Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення поворотної безвідсоткової фінансової допомоги, посилаючись на наступні обставини. 02.04.2013 року між ним та відповідачем було укладено договір № 1 про надання поворотної безвідсоткової фінансової допомоги. Згідно з розділом 1 „Предмет договору", він як кредитор зобов'язувався надати позичальнику (відповідачеві) поворотну безвідсоткову фінансову допомогу в розмірі 20 700 гривень для поповнення обігових коштів та використання у власній господарській діяльності підприємства позичальника. На підтвердження факту надання ним та отримання позичальником повної суми фінансової допомоги надає копії банківських квитанцій № 259 від 03.04.2013 року на суму 9 700 гривень, № 261 від 04.04.2013 року на суму 7 000 гривень та № 265 від 05.04.2013 року на суму 4 000 гривень. У відповідності до положень п.1.4, п.1.5 та п.2.3 договору, позичальник прийняв на себе зобов'язання повернути йому повну суму поворотної безвідсоткової фінансової допомоги у термін до 02.06.2013 року шляхом видачі готівкових коштів через касу позичальника або шляхом перерахування грошових коштів на його особистий рахунок. Однак, незважаючи на те, що термін повернення суми фінансової допомоги сплив 02.06.2013 року, позичальник не виконав свого зобов'язання та не повернув йому гроші. Розділом 4 договору „відповідальність сторін" встановлено, що за ,,порушення умов договору сторони несуть відповідальність, що передбачена чинним законодавством. Спори, що виникають підчас виконання Договору або пов"язані з ним мають бути вирішені шляхом переговорів. У разі неможливості досягнення згоди спір передається на розгляд суду. Неодноразові переговори з відповідачем щодо погашення боргу за договором результатів не принесли. Тому він був змушений звернутися з даним позовом до суду. Відповідно до загальних умов виконання зобов'язання (стаття 526 ЦК України), зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦКУ, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ч.1 ст.б10 ЦКУ). Згідно з ч.1 ст.530 ЦКУ, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, (ч.1 ст.625 ЦКУ). За своєю цивільно-правовою природою спірний договір є договором позики. Статтею 1046 ЦКУ визначено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. (ст.1049 ЦКУ). За таких обставин звернувся до суду та просить стягнути з відповідача на свою користь поворотну безвідсоткову фінансову допомогу в розмірі 20 700 гривень. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги свого довірителя підтримала в повному обсязі. Представник відповідача позовні вимоги визнав в повному обсязі і суду пояснив, що при створенні їх ринкового господарства їм необхідно було відвести земельні ділянки для того, щоб люди мали можливість здійснювати свою торгівельну діяльність відповідно до чинного законодавства. Однак, грошей їх підприємство не мало. І вони взяли вищевказані кошти у позивача. Зараз, в зв"язку з тяжким фінансовим становищем їх підприємства, в них немає можливості погасити борг добровільно. Вислухавши представників сторін, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Відповідно до ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог. Згідно з вимогами ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов"язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог. Доказування не може грунтуватись на припущеннях. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч.1 ст.610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно із ч.1 ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Статтею 1046 ЦКУ визначено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Як встановлено в судовому засіданні, 02.04.2013 року між сторонами було укладено договір № 1 про надання поворотної безвідсоткової фінансової допомоги (а.с.4). Згідно з розділом 1 „Предмет договору", позивач як кредитор зобов'язувався надати позичальнику (відповідачеві) поворотну безвідсоткову фінансову допомогу в розмірі 20 700 гривень для поповнення обігових коштів та використання у власній господарській діяльності підприємства позичальника. На підтвердження факту надання ним та отримання позичальником повної суми фінансової допомоги позивачем надано до суду копії банківських квитанцій № 259 від 03.04.2013 року на суму 9 700 гривень (а.с.5), № 261 від 04.04.2013 року на суму 7 000 гривень (а.с.5) та № 265 від 05.04.2013 року на суму 4 000 гривень (а.с.5). У відповідності до положень п.1.4, п.1.5 та п.2.3 договору, позичальник прийняв на себе зобов'язання повернути позивачу повну суму поворотної безвідсоткової фінансової допомоги у термін до 02.06.2013 року шляхом видачі готівкових коштів через касу позичальника або шляхом перерахування грошових коштів на його особистий рахунок. Однак, незважаючи на те, що термін повернення суми фінансової допомоги сплив 02.06.2013 року, відповідач не виконав свого зобов'язання та не повернув позивачу гроші. Розділом 4 договору „відповідальність сторін" встановлено, що за ,,порушення умов договору сторони несуть відповідальність, що передбачена чинним законодавством. Спори, що виникають підчас виконання Договору або пов"язані з ним мають бути вирішені шляхом переговорів. У разі неможливості досягнення згоди спір передається на розгляд суду". Неодноразові переговори з відповідачем щодо погашення боргу за договором результатів не принесли. За таких обставин суд вважає за необхідне позовні вимоги [PERSON] задовольнити в повному обсязі.

Outcome: approved