Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-05 00:00:00

ПАТ КБ Приват Банк звернувся в суд з позовом до [PERSON], Тячівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області, де треті особи Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України», Державна податкова інспекція у Тячівському районі про виключення майна з опису та звільнення його з під арешту. Свої вимоги мотивує тим , що відповідно до укладеного кредитного договору №МКТWGА00000023від 02.08.2007 року відповідач [PERSON] отримав кредит в розмірі 50\~464.30 доларів США у вигляді кредитної лінії зі сплатою відсотків за користування кредитом строком до 01.08.2017 року. В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором між ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем було укладено договір іпотеки № МКТWGА00000023від 02.08.2007 року, відповідно до якого відповідач надав в іпотеку нерухоме майно , а саме: житловий будинок, загальною площею 157.30 кв.м, житловою площею 64.30 кв.м, який розташований в с.Колодно, вул.. Вайди, №2а, Тячівського району Закарпатської області, який належить йому на праві власності на підставі свідоцтва про право власності. Рішенням Тячівського районного суду від 02 жовтня 2009 року №2-858/09 звернуто стягнення на вказаний предмет застави шляхом продажу його ПАТ КБ «Приват Банком» з укладенням від імені відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою покупцем, з наданням ПАТ КБ»Приват Банку» всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу. Дане рішення суду вступило в законну силу та на його підставі видано виконавчий лист. Однак, під час здійснення дій, направлених на реалізацію предмета застави, позивачем встановлено, що на майно відповідача накладено ряд арештів на користь різних стягувачів: -02.09.2011 року постановою «Про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження» ВП 28965438 відділу ДВС Тячівського РУЮ, -30.03.2012 року постановою «Про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження» ВП 31683139 відділу ДВС Тячівського РУЮ, -28.05.2012 року постановою «Про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження» ВП 32787389 відділу ДВС Тячівського РУЮ. Накладення даних арештів унеможливлюють подальшу процедуру продажі такого заставного нерухомого майна на підставі рішення суду. Просить суд виключити майно із акта опису та звільнити з-під арешту, зняти заборону відчуження нерухомого майна, а саме: житловий будинок загальною площею 157.30 кв.м, житловою площею 64.30 кв.м, який розташований в с.Колодно, вул. Вайди, №2а, Тячівського району Закарпатської області. Представник позивача в судове засідання не зявився, так як згідно до поданої письмової заяви просив розглянути справу в його відсутності і просить позов задоволити , а тому суд в порядку ст. 169 ЦПК України розглянув справу у його відсутності на підставі наявних у справі доказів. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, хоч про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, а тому суд в порядку ст. 169 ЦПК України розглянув справу у його відсутності на підставі наявних у справі доказів. Представник Тячівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області в судове засідання не зявився, хоч про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, а тому суд в порядку ст. 169 ЦПК України розглянув справу у його відсутності на підставі наявних у справі доказів. Представник третьої особи Державної податкової інспекції у Тячівському районі в судове засідання не зявився , так як подав заяву про розгляд справи у його відсутності, а тому суд в порядку ст. 169 ЦПК України розглянув справу у його відсутності на підставі наявних у справі доказів. Представник ПАТ «Ощадбанк» в судове засідання не зявився, так як подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, в задоволенні позову не заперечує, а тому суд в порядку ст. 169 ЦПК України розглянув справу у його відсутності на підставі наявних у справі доказів. На підставі ст. 197 ч.2 ЦПК України , у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб , які беруть участь у справі , фіксування судового процесу за допомогою звукозаписуючого технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши всі обставини справи, суд вважає, що позов підставний і в судовому засіданні доведений. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до укладеного договору №МКТWGА00000023від 02.08.2007 року відповідач [PERSON] отримав кредит в розмірі 50\~464.30 доларів США у вигляді кредитної лінії зі сплатою відсотків за користування кредитом строком до 01.08.2017 року. В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором між ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем було укладено договір іпотеки № МКТWGА00000023від 02.08.2007 року, відповідно до якого відповідач надав в іпотеку нерухоме майно , а саме: житловий будинок, загальною площею 157.30 кв.м, житловою площею 64.30 кв.м, який розташований в с.Колодно, вул.. Вайди, №2а, Тячівського району Закарпатської області, який належить йому на праві власності на підставі свідоцтва про право власності. Рішенням Тячівського районного суду від 02 жовтня 2009 року по цивільній справі №2-858/09 за позовом ПАТ КБ «Приват Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості звернуто стягнення на вказаний предмет застави, шляхом продажу його ПАТ КБ «Приват Банком» з укладенням від імені імені відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою покупцем, з наданням ПАТ КБ»Приват Банку» всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу. Дане рішення суду вступило в законну силу та на його підставі видано виконавчий лист. ( а.с.5-8). Державним виконавцем Тячівського районного управління юстиції винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 30.03.2012 року ВП №31683139 , відповідно до якої накладено арешт на все майно, що належить боржнику [PERSON] в межах суми звернення стягнення 1000.56 гривень та заборонено здійснювати відчуження будь-якого майна, що належить боржнику [PERSON] (а.с. 9). Крім цього, державним виконавцем Тячівського районного управління юстиції винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 28.05.2012 року ВП №32787389, відповідно до якої накладено арешт на все майно, а також транспортний засіб: автомобіль марки КІА СЕRАТО, держномер АО 3889 АІ , що належить боржнику [PERSON] на користь ПАТ «Державний ощадний банк України», в межах звернення стягнення 56 563.49 гривень заборгованості та 565.63 гривень судових витрат та заборонено здійснювати відчуження будь-якого майна, що належить боржнику [PERSON] (а.с. 10). Крім цього, державним виконавцем Тячівського районного управління юстиції винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 02.09.2011 року ВП №28965438, відповідно до якої накладено арешт на все майно, що належить боржнику [PERSON] в межах суми звернення стягнення 1000.56 гривень та заборонено здійснювати відчуження будь-якого майна, що належить боржнику [PERSON] (а.с.11). Статтею 54 Закону України "Про виконавче провадження"\~передбачено право заставодержателя звернутись до суду про зняття арешту із заставленого майна. Відповідно до ч.3 \~ст. 54 Закону України "Про виконавче провадження", для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставне майно може бути звернено у разі: виникнення права застави після винесення судом рішення про стягнення з боржника коштів; коли вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю. Відповідно до\~ст. 16 Закону України "Про заставу"\~право застави виникає з моменту укладення договору застави. Відповідно до роз'яснень, викладених у п.9 Постанови № 5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 03.06.2016 р. «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», за змістом частини четвертої статті 54 Закону про виконавче провадження у разі накладення державним виконавцем арешту на майно для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, заставодержатель цього майна має право на звернення до суду з позовом про зняття арешту із заставленого майна. Таким чином, судом встановлено, що право застави у ПАТ КБ "ПриватБанк" виникло 02 серпня 2007 року, тобто раніше, ніж відповідачем - відділом ДВС Тячівського РУЮ було накладено арешт на все майно, що належить на праві власності відповідачу. Крім того, згідно до\~ст.14 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень"\~пріоритет зареєстрованих обтяжень визначається у черговості їх реєстрації. Обтяжувач з вищим пріоритетом має переважне право на звернення стягнення на предмет обтяження. Отже, державна виконавча служба не має правових підстав для звернення стягнення на заставлене майно на користь стягувача, які не є заставодержателями. Арешт заставленого майна порушує пріоритетне право ПАТ КБ "Приват Банк", як заставодержателя на задоволення своїх вимог за рахунок заставленого майна. Згідно\~ст. 59 Закону України "Про виконавче провадження", особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права на майно і про звільнення з-під арешту. Враховуючи наведене, суд вважає, що позов слід задоволити і виключити нерухоме майно із акту опису та звільнити з-під арешту, зняти заборону відчуження нерухомого майна, а саме житловий будинок , який розташований в с.Колодно , №2а, Тячівського району, що належить відповідачу [PERSON], який був переданий в іпотеку ПАТ КБ «Приват Банк», згідно договору іпотеки № МКТWGА00000023від 02.08.2007 року, накладених постановами державних виконавців Тячівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області. Судові витрати в частині сплати судового збору покласти на відповідача.

Outcome: approved