Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-20 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до Відкритого акціонерного товариства «Домобудівний комбінат «Відрадний» Акціонерного товариства Холдингова компанія «Київміськбуд» про стягнення невиплаченої заробітної плати при звільненні з роботи та відшкодування моральної шкоди, посилаючись на те, що 23 листопада 2011 року він був звільнений з посади чергового адміністратора ВАТ«Домобудівний комбінат «Відрадний» Акціонерного товариства Холдингова компанія «Київміськбуд» за згодою сторін. При звільненні йому не було виплачено заробітну плату у розмірі 13119 грн.95 коп. Зазначив, що керівництво ВАТ«Домобудівний комбінат «Відрадний» Акціонерного товариства Холдингова компанія «Київміськбуд» на протязі девяти місяців обіцяє погасити існуючу заборгованість по заробітній платі, але конкретних дій для вирішення питання не вживає. Також зазначив, що такими діями відповідача, йому заподіяно моральну шкоду, яку він оцінює в 2000 грн. виходячи з того, що з дня звільнення, а саме, з 23 листопада 2011 року і по день звернення до суду він не мав достатніх коштів на проживання та погашення споживчого кредиту, вимушений був позичати кошти у родичів, внаслідок чого був позбавлений ведення звичного для нього способу життя. Все це призвело до значних моральних страждань,втрати нормальних життєвих звязків і вимагало від нього додаткових зусиль для організації його життя. Вказав, що його численні поїздки до м. Києва для отримання невиплаченої заробітної плати залишаються безрезультатними і тому він вимушений звернутися до суду з даним позовом. В судове засідання позивач та його представник не зявилися, надали заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримали, просили задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача у судове засідання не зявився, надіславши до суду заперечення на позовну заяву, у якому позовні вимоги визнав частково та просив суд постановити рішення з урахуванням доводів, які зазначені у заперечені. Суд, дослідивши матеріали справи та перевіривши фактичні обставини справи у межах наданих письмових доказів, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 23 листопада 2011 року позивач [PERSON] був звільнений з посади чергового адміністратора ВАТ«Домобудівний комбінат «Відрадний» Акціонерного товариства Холдингова компанія «Київміськбуд» за згодою сторін згідно наказу № 141к від 23 листопада 2011 року, що підтверджується довідкою № 325 від 23 листопада 2011 року, виданою АТ холдингова компанія «Київміськбуд» ВАТ «Домобудівний комбінат «Відрадний» за підписом в.о.голови правління [PERSON]В.(а.с.Об). Як зазначено у Довідці № 325 від 23 листопада 2011 року та вказує сам позивач у своїй позовній заяві, при звільненні йому не було виплачено заробітну плату у розмірі 13119(тринадцять тисяч сто девятнадцять) грн.95коп. Як зазначено у заперечені відповідача, сума заборгованості по невиплаченій заробітній платі станом на даний час є меншою, так відповідно до Відомості на виплату грошей № ВІ-0000008 за вересень 2011 року, 18 травня 2012 року [PERSON] отримав 1227 (одну тисячу двісті двадцять сім) грн. 05 коп., і тому заборгованість станом на 18 вересня 2012 року становить 11892 (одинадцять тисяч вісімсот девяносто дві) грн. 90 коп. (а.с. 23). Відповідно до ч. 1 ст. 116 КзПП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, проводиться в день звільнення. За таких обставин суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача 11892 (одинадцять тисяч вісімсот девяносто дві) грн. 90коп. заборгованості по виплаті заробітної плати. Що стосується заявлених позивачем позовних вимог про стягнення моральної шкоди, суд приходить до висновку, що вони не підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Згідно зі ст.237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику проводиться у разі, якщо порушення його законних прав призвело до моральних страждань, втрат нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Відповідно до положень п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Несплатою відповідачем позивачеві усіх належних йому при звільненні виплат [PERSON] були завдані моральні страждання, був порушений звичний уклад її життя, він змушений була докладати додаткових зусиль для організації свого життя. Однак суд повинен прийняти до уваги той факт, що ухвалою Господарського суду м. Києва було порушено провадження у справі про банкрутство ВАТ «ДБК «Відрадний», даною ухвалою введено мораторій на задоволення вимог кредиторів боржника на весь час провадження справи про банкрутство, відповідно до ст. 11 ЗУ «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», а також зупинено виконання боржником грошових зобовязань, строк виконання яких настав до введення мораторію і припинення заходів, спрямованих на забезпечення виконання цих зобовязань. Відповідно до п. З Постанови ПВС України від 31 березня 1995 року, в редакції від 27 лютого 2009 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», ...під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. А тому, відповідно до вищевикладеного у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив визначаючи розмір шкоди та якими доказами це підтверджується. Згідно з ч.З ст.88 ЦПК України суд присуджує з відповідача судовий збір в дохід держави пропорційно до задоволених вимог у випадку, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору. Відповідно до п.З ст.7 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. Так як позивачем заявлено вимоги, які мають одночасно майновий і немайновий характер, які задоволені судом частково, суд присуджує з відповідача в дохід держави судовий збір пропорційно до задоволених вимог у сумі 214,60 грн. У відповідності до п.2 ч.І ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду в частині стягнення заробітної плати за один місяць. З огляду на вищенаведене, відповідно до ст.ст.116, 117, 237-1 Кодексу законів про працю України, ст.27 Закону України "Про оплату праці", Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року №100 та,

Outcome: partial