженням якого є: 01011, м. Київ, вул. Лєскова, буд. № 9, замість первісного - публічного акціонерного товариства « Райффайзен Банк Аваль» в особі базового відділення у м. Запоріжжі. Підготовче провадження у справі відкладено на 13 серпня 2018 року. (а.с. 60-61) Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання. Відповідно до ч.3 ст. 211 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу у відсутність учасників справи за наявними у справі матеріалами. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши матеріали справи, взявши до уваги заяви представників позивачів, відповідача, взявши до уваги надані сторонами докази, приходить до наступного. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, а, відповідно до ч.1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законами України. Згідно ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (п.1 ст.16 ЦК України). Пунктом 2 ст.432 ЦПК України встановлено, що суд визнає виконавчий документ та\-ким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин. Матеріалами справи встановлено, що 13.11.2007 р. між [PERSON] та ВАТ «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого є ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» була укладена Генеральна кредитна угода №010/02-2/588, згідно якої Банк надав грошові кошти позичальнику, а позичальник зобов'язався повернути Банку до 12.11.2017р. кредит в сумі 840 000,00 гривень, сплатити проценти за його користування, ко\-місійну винагороду, неустойку (пеню, штрафи), в розмірі, строки та у випадках передбаче\-них договором. В забезпечення виконання зобов'язань позичальником за генеральною кредитною угодою №010/02-2/588 від 13.11.2007р., між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль», [PERSON] та [PERSON], як майновим поручителем, був укладений договір іпотеки №010/02-2/588/2 від 14.11.2007р. Предметом договору іпотеки є нерухоме майно, а саме нежиле приміщення, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], загальною площею 44,9 кв.м., яке належить Іпотекодавцям [PERSON] та [PERSON] в рівних частинах по 1/2 частині кожному. 23.05.2010р. приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Гедіковою Ган\-ною Ігорівною вчинено виконавчий напис реєстр. № 601, про звернення стягнення на предмет іпотеки та задоволення вимог ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» за кредитним договором в ро\-змірі 844 726,87 гривень, в тому числі: заборгованість по кредиту 755 166,18 гривень, з яких заборгованість за несплаченими траншами 24 401,74 гривень; нарахована пеня на заборгова\-ність за траншами 981,53 гривень; заборгованість за відсотками 81 253,63 гривень; нарахова\-на пеня на заборгованість за відсотками 7 325,53 гривень. (а.с. 12-13) На виконання виконавчого напису Орджонікідзевським ВДВС Запорізького МУЮ бу\-ло відкрито виконавчі провадження: постанова ВП № 39464465 від 27.08.2013 p., щодо виконання виконавчого напису ві\-дносно боржника [PERSON] (а.с. 16-17); постанова ВП № 41452751 від 15.01.2014р., щодо виконання виконавчого напису від\-носно боржника [PERSON] (а.с. 18-19) На підставі п.10. ч. 1 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, що діяла на той час), у зв'язку з направленням виконавчого документа за місцем знаходжен\-ня майна боржника, а саме до Жовтневого ВДВС Запорізького МУЮ, Орджонікідзевським ВДВС Запорізького МУЮ, зазначені виконавчі провадження закінчені, згідно постанови ВП № 39464465 від 08.06.2015 р. та постанови ВП № 41452751 від 17.11.2015 р.(а.с.20- 23) Постановами Жовтневого ВДВС Запорізького МУЮ було відкрито виконавчі прова\-дження з виконання виконавчого напису реєстр.№601 від 23.05.2010р.: *постанова ВП №50261605 від 24.02.2016р., щодо виконання виконавчого напису від\-носно боржника [PERSON] (а.с. 24); *постанова ВП № 50261775 від 24.02.2016р., щодо виконання виконавчого напису від\-носно боржника [PERSON] (а.с. 25) Постановами Жовтневого ВДВС Запорізького МУЮ виконавчі провадження були пе\-редані до відділу примусового виконання рішень державної виконавчої служби ГТУЮ у За\-порізькій області: *постанова ВП №50261605 від 31.03.2017р., відносно боржника [PERSON] (а.с. 28-29) ; *постанова ВП №50261775 від 31.03.2017р., відносно боржника [PERSON] (а.с.26-27 23.03.2018р. на підставі листа АТ «Райффайзен Банк Аваль» вих.№140-9-5/372 від 23.03.2018р., [PERSON] (дружина Позивача-1), як поручителем за догово\-ром поруки, було сплачено в рахунок погашення кредитної заборгованості 800 000,00 гри\-вень, що підтверджується квитанціями № OTKF14156 від 23.03.2018 р., № OTKF12752 від 23.03.2018 р. (а.с. 31) 25.04.2018р. на підставі заяви АТ «Райффайзен Банк Аваль», про повернення вико\-навчого документу стягувачу без виконання, ВПВР УДВС ГТУЮ у Запорізькій області вине\-сено постанови якими виконавчий документ (виконавчий напис реєстр.№601 від 23.05.2010р.) повернуто стягувачу АТ «Райффайзен Банк Аваль»: *постанова ВП № 50261605 від 25.04.2018 р., відносно боржника [PERSON] (а.с. 32-35); *постанова ВП № 50261775 від 25.04.2018 р., відносно боржника [PERSON] (а.с. 36-39) 28.03.2016р. під час ознайомлення представниками позивачів з матеріалами виконав\-чого провадження у Жовтневому ВДВС виявилося, що виконавчим документом в матеріалах ВП №50261605 щодо боржника [PERSON] є виконавчий напис реєстр.№601 від 23.05.2010р., а в матеріа\-лах ВП №50261775 щодо боржника [PERSON] виконавчим документом є «Дублікат» виконавчого напису реєстр.№601 від 23.05.2010р. виданий 24.12.2013р. приватним нотаріусом Гедіковою Г.І. представнику ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» замість втрачено\-го. (а.с. 8-15) Частиною 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 р. №2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" роз'яснено, що відповідно до статей 55, 124 Конституції України та статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. У п.33 рішення ЄСПЛ від 19.02.2009 року у справі "Христов проти України" суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч.1 ст.6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав. Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У справі Bellet v. France Суд зазначив, що "стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права". Правилами ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно зі ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Відповідно до вимог ст.. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до ч. 5, 6, 7 ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обовязків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Із змісту вказаної норми права вбачається, що відомості про факти, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи, повинні бути одержані із зазначених у законі джерел і передбаченими у законі способами. Згідно з ч. 2 ст. 432 ЦПК України суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин. Згідно ч. 1 ст.53 Закону України «Про нотаріат», у разі втрати або зіпсування докумен\-та, посвідченого або виданого нотаріусом чи посадовою особою органу місцевого самовря\-дування, за письмовою заявою осіб, перелічених у першому реченні частини п'ятої статті 8 цього Закону, видається дублікат втраченого документа. Відповідно до п. 1.1. глави 22 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами Украї\-ни, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 №296/5, у разі втра\-ти або зіпсування документа, посвідченого або виданого нотаріусом, за письмовою заявою осіб, за дорученням яких або щодо яких учинялася нотаріальна дія, нотаріусом видається ду\-блікат утраченого або зіпсованого документа. Дублікат документа повинен містити весь текст посвідченого або виданого документа, оригінал якого вважається таким, що втратив чинність (п.6.1. глави 22). Зазначеними нормами законодавець чітко визначив порядок та умови видачі нотаріу\-сами дубліката документа замість втраченого, та виключив можливість одночасної дії оригі\-налу і дублікату документу, в даному випадку оригінала та дубліката виконавчого напису реєстр. № 601 від 23.05.2010р. Згідно з постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 8 від 25 вересня 2015 року «Про узагальнення практики розгляду судами процесуальних питань, пов'язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах" роз'яснено, що словосполучення "або з інших причин" не стосується припинення обов'язку боржника, який підлягає виконанню, а є іншими причинами, наприклад, в апеляційному чи касаційному порядку скасовано чи змінено рішення суду, або ж у зв'язку з нововиявленими обставинами, а виконавчий лист ще не виконаний. Наведені підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, можна поділити на дві групи: матеріально-правові та процесуально-правові. Обов'язок боржника може припинятися з передбачених законом підстав. Підстави припинення цивільно-правових зобов'язань, зокрема, містить глава 50 розділу І книги п'ятої ЦК України. Так, зобов'язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов'язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов'язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання. Процесуальними підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: - видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); - коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; - видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі виконавчого листа; - помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі винайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; - пред'явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред'явлення цього листа до виконання. Аналізуючи зазначені норми матеріального права, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, враховуючи всі наведені обставини, суд вважає необхідним визнати виконавчий напис реєстровий № 601, вчинений приватним нотаріусом Гедіковою Г.І. від 23.05.2010 року, щодо звернення стягнення на предмет іпотеки: нежиле приміщення, що знаходиться за адресою : [ADDRESS], загальною площею 44,9 кв.м., таким, що не підлягає виконанню.

Outcome: approved