Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-25 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом до відповідача, в якому просили визнати дійсним договір міни нерухомого майна № 235 від 02 серпня 1996 року квартири [ADDRESS] на житловий будинок з господарськими та побутовими спорудами № 68 по вул. 2-Набережна в м. Миколаєві, укладений на Товарній біржі "Нерухомість-Південь" між сторонами у справі. В обґрунтування своїх вимог позивачі зазначали, що договір не був посвідчений нотаріально. В той же час, сторони виконали всі передбачені ним умови, однак наразі відповідач ухиляється від посвідчення вказаного договору нотаріально, у зв'язку з чим у позивачів виникає необхідність визнати цей договір міни дійсним. Позивачі в судове засідання не з'явилися, про час та дату судового розгляду справи повідомлені належним чином, про причину неявки суд не повідомили. Представник позивача [PERSON] [PERSON] у судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справу у його відсутність, вимоги позову підтримав, просив задовольнити. Відповідачі у судове засідання не з'явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені судом належним чином, про причини неявок не повідомили, заперечень проти позову не надали. Ухвалою суду справу розглянуто за відсутності учасників процесу в порядку заочного провадження, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін. Вивчивши доводи позову та дослідивши письмові докази, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. 02.08.1996 року [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], що діяла від свого імені та імені неповнолітньої [PERSON], уклали на Товарній біржі "Нерухомість-Південь" з [PERSON] договір міни нерухомого майна № 233,згідно якого позивачі обміняли квартиру [ADDRESS] на належний відповідачу житловий будинок з господарськими та побутовими спорудами № 68 по вул. 2-Набережна в м. Миколаєві. 26 серпня 1996 року вказаний договір міни зареєстрований в Миколаївському міжміському бюро технічної інвентаризації за № 18409. Після укладення договору, відповідач передала усі документи на житловий будинок, звільнила його від своїх речей та виїхала, тобто фактично передала вказаний будинок у власність позивачів. Отже, суд приходить до висновку, що після укладення та реєстрації договору міни на товарній біржі, сторони виконали усі умови договору. Відповідно до\~ст. 227 ЦК УРСР 1963 року\~(в редакції, чинній на момент укладення договору) договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору. В той же час, суд встановив, сторони не засвідчували договір нотаріально, оскільки в його тексті вказано, що договір нотаріальному посвідченню не підлягає. У судовому засіданні встановлено, що позивачі є добросовісним учасником цивільних правовідносин і повністю виконали умови договору міни, оскільки передали свою квартиру відповідачу, вступив у право володіння житловим будинком, однак через відсутність можливості нотаріального посвідчення договору позивачі не можуть оформити на його право власності. Згідно з ч. 2\~ст. 220 ЦК України\~якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Суд, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, враховуючи, що сторони фактично виконали усі істотні умови договору міни, вважає, що договір міни нерухомого майна № 233, укладений на Товарній біржі "Нерухомість-Південь", повинен бути визнаний дійсним. На підставі викладеного, суд приходить до того, що позовні вимоги позивача є обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Outcome: approved