Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-20 00:00:00

23.10.2015 позивач звернувся до суду з вказаним позовом до відповідача, просить звільнити з-під арешту квартиру [ADDRESS]. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач посилається на те, що відповідно до договору про передавання в управління непроданих активів від 05.09.2013 позивач є правонаступником ТОВ «Український промисловий банк». Рішенням Печерського районного суду м.Києва від 20.06.2011 у справі №2-323/11 позов ТОВ «Український промисловий банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено частково. Стягнуто з відповідача на користь позивача суму заборгованості за кредитом в розмірі 407 511,78 доларів США, прострочену заборгованість за відсотками в розмірі 4 856,65 доларів США, пеню в розмірі 30 972,88 доларів США та судові витрати в розмірі 1820 грн. Постановою головного державного виконавця підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м.Києві Магди С.Г. від 03.02.2012 відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа №2-323/11. Того ж дня державним виконавцем винесено постанову про накледння арешту на все майно боржника та оголошення заборони на його відчуження, у тому числі на квартиру [ADDRESS], яка є предметом іпотеки. 30.05.2014 головним державним виконавцем підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м.Києві Магдою С.Г. винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу відповідно до п.9 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження». Разом з тим, при винесенні вказаної постанови, державним виконавцем не було знято накладений арешт на вказане вище майно, у зв'язку з чим позивач позбавлений можливості здійснити реалізацію зазначеного майна в рахунок погашення кредитної заборгованості в позасудовому порядку та відповідно реєстрацію права власності цього майна. У судовому засіданні представник позивача позов підтримала, посилаючись на викладені в позові обставини та доводи, просила позов задовольнити. У судовому засіданні представник відповідача позов визнав в повному обсязі та не заперечив проти його задоволення. Пояснив суду, що між [PERSON] та ТОВ Інвестиційна компанія «ІФГ Капітал» було досягнуто згоди щодо порядку погашення заборгованості за кредитним договором в позасудовому порядку. Третя особа, повідомлена належним чином про час та місце розгляду справи в судове засідання свого уповноваженого представника не направила, про причини неявки представника суд не повідомила. Заяви про розгляд справи за відсутності представника до суду не надходило. На підставі ст.169 ЦПК України, суд, враховуючи думку сторін, вважає можливим розгляд справи за відсутності третьої особи. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, думку представника відповідача, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами шляхом дослідження письмових доказів в матеріалах справи, надходить до наступних висновків. Судом встановлено, що рішенням Печерського районного суду м.Києва від 20.06.2011 у справі №2-323/11 позов ТОВ «Український промисловий банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено частково. Стягнуто з відповідача на користь позивача суму заборгованості за кредитом в розмірі 407 511,78 доларів США, прострочену заборгованість за відсотками за користування коштами в розмірі 4 856,65 доларів США, пеню в розмірі 30 972,88 доларів США та судові витрати в розмірі 1820 грн. (а.с.26-31) На виконання вказаного рішення суду 18.01.2012 Печерським районним судом м.Києва ТОВ «Український промисловий банк» був виданий виконавчий лист. (а.с.32-33) Як вбачається з матеріалів справи, постановою головного державного виконавця підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м.Києві Магди С.Г. від 03.02.2012 відкрито виконавче провадження з виконання вказаного виконавчого листа №2-323/11. (а.с.34-35) Постановою головного державного виконавця підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м.Києві Магди С.Г. від 03.02.2012 накладено арешт на все майно, що належить боржнику [PERSON] у межах позовних вимог в сумі 3344111 грн. 38 коп.(а.с.36-37) Згідно наявної в матеріалах справи Інформайційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта, на підставі постанови Відділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м.Києві від 03.02.2012 про арешт майна, на квартиру [ADDRESS] накладено арешт. (а.с.38-39) Постановою головного державного виконавця підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м.Києві Магди С.Г. від 30.05.2014 вищевказаний виконавчий документ №2-323/11 повернуто стягувачу. (а.с.40-41) Як встановлено судом, 05.09.2013 між ТОВ «Український промисловий банк» та ТОВ «Інвестиційна компанія «ІФГ Капітал» було укладено договір про передавання в управління непроданих активів №31-Л, згідно умов якого ТОВ «Український промисловий банк» передає ТОВ «Інвестиційна компанія «ІФГ Капітал» непродані активи ТОВ «Український промисловий банк».(а.с.9-18) Згідно Акту приймання-передавання в управління непроданих активів ТОВ «Укрпромбанк» від 01.10.2013, ТОВ «Інвестиційна компанія «ІФГ Капітал» прийняло від ТОВ «Український промисловий банк» право вимоги до [PERSON] згідно кредитного договору №688-100/ФКВ-08. (а.с.19-21) З метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором №688-100/ФКВ 08, 08.04.2008 між ТОВ «Український промисловий банк» та [PERSON] було укладено іпотечний договір № 688-100/Zфкв-08, відповідно до умов якого предметом іпотеки є квартира [ADDRESS]. (а.с.22-25) Згідно з ч.5 ст. 60 Закону України "Про виконавче провадження" у всіх інших випадках незавершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду. Статтею 54 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено право заставодержателя звернутися до суду з позовом про звільнення майна з-під арешту. Обґрунтовуючи заявлені вимоги представник позивача посилається на те, що наявність арешту вказаного майна позбавляє товариство можливості реалізувати свої права як іпотекодержателя та задовольнити свої вимоги за рахунок іпотеки, яка є предметом забезпечення виконання вищевказаного кредитного договору. Відповідно до ст. 3 Закону України "Про іпотеку", право іпотеки виникає з моменту укладення договору іпотеки. Пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Таким чином, право іпотеки у позивача виникло з моменту укладення договору іпотеки та її державної реєстрації, тобто до вчиненої виконавцем оспорюваної дії. Однак на момент проведення опису та накладення арешту на спірний об'єкт нерухомого майна, державний виконавець не з'ясував, що згадане майно було передане боржником банку у забезпечення своїх зобов'язань за кредитним договором, чим порушив право позивача на задоволення його вимог як іпотекодержателя. Крім того, відповідно до ст. 36 Закону сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування і розпорядження своїм майном. За змістом зазначених норм та положень ст. 16 ЦК України власник має право вимагати відновлення свого порушеного права, в даному випадку - звільнення з-під арешту майна, яке належить йому на праві власності. Виходячи з встановлених обствин справи та вимог чинного законодавства, суд дійшов висновку, що наявність арешту майна позбавляє позивача можливості реалізувати свої права як іпотекодержателя, а тому вважає прийняти визнання позову відповідачем та відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України задовольнити позов в повному обсязі. У зв'язку з задоволенням позову, на підставі ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 1218 грн. 00 коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved