Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-08 00:00:00

У липні 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з СТОВ „РІД заборгованість по сплаті орендної плати та розірвати договір оренди землі №б/н від 16.12.2008 року. Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що 16 грудня 2008 року між позивачем та відповідачем було укладено договір оренди землі №б/н на земельну ділянку, що розташована на території Сальненської сільської ради Ніжинського району, площею 1,41 га. Умови договору СТОВ «РІД» виконує з порушенням та сплачує орендну плату в меншому розмірі ніж передбачено умовами договору, а тому виникла заборгованість по сплаті орендної плати в сумі 4 247,33 грн., що є підставою для розірвання договору оренди та стягнення заборгованості по орендній платі та штрафних санкціях та матеріальних втратах в розмірі 3 911,96 гривень про що і просить позивач в позові. Рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 28 жовтня 2016 року стягнуто з СТОВ „РІД на користь [PERSON]: заборгованість за договором оренди землі від 16 грудня 2008 року у сумі 4 247,33 грн., заборгованість по договору оренди землі від 16 грудня 2008 року у сумі 3 911,96 грн.; розірвано договір оренди від 16 грудня 2008 року, укладений між позивачем та відповідачем, на земельну ділянку, що розташована на території Сальненської сільської ради Ніжинського району, площею 1,41 га за кадастровим номером 7423388100:03:001:0053, який був зареєстрований у Ніжинському районному відділі центру Державного земельного кадастру, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис №040985000008 від 10.03.2009; стягнуто з відповідача судовий збір у сумі 1102,4 грн. на користь держави. В апеляційній скарзі СТОВ „РІД просить зазначене рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог [PERSON] Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що судом неправильно застосовано норми матеріального та процесуального права, а висновки суду не відповідають обставинам справи. Відповідач вказує, що судом були покладені в основу судового рішення докази та розрахунки проведені на підставі цих доказів, які були помилково надані позивачу третьою особою. Крім того, позивачем при проведенні розрахунку заборгованості по орендній платі взято до уваги розмір отриманої ним орендної плати за дві земельні ділянки передані в оренду та містить лише дані про утриманий податок з доходів фізичних осіб і не містить даних про утриманий військовий збір в розмірі 1,5%. Невірно також проведено розрахунок пені. За доводами СТОВ „РІД, товариством умови договору виконувались в повній мірі невиплаченою залишається лише орендна плата в розмірі 16,92 гривень, отримувати яку позивач відмовився. Між позивачем та відповідачем виник спір з приводу розміру нормативно грошової оцінки вартості землі, що зазначено в умовах договору, вказане не може бути підставою для розірвання договору оренди виходячи з приписів ст.141 ЗК України. Крім того, СТОВ „РІД вказує, що позовна заява про стягнення боргу, пені, матеріальних втрат від знецінення грошових коштів за 2009-2015 роки подана 19 липня 2016 року, тобто пізніше ніж через 3 роки з моменту закінчення позовної давності до зобовязань по сплаті орендної плати за 2009-2013 роки та 1 рік до пені за 2009-2015 роки, що згідно ч.4 ст.267 ЦК України є підставою для відмови в позові. Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЧН №187781 [PERSON] є власником земельної ділянки (кадастровий номер 7423388100:03:001:0053) площею 1,41 га, що розташована в с. Сальне Ніжинського району, для ведення особистого селянського господарства (а.с.13). 16 грудня 2008 року між [PERSON] та СТОВ „РІД укладено договір оренди землі, згідно якого позивач передає в оренду відповідачу земельну ділянку загальною площею 1,41 га строком на 10 років. Пунктами 4.1-4.3 договору встановлено орендну плату в розмірі 4% від нормативної грошової оцінки землі. Обчислення розміру орендної плати за обєкт оренди здійснюється з урахуванням індексів інфляції. Орендна плата вносить у такі строки: вересень-грудень (а.с.15-18). Листом ПІ-5/0-522/6-16 від 23.06.2016 року Управління Держгеокадастру у Ніжинському районі Чернігівської області позивачу надано інформацію про нормативну грошову оцінку земельної ділянки площею 1,41 га, яка станом на 01.01.2008 року з врахуванням індексу інфляції складала 22 399,70 грн., на 01.01.2009 року - 25 804,46 грн., на 01.01.2010 року та на 01.01.2011 року 27 326,92 грн., на 01.01.2012 року та на 01.01.2013 року, на 01.01.2014 року 47 986,08 грн., на 01.01.2015 року 59 934,61 грн., на 01.01.2016 року 71 921,53 грн. (а.с.23-24). 29 липня 2016 року Головне управління Держгеокадастру у Чернігівській області повідомила [PERSON] листом № 31-28-99.3-2816/2-16, що у відповіді, яка була надана Управлінням (вих. № ПІ-5/0-522/6-16 від 23.06.2016 року), була допущена помилка, а саме: нормативна грошова оцінка була вказана цілої земельної ділянки, хоча згідно свідоцтва про право на спадщину за законом позивач успадкував разом з [PERSON] в рівних частках кожний сертифікат на право на земельну частку (пай) розміром 3,2 в умовних кадастрових гектарах. При розподілі земельних ділянок шляхом жеребкування [PERSON] отримав земельну ділянку за №052, яка становить 1/2 паю. Взамін сертифікату на право на земельну частку (пай) позивачу було видано Державний акт на право власності на земельну ділянку площею 1,41 га. Отже, нормативну грошову оцінку земельної ділянки площею 1,41 га ріллі, розташованої на території Сальненської сільської ради визначено з врахуванням коефіцієнту індексації станом на 01.01.2008 року - 11 199,85 грн; на 01.01.2009 року 12 902,23 грн; на 01.01.2010 року і 01.01.2011 року 13 663,46 грн; на 01.01.2012 року, 01.01.2013 року, 01.01.2014 року 23 993,04 грн; на 01.01.2015 року 29 967,30 грн.; на 01.01.2016 року 35 960,76 грн (а.с. 95-96). Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку, що протягом 2009-2015 років відповідачем не виконувались в повній мірі умови договору оренди від 16.12.2008 року, а тому на користь позивача підлягає сплаті недоплачена сума орендної плати в розмірі 4247,33 грн. та на підставі ч.2 ст.625 ЦК України та п.4.6 договору оренди землі відповідач повинен сплатити 3911,96 грн. штрафних санкцій та матеріальних витрат. Враховуючи, що протягом двох років підряд мала місце систематична несплата орендної плати, що є підставою для розірвання укладеного між сторонами договору оренди землі № б/н від 16.12.2008 року. З такими висновками суду першої інстанції частково погоджується колегія суддів апеляційного суду. Стаття 2 Закону України "Про оренду землі" передбачає, що відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі. Згідно із статтею 13 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Відповідно до частини першої статті 93 Земельного кодексу України та статті 1 Закону України "Про оренду землі" право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Статтею 21 Закону України „ Про оренду землі встановлено, що орендна плата за землю це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України). Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди. Статтею 627 ЦК України встановлено свободу договору, відповідно до якої сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обовязковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обовязковим для виконання сторонами. Відповідно до частини 1 статті 632 Цивільного кодексу України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. В договорі оренди землі від 16 грудня 2008 року, укладеному між [PERSON] і СТОВ „Рід, обєктом оренди сторони визначили земельну ділянку загальною площею 1,41 га ріллі (кадастровий номер 7423388100:03:001:0053), яка належить орендодавцю. При цьому нормативну грошову оцінку обєкту оренди визначено в розмірі 22 399,70 грн. Договір на даний час є чинним, у встановленому порядку недійсним не визнаний, а тому відсутні підстави стверджувати, що при розрахунку орендної плати за землю підлягає застосуванню інший розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки, ніж погоджений сторонами і визначений договором. З врахуванням викладеного, не заслуговують на увагу доводи відповідача, що при розрахунку орендної плати за землю необхідно враховувати нормативну грошову оцінку не всієї земельної частки (паю), а лише 1/2 її частину, яку успадкував [PERSON] Згідно довідки Управління Держгеокадастру у Ніжинському районі ПІ-5/0-522/6-16 від 23 червня 2016 року нормативна грошова оцінка земельної ділянки: - станом на 01.01.2009 року складала 25 804,46 грн, отже розмір орендної плати за 2009 рік становить 1032,18 грн (25 804,46 грн х 4%); - станом на 01.01.2010 року та 01.01.2011 року - 27 326,92 грн, розмір орендної плати за 2010 і 2011 роки 1093,08 грн (27 326,92 грн х 4%); - станом на 01.01.2012 року, 01.01.2013 року, 01.01.2014 року 47 986,08 грн, розмір орендної плати за 2012, 2013, 2014 роки 1919,44 грн (47 986,08 грн х 4%); - станом на 01.01.2015 року 59 934,61 грн., розмір орендної плати за 2015 рік 2397,38 грн. (59 934,61 грн. х 4%). Колегія суддів апеляційного суду Чернігівської області погоджується з доводами апеляційної скарги про те, що наданий позивачем розрахунок недоплаченого розміру орендної плати проведений з врахуванням суми виплаченої орендної плати за дві земельні ділянки передані в оренду позивачем. СТОВ „Рід в суд першої інстанції було надано інформацію про фактично виплачену та нараховану орендну плату за період з 01.01.2009 року по 30.08.2016 року (а.с.117-119). Саме зазначену довідку апеляційний суд бере до уваги при обрахунку недоплаченої суми орендної плати, оскільки в ній міститься інформація про нарахування та виплату орендної плати щодо земельної ділянки з кадастровим номером 7423388100:03:001:0053, яка є обєктом спірного договору оренди землі від 16 грудня 2008 року. З довідки №063 від 03 жовтня 2016 року вбачається, що відповідачем було нараховано: у 2009 році 516,09 грн; у 2010 році 546,54 грн; у 2011 році 546,54 грн; у 2012 році 959,72 грн; у 2013 році 959,72 грн; у 2014 році 959,72 грн; у 2015 році 1198,7 грн. Виходячи з викладеного, недоплата орендної плати позивачу складає: за 2009 рік 516,09 грн (1032,18 516,09); за 2010 рік 546,54 (1093,08 546,54); за 2011 рік 546,54 грн (1093,08 546,54); за 2012 рік 959,72 грн (1919,44 959,72); за 2013 рік 959,72 (1919,44 959,72); за 2014 рік 959,72 грн (1919,44 959,72); за 2015 рік 1198,7 грн. (2397,38 1198,7), а всього 5687,03 грн. Під час розгляду судом першої інстанції представником відповідача було заявлено усне клопотання про застосування строків позовної давності, а тому позовні вимоги позивача щодо стягнення недоплаченого розміру орендної плати підлягають частковому задоволенню за період 2013-2015 рік на суму 3118,12 гривень (1198.68+959,72+959,72) Не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги про невірний обрахунок позивачем штрафних санкцій та матеріальних втрат. Так, відповідно до п.4.6 договору оренди землі від 16 грудня 2008 року у разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором, справляється пеня у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, чинної на період прострочення, від несплаченої суми за кожний день прострочення. Крім того, згідно ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Пеня у розмірі подвійної облікової ставки НБУ розраховуються за формулою: пеня = С х 2 ПОС х Д : 100, де С - сума заборгованості за період, 2 ПОС подвійна облікова ставка НБУ в день прострочення, Д кількість днів прострочення. Сума інфляційних витрат розраховуються за формулою: сума боргу х процент інфляції) сума боргу. Сукупний індекс інфляції ІІс = (ІІ1:100) х (ІІ2:100) х (ІІ3:100) х ... (ІІZ:100), де ІІ1 індекс інфляції за перший місяць прострочення, ІІ2 індекс інфляції за другий місяць прострочення, ІІZ індекс інфляції за останній місяць прострочення. Розрахунок 3% річних виглядає так: сума санкції = С х 3 х Д : 365 : 100, де С - сума заборгованості, Д кількість днів прострочення. Оскільки заборгованість за орендною платою підлягає стягненню в межах строків позовної давності то розмір штрафних санкцій та матеріальних втрат також підлягає стягненню в межах строків позовної давності, тобто загальний розмір штрафних санкцій становить: пеня - 1126.57 грн. + 2755,34 грн. (інфляційні) + 281,14 грн. (3% річних) =4163.05 грн. При обрахунку суми недоплаченої орендної плати, штрафних санкцій та матеріальних втрат суд проводить розрахунок без врахування сум податків та обовязкових платежів. При вирішенні питання наявності підстав для розірвання договору оренди землі апеляційний суд враховує наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 32 Закону України „ Про оренду землі на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об'єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України. Згідно п. „д ч. 1 ст. 141 ЗК України підставою припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати. Таким чином, в розумінні вищевказаних норм, підставою для припинення права користування земельною ділянкою та розірвання договору оренди може бути лише систематична несплата орендної плати. Підставою для розірвання договору оренди землі позивач визначив систематичну недоплату орендної плати в звязку з зазначенням в договорі оренди землі збільшеного розміру нормативно грошової оцінки землі. Проте, по справі встановлено, що орендна плата вносилась своєчасно, але в меншому розмірі, з приводу її розміру виник спір, який є предметом даного позову. При цьому відповідач заперечував визначений позивачем розмір заборгованості з орендної плати. Отже, підстави для розірвання договору відсутні, в звязку з чим оскаржуване рішення суду підлягає скасуванню в частині задоволення позовних вимог [PERSON] про розірвання договору оренди від 16 грудня 2008 року. Оскільки позовні вимоги задоволено частково, то судові витрати підлягають розподілу з урахуванням вимог ст.88 ЦПК України. В звязку з викладеним, колегія суддів апеляційного суду Чернігівської області приходить до висновку про те, що апеляційна скарга Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю „РІД підлягає частковому задоволенню, а рішення суду скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог позивача [PERSON]

Outcome: partial