Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-28 00:00:00

ТОВ «ОТП Факторинг Україна» звернулось в суд з позовом до [PERSON], [PERSON] про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовна заява мотивована тим, що05.09.2005 року між [PERSON] та акціонерним комерційним банком "РайффайзенбанкУкраїна", правонаступником всіх прав та обов'язків якого є публічне акціонерне товариство "ОТП Банк", був укладений кредитний договір №HCL-001/006/2005, згідно умов якого позивач надав [PERSON] у кредит в сумі25 000,00 доларів США зі строком повернення до 05.09.2018 року (ліміт кредитування 25 000,00 доларів США). 05.09.2005року з метою забезпечення своєчасності виконання зобов'язань за кредитним договором№HCL-001/006/2005від05.09.2005року між позивачем та [PERSON] був укладений договір поруки за №СR-001/006/2005, згідно умов якого [PERSON] зобов'язався відповідати за повне та своєчасне виконання зобов'язань [PERSON]. Станом на 29.12.2012 року заборгованість [PERSON] за кредитним договором №HCL-001/006/2005від05.09.2005рокустановить 32 136,84доларів США, що еквівалентно на 29.12.2012 року становить256 869, 76 грн. з яких: залишок заборгованості за кредитом становить21 846, 05доларів США, щоеквівалентно174 615, 47 грн., заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками у відповідності до п.п.1.4. частини 2 кредитного договору 10 290, 79доларів США, щоеквівалентно82 254, 28 грн. та пеня за порушення строків погашення кредиту в розмірі904 271, 75 грн., що й стало підставою звернення до суду. Також, 08.09.2008 року між [PERSON] та закритим акціонерним товариством "ОТП Банк", правонаступником всіх прав та обов'язків якого є публічне акціонерне товариство "ОТП Банк", був укладений кредитний договір №МL-В02/080/2008, згідно умов якого позивач надав [PERSON] кредит в сумі30 000,00 доларів США зі строком повернення до 08.09.2023 року (ліміт кредитування 50 000, доларів США). 08.09.2008рокуз метою забезпечення своєчасності виконання зобов'язань за кредитним договором№МL-В02/080/2008від08.09.2008року між позивачем та [PERSON] був укладений договір поруки за №SR-B02/080/2008, згідно умов якого [PERSON] зобов'язався відповідати за повне та своєчасне виконання зобов'язань [PERSON]. Станом на 29.12.2012 року заборгованість [PERSON] за кредитним договором №ML-B02/080/2008від08.09.2008рокустановить 45232, 83доларів США, що еквівалентно на 29.12.2012 року становить361546,01 грн. з яких: залишок заборгованості за кредитом становить 29910,11доларів США, щоеквівалентно239071,50 грн., заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками у відповідності до п.п.1.4. частини 2 кредитного договору 15322, 72доларів США, щоеквівалентно122 474,50 грн. та пеня за порушення строків погашення кредиту в розмірі1 271871,34 грн., що й стало підставою звернення до суду. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі. Представники відповідачів та відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позову заперечували, посилаючись на те, що ТОВ «ОТП Факторинг Україна» не є належним позивачем у справі, крім того, позовні вимоги не доведені., а також просили застосувати строк позовної давності, про що надали письмові пояснення Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи і оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов ТОВ «ОТП Факторинг Україна» підлягає повному задоволенню., частково з врахуванням наступного Судом встановлено, що згідно з умовами договору купівлі-продажу кредитного портфелю від10.12.2010 року та договору відступлення прав вимогивід10.12.2010 року публічне акціонерне товариство "ОТП Банк" відступило, а ТОВ "ОТП Факторинг Україна" прийняло право вимоги за кредитними договорами №HCL-001/006/2005від05.09.2005 року та №ML-B02/080/2008від08.09.2008 року. Таким чином до товариства з обмеженою відповідальністю "ОТП Факторинг Україна" перейшли всі права публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» щодо права вимоги до відповідачів за кредитними договорами №HCL-001/006/2005 від 05.09.2005 року та №ML-B02/080/2008 від 08.09.2008 року. Відповідно до п.п. «а», «б» п. 3.3. договору, покупець набуває усі права вимоги за Кредитними договорами, що є дійсними на дату набрання чинності, включаючи, але не обмежуючись правами вимоги до боржників щодо сплати суми основного боргу; правами вимоги до боржників щодо сплати процентів, нарахованих на суму основного боргу, а також правами вимоги до боржників щодо сплати штрафних санкцій. Право нараховувати проценти та штрафні санкції на суму основного боргу за кредитними договорами з дати набрання чинності Відповідно до договору №HCL-001/006/2005від05.09.2005 року, укладеного між акціонерним комерційним банком "Райффайзенбанк Україна", правонаступником всіх прав та обов'язків якого є публічне акціонерне товариство «ОТП Банк», відповідач [PERSON] отримав кредит на будівництво нерухомого майна, фінансування будівельних робіт та закупівлю будівельних матеріалів в сумі 25 000 доларів США зі сплатою 11 % річних на строк до 05.09.2018 року, що підтверджується кредитною заявкою від 08.09.2005 року підписаною особисто позичальником [PERSON] За порушення прийнятих на себе зобов`язань стосовно повернення кредитних коштів, сплати процентів за користування кредитними коштами, у визначені цим договором строки, позичальник зобов`язаний сплатити банку пеню в розмірі 1% від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожний день прострочки. Зазначена пеня сплачується додатково до прострочених сум, що підлягають сплаті згідно цього договору (п. 4.1.1 договору). В забезпечення виконання даного зобов'язання між банком та [PERSON] 05.09.2005 року був укладений договір поруки, відповідно до якого поручитель зобов`язався відповідати за повне і своєчасне виконання боржником його боргових зобов`язань перед кредитором в повному обсязі в солідарному порядку. Відповідно до п. 1.9 договору №HCL-001/006/2005від05.09.2005 року, банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов`язань в цілому або у визначеній банком частині у випадку невиконання позичальником боргових зобов`язань та/чи інших умов кредитного договору. Зобов`язання позичальника щодо повного дострокового погашення боргу повинно бути проведено позичальником з дати одержання позичальником відповідної вимоги. Досудові вимоги за вихідним номером № 17284, № 17283 та № 17282 від 30.06.2011 року були направлені відповідачам та отримані про що, містяться докази в матеріалах справи. Відповідно до договору №ML-B02/080/2008 від 08.09.2008 року, укладеного між закритим акціонерним товариством "ОТП Банк", правонаступником всіх прав та обов'язків якого є публічне акціонерне товариство «ОТП Банк», відповідач [PERSON] отримав кредит на споживчі цілі в сумі 30 000 доларів США зі сплатою із сплатою плаваючої процентної ставки (FIDR) +4,49% річних (довідка про розмір FIDR міститься в матеріалах справи)на строк до 08.09.2023 року, що підтверджується кредитними заявками від 12.09.2008 року, 18.09.2008 року, 09.10.2008 року підписаними особисто позичальником [PERSON] За порушення прийнятих на себе зобов`язань стосовно повернення кредитних коштів, сплати процентів за користування кредитними коштами, у визначені цим договором строки, позичальник зобов`язаний сплатити банку пеню в розмірі 1% від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожний день прострочки. Зазначена пеня сплачується додатково до прострочених сум, що підлягають сплаті згідно цього договору (п. 4.1.1 договору). В забезпечення виконання даного зобов'язання між банком та [PERSON] 08.09.2008 року був укладений договір поруки, відповідно до якого поручитель зобов`язався відповідати за повне і своєчасне виконання боржником його боргових зобов`язань перед кредитором в повному обсязі в солідарному порядку. Відповідно до п. 1.9 договору №ML-B02/080/2008 від 08.09.2008 року, банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов`язань в цілому або у визначеній банком частині у випадку невиконання позичальником боргових зобов`язань та/чи інших умов кредитного договору. Зобов`язання позичальника щодо повного дострокового погашення боргу повинно бути проведено позичальником з дати одержання позичальником відповідної вимоги. Досудові вимоги за вихідним номером № 19633, № 19634 та № 19635 від 01.07.2011 року були направлені відповідачам та отримані про що, містяться докази в матеріалах справи. Суд вважає, що правовідносини, що виникли між сторонами, є зобов`язальними, тому регулюються нормами глав ст. 47-49 ЦК України і спеціальними нормами глав 71, 73 ЦК України. Відповідно до ст.ст. 526, 629 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно ст. 1054 ч. 1 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), згідно ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Право грошової вимоги до ТОВ «ОТП Факторинг Україна» перейшло на підставі договору, укладеного відповідно до вимог ст.ст. 1077-1079 ЦК України і додатку до договору № 1. Предмет договору визначений в ст. 3 договору факторингу. Відповідно до п. 4.1 договору, на підтвердження факту передачі кредитного портфелю, в момент укладення цього договору продавець зобов`язується передати покупцю кредитні документи. Дана обставина підтверджується актом прийому передачі кредитного портфелю до Договору купівлі-продажу кредитного портфелю від 10.12.2010 року. В зв`язку з цим твердження представників відповідачів про те, що не надано в підтвердження права вимоги позивачем акту прийому передачі кредитного портфелю до договору купівлі-продажу кредитного портфелю від 10.12.2010 року, є необґрунтованим. Відповідно до ст. 4 Закону України«Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців» державна реєстрація юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців - засвідчення факту створення або припинення юридичної особи, засвідчення факту набуття або позбавлення статусу підприємця фізичною особою, а також вчинення інших реєстраційних дій, які передбачені цим Законом, відбуваються шляхом внесення відповідних записів до Єдиного державного реєстру. Порядок проведення державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців включає, зокрема: перевірку комплектності документів, які подаються державному реєстратору, та повноти відомостей, що вказані в реєстраційній картці; перевірку документів, які подаються державному реєстратору, на відсутність підстав для відмови у проведенні державної реєстрації; внесення відомостей про юридичну особу або фізичну особу - підприємця до Єдиного державного реєстру. Зміни до установчих документів юридичної особи, а також зміна прізвища та/або імені, та/або по батькові (далі - імені) або місця проживання фізичної особи - підприємця підлягають обов'язковій державній реєстрації шляхом внесення відповідних змін до записів Єдиного державного реєстру в порядку, встановленому цим Законом. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб підприємців» компетенцією центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців є здійснення державного нагляду за дотриманням законодавства у сфері державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців. Так згідно ст. 8 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб підприємців» установчі документи (установчий акт, статут або засновницький договір, положення) юридичної особи повинні містити відомості, передбачені законом. Відповідальність за відповідність установчих документів законодавству несуть засновники (учасники) юридичної особи. Статути банків, установчі документи інших юридичних осіб, які відповідно до закону підлягають погодженню Національним банком України, іншими державними органами, подаються з відміткою про їх погодження відповідно Національним банком України, іншими державними органами. Не знайшли свого підтвердження також доводи представника відповідачів, відповідача [PERSON], стосовно реорганізації банківської установи з акціонерного комерційного банку "Райффайзенбанк Україна", закритого акціонерного товариства «ОТП Банк», публічного акціонерного товариства «ОТП Банк», оскільки в матеріалах справи містяться докази, а саме статут АТ «ОТП Банк» зі ст. 1 якого вбачається, що АТ «ОТП Банк» є правонаступником ЗАТ «ОТП Банк» (змінено назву відповідно до вимог Закону України «Про акціонерні товариства» від 17.09.2008 № 514-VI), яке в свою чергу є правонаступником «Райффайзенбанк Україна» (змінено назву згідно рішення Загальних Зборів Акціонерів від 09.10.2006). Тобто, доказів переходу права вимоги до нового кредитора по кредитним договорам №HCL - 001/006/2005 від 05.09.2005 року, №ML - В02/080/2008 від 08.09.2008 року, а також доказів припинення юридичних осіб «АКБ Райффайзенбанк Україна», ЗАТ «ОТП Банк», АТ «ОТП Банк» не існує, а законність та правомірність зміни назв були перевірені державним реєстратором центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців. Також є безпідставним твердження представника відповідачів, що для нарахування процентів за даним кредитним договором ОТП «Факторинг Україна» повинно було отримати ліцензію на здійснення валютних операцій. Оскільки кредит був наданий АТ «ОТП Банк», генеральна ліцензія Національного Банку України на право здійснення операцій, визначених п.п. 1-4 ч. 2 та ч. 4 ст. 47 Закону України «Про банки і банківську діяльність» була видана саме ТОВ «ОТП Банк». ТОВ «Факторинг Україна» є фінансовою установою (свідоцтво про реєстрацію фінансової установи № 916 від 03.12.2009 р.) і здійснює фінансові послуги (надання факторингу), тому отримання ліцензії не є обов`язковим. Стаття 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Відповідно до стаття 256 ЦК України поняття позовної давності - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Нормами ст. 257 ЦК України встановлена загальна позовна давність у три роки. Відповідно до умов кредитного договору №HCL - 001/006/2005 від 05.09.2005 року дата остаточного повернення кредиту 05.09.2018 року, а кредитного договору №ML - В02/080/2008 від 08.09.2008 року - 08.09.2023 року. Таким чином враховуючи, що строк виконання зобов'язань Відповідачів, встановлені в договорах ще не настали, строк позовної давності, про застосування якого було заявлено відповідачами, не пропущений позивачем. При вирішенні справи було досліджено та взято до уваги: рішення Замостянського районного суду м. Вінниці від 14 березня 2012 року, яке було залишено без змін ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 05 листопада 2012 року по цивільній справі № 2 2039/11/0206 за позовом [PERSON] до АТ «ОТП Банк», ТОВ «ОТП Факторинг Україна», третя особа [PERSON] про розірвання договору кредиту, стягнення заборгованості, матеріальних та моральних збитків; рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 08 травня 2013 року, яке було залишено без змін ухвалою апеляційного суду Вінницької області від 18.06.2013 року по цивільній справі № 127/578/13-ц за позовом [PERSON] до АТ «ОТП Банк», третя особа [PERSON] про розірвання кредитного договору, припинення договору поруки; рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 26 листопада 2012 року, яке було залишено без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 05 березня 2013 року по цивільній справі № 2601/18591/12 за позовом [PERSON] до АТ «ОТП Банк» про визнання дій незаконними та стягнення майнової шкоди; рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 10 лютого 2014 року, яке було залишено без змін ухвалою апеляційного суду Вінницької області від 18 березня 2014 року по цивільній справі № 127/15257/13-ц за позовом [PERSON] до АТ «ОТП Банк», ТОВ «ОТП Факторинг Україна» про захист прав споживача та стягнення матеріальних збитків; Згідно ст. 530 ЦК України зобов'язання підлягає виконанню у строк встановлений договором . Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна умов договору не допускається. Відповідно до ч.2 ст. 1054 ЦК України - наслідками порушення позичальником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позикодавця достроково вимагати повернення усієї суми кредиту. Таким чином, суд прийшов до висновку, що вимога позивача в частині стягнення з відповідачів солідарно заборгованості за кредитном договором в частині стягнення залишку заборгованості, за нарахованими та несплаченими відсотками підлягають задоволенню в повному об'ємі. Позов в частині стягнення заборгованості у виді пені за порушення строків погашення кредиту підлягає частковому задоволенню. Відповідно ч. 3 ст. 551 ЦК України - розмір відсотків які нараховані як неустойка може бути зменшеним за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, незгодою відповідачів та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Розмір визначеної позивачем неустойки у вигляді пені за кредитними договорами від 05.09.2005 року та 08.09.2008 року значно перевищує розмір збитків, є невиправдано завищеним, що є підставою для його зменшення за рішенням суду. Враховуючи те, що позивач сплатив судовий збір їх, згідно ст.ст. 81, 88 ЦПК України, слід стягнути з відповідачів. На підставі викладеного ,

Outcome: partial