Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-14 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» звернулося до суду з позовною заявою про виселення [PERSON], [PERSON], [PERSON] та інших осіб, які зареєстровані та проживають у квартирі за адресою : [ADDRESS]. Позовні вимоги мотивує тим, що відповідач [PERSON] зобов'язався повернути кредит і сплатити відсотки за користування кредитом в строки та порядку, встановлених договором. З метою забезпечення виконання зобов"язань між банком та відповідачами [PERSON], [PERSON], [PERSON] було укладено договір іпотеки. Однак внаслідок неналежного виконання відповідачем [PERSON] взятих на себе зобов'язань - виникла сума боргу, тому, банк звернувся до суду з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до рішення Мукачівського міськрайонного суду від 29 грудня 2009 року за №2-4270/09 в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №МКН0GА00000158 від 28.07.2006 року, в розмірі 13 212,23 доларів США, звернуто стягнення на предмет іпотеки - квартиру загальною площею 70,10 кв.м., яка розташована за адресою: [ADDRESS], шляхом продажу вказаного предмету іпотеки (на підставі договору іпотеки від 28.07.2006 р.) публічним акціонерним товариством комерційним банком «ПриватБанк» з укладенням від імені [PERSON], [PERSON], [PERSON] договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру прав власності, а також наданням ПриватБанку всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу. В решті позовних вимог відмовлено. Після прийняття рішення про звернення стягнення на майно, а саме, на квартиру, всі мешканці зобов"язані на письмову вимогу іпотекодержателя добровільно звільнити квартиру протягом місяця з дня отримання цієї вимоги. 03 жовтня 2014 року відповідачам була направлена вимога від 29 вересня 2014 року про добровільне звільнення квартири [ADDRESS] в тридцятиденний строк з дня отримання цієї вимоги. Просять виселити [PERSON], [PERSON], [PERSON] та інших осіб, які зареєстровані та проживають у квартирі за адресою : [ADDRESS]. Представник позивача в судове засідання не з»явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує просить їх задоволити, проти винесення заочного рішення не заперечує. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] в судове засідання не з»явився подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, в поданій заяві просить у задоволенні позову відмовити, застосувати вимоги ст.109 ЖК Української РСР, Закону України "Про іпотеку" та постанови Верховного Суду України від 18.03.2015 року. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] судове засідання не з'явилися, про причини неявки суд не повідомили, про час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Представник третьої особи яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності Вивчивши матеріали справи та перевіривши їх наявними у справі доказами, суд приходить слідуючого висновку. Судом встановлено, що відповідач по справі [PERSON] 28.07.2006 року отримав у ЗАТ КБ "Приват Банк" (правонаступником якого є ПАТ КБ "Приват Банк") кредит в сумі 11 460,00 доларів США у вигляді кредитної лінії строком до 27.07.2010 року (а.с.6-8). З метою забезпечення виконання зобов"язань між банком та відповідачами [PERSON], [PERSON], [PERSON] 28.07.2006 року було укладено договір іпотеки, згідно якого вони, у забезпечення виконання позичальником ([PERSON]) зобов"язань за кредитним договором, будучи власниками квартири, надали в іпотеку майно, а саме : квартиру [ADDRESS], загальною площею 70,10 кв.м. (а.с.9-10). Відповідно до рішення Мукачівського міськрайонного суду від 29 грудня 2009 року за №2-4270/09 в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №МКН0GА00000158 від 28.07.2006 року, в розмірі 13 212,23 доларів США, звернуто стягнення на предмет іпотеки - квартиру загальною площею 70,10 кв.м., яка розташована за адресою: [ADDRESS], шляхом продажу вказаного предмету іпотеки (на підставі договору іпотеки від 28.07.2006 р.) публічним акціонерним товариством комерційним банком «ПриватБанк» з укладенням від імені [PERSON], [PERSON], [PERSON] договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру прав власності, а також наданням ПриватБанку всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу (а.с.11-12). Частиною першою статті 40 Закону України "Про іпотеку" передбачено, що звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться у порядку, встановленому законом. Статтею 109 ЖК Української РСР встановлено порядок та підстави виселення із займаного житлового приміщення. Так, частиною 1 даної статті передбачено, що виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом. Виселення проводиться добровільно або в судовому порядку. Частиною 2 статті 40 Закону України "Про іпотеку" та частиною 3 статті 109 Української РСР після прийняття прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення всі мешканці зобов"язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільняють житловий будинок або житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення. Відповідно до частини 2 статті 109 ЖК Української РСР громадянам, яких виселяють з жилих приміщень, одночасно надається інше постійне жиле приміщення, за винятком виселення громадян при зверненні стягнення на жилі приміщення, що були придбані ними за рахунок кредиту (позики) банку чи іншої особи, повернення якого забезпечене іпотекою відповідного жилого приміщення. Постійне жиле приміщення, що надається особі, яку виселяють, повинно бути зазначено в рішенні суду. Таким чином, частина 2 статті 109 Української РСР встановлює загальне правило про неможливість виселення громадян без надання іншого житлового приміщення. Як виняток, допускається виселення громадян без надання іншого житлового приміщення при зверненні стягнення на жиле приміщення, що було придбане громадянином за рахунок кредиту, повернення якого забезпечене іпотекою відповідного жилого приміщення. За змістом статтей 39,40 Закону України "Про іпотеку" та статті 109 ЖК Української РСР особам, які виселяються із жилого будинку (житлового приміщення), яке є предметом іпотеки, у зв"язку зі зверненням стягнення на предмет іпотеки, надається інше постійне житло тільки у тому разі, коли іпотечне житло було придбане не за рахунок кредиту, забезпеченого іпотекою цього житла. Постійне жиле приміщення, що надається особі, яку виселяють, повинно бути зазначено в рішенні суду. Враховуючи те, що в іпотеку передана квартира [ADDRESS], яка була придбана відповідачами не за рахунок отриманих кредитних коштів, суд дійшов обгрунтованого висновку про відсутність передбачених законом підстав для виселення мешканців (відповідачів) із вище зазаначеної квартири без надання їм іншого постійного жиитла. Суду не надано жодних доказів того, що відповідачам надано постійне жиле приміщення. Отже, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову.

Outcome: dismissed