Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-13 00:00:00

[PERSON] , [PERSON] , [PERSON] звернулися до суду з позовом до [PERSON] про виділ в натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. В обгрунтування позову зазначили, що відповідно до договору дарування від 04.03.2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Брусилівського районного нотаріального округу Житомирської області, відповідач подарував їм 57/100 частин житлового будинку [ADDRESS] та 57/100 частин земельної ділянки. Згідно технічного паспорту відчужувана частка будинку складалася з кімнати 1-7 площею 22,2 кв.м; кімнати 1-8 площею 12.1 кв.м; кімнати 1-10 площею 10,4 квм.; коридора 1-9; душевої 1-12, кухні 1-13, коридора 1-14, гаража 1-15. До будинку належать надвірні будівлі: сараї літ. «Б.В», погріб літ. «Пг», вбиральня літ. «У», огорожа літ. №1. Поділ земельної ділянки між позивачами та відповідачем здійснено за взаємною згодою, та правомірність поділу підтверджена рішенням Брусилівського районного суду Житомирської області від 04 жовтня 2018 року, яке залишено в силі постановою Житомирського апеляційного суду від 21 січня 2019 року. На даний час між ними визначився порядок користування житловим будинком, присвоєно окремі адреси квартирам у відповідності до визначеного порядку користування та здійснено інвентаризацію житлового будинку. У відповідності до технічного паспорту від 10 жовтня 2014 року на квартиру [ADDRESS] у користуванні позивачів знаходиться коридор 1-1 площею 6,3 кв.м, кухня 1-2 площею 9.3 кв.м, душова 1-3 площею 3,0 кв.м, кімната 1-4 площею 10,4 кв.м, коридор 1-5 площею 4,0 кв.м, кімната 1-6 площею 22,2 кв.м, кімната 1-7 площею 12,1 кв.м, гараж 1-8 площею 12,7 кв.м, гараж 1-9 площею 23,4 кв.м. Відповідач не бажає за взаємною згодою розділити житловий будинок з господарськими будівлями та нотаріально посвідчити даний правочин, внаслідок чого позивачі змушені звернутися для захисту своїх прав та законних інтересів до суду. Просять виділити їм у натурі 57/100 частин житлового будинку [ADDRESS] згідно технічного паспорту №28-10 від 10 жовтня 2014 року, а саме: коридор 1-1 площею 6.3 кв.м., кухню 1-2 площею 9,3 кв.м., душову 1-3 площею 3,0 кв.м., кімнату 1-4 площею 10,4 кв.м., коридор 1-5 площею 4,0 кв.м., кімнату 1-6 площею 22,2 кв.м., кімнату 1-7 площею, 12,1 кв.м., гараж 1-8 площею 12,7 кв.м., гараж 1-9 площею 23,4 кв.м., а також частину сараю, позначеного на плані літерою «Б» (по межі земельної ділянки), погріб, позначений на плані літерами «ПГ», 57/100 частини огорожі. В суді представник позивачів [PERSON] позовні вимоги підтримав, дав пояснення , аналогічні викладеним в позовній заяві, доповнивши тим, що після проведення судової експертизи позивачі просять виділити їм в натурі 57/100 частин житлового будинку відповідно до 3 варіанту експертизи, так як данний варіант відповідає встановленому порядку користування власниками часток будинку,не потребує переобладнань та . Також пояснив, що позивачі неодноразово звертались до відповідача з метою вирішення в досудовому порядку вказаного спору, але не дійшли згоди. В суді представник відповідача- адвокат Іванченко В.А, позовні вимоги визнав частково, пояснив, що виділення в натурі можливо лише за згодою співвласників, але [PERSON] такої згоди не давав, і якщо виліляти в натурі, то відповідач погоджується на виділення відповідно до 1 варіанту , що вказаний в експертизі. Суд, вислухавши сторони, дослідивши та оцінивши надані докази, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до договору дарування від 04.03.2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Брусилівського районного нотаріального округу Житомирської області, [PERSON] подарував [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , 57/100 житлового будинку [ADDRESS] та 57/100 частин земельної ділянки загальною площею 0,1260 га , на якій розташований будинок (а.с.14,15). Відповідно до витягів з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності з 04.05.2013 року [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] є власниками 57/100 частин житлового будинку [ADDRESS] (а.с.16-18). Згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку вбачається, що [PERSON] 24.10.2014 року було проведено державну реєстрацію земельної ділянки розміром 0.0542 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована біля будинку [ADDRESS] , кадастровий № 1820955100:01:003:5484 (а.с.23-25). З витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку вбачається, що [PERSON] 24.10.2014 року було проведено державну реєстрацію земельної ділянки розміром 0.0718 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована біля будинку [ADDRESS] , кадастровий № 1820955100:01:003:5485 (а.с.26-28). З витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 12.06.2017 року вбачається, що за [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] зареєстровано право власності на земельну ділянку, що розташована по [ADDRESS] , кадастровий номер 12820955100:01:003:5485, загальна площа 0,0718га, кожному в розмірі 1/3 частки земельної ділянки ( а.с. 29-31). Згідно копії технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок від 04.12.2012 року, виданого Житомирським обласним бюро технічної інвентаризації, слідує, що власником будинку [ADDRESS] , що побудований у 1990 році загальна площа 165,8 кв.м., житлова площа - 75.5 кв.м., допоміжна- 90.3 кв.м., є [PERSON] (а.с.19-20). Згідно копії технічного паспорту на квартиру в садибному (індивідуальному) житловому будинку від 10.10.2014 року слідує, що за [PERSON] зареєстровано квартиру [ADDRESS] , загальна площа квартири становить 103,4 кв.м., з них житлова площа становить 44,7 кв.м., допоміжна - 58,7 кв.м.(а.с.21-22). Рішенням Брусилівського районного суду Житомирської області від 04 жовтня 2018 року відмовлено в задоволенні позовних вимог [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , державного реєстратора відділу економічного розвитку і торгівлі Брусилівської районної державної адміністрації Житомирської області, Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області про визнання виділу в натурі частки із спільного майна протиправним та скасування державної реєстрації прав на нерухоме майно, скасування державної реєстрації земельної ділянки (9,10). Постановою Житомирського апеляційного суду від 21 січня 2019 року рішення Брусилівського районного суду Житомирської області від 04 жовтня 2018 року залишено без змін (а.с.11-13). Стаття 41 Конституції України передбачає право кожного володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Діючим законодавством ( ч. 2 ст. 319 Цивілького кодексу України) передбачено право власника вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ч. 1 ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Частиною 3 ст. 358 ЦК України передбачено, що кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Таким чином, з моменту набуття позивачами та відповівдачем права спільної часткової власності на житловий будинок, сторони мають право лише за взаємною згодою володіти та користуватися спільним майном, і за жодних правових підстав не мають права вчиняти дій, якіб не були узгоджені всіма співвласниками. Як випливає з положень ч. 1 та ч. 3 ст. 367 ЦК України поділ в натурі майна, яке перебуває у спільній частковій власності, може бути здійснено за домовленістю між співвласниками, шляхом укладення договору про поділ нерухомого майна, який повинен бути вчинений у письмовій формі з обов"язковим його нотаріальним посвідченням учасниками правочину. Проте, в тому випадку, якщо один із співвласників виявив бажання, не залежно від його мотивів, здійснити поділ у натурі майна, що перебуває у спільній частковаій власності, однак інший співвласник перешкоджає йому в реалізації такого права будь-яким шляхом, що унеможливлює досягнення домовленості між ними щодо укладення договору про поділ нерухомого майна, такий співвласник має право на звернення до суду з відповідним позовом про поділ (виділ) спільного майна в натурі і таке право підлягає судовому захисту. Відповідач не бажає вирішувати питання розподілу домоволодіння, що обмежує права позивача Як випливає з технічного паспорту житлового будинку, його констуктивні елементи збудовані таким чином, що кожній із сторін може бути виділено відокремлені частини будинку з самостійним входом, оскільки має місце технічна можливість з урахуванням порядку користування майном, що склалася Відповідно до роз"яснень, що містяться в пункті 7 постанови Пленуму Верховного Суду України " Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на житловий будинок" від 04.10 1991 року, з подальшими змінами та довповненнями, в спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності. Якщо виділ технічно можливий, але з відхиленням від розміру часток кожного власника, суд з врахуванням конкретних обставин може провести його із зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації учаснику спільної власності, частка якого зменшилась. Отже, житловий будинок необхідно поділити таким чином, щоб позивачам та відповідачу було виділено частину житлового будинку, яка б відповідала розміру їх часток у праві спільної часткової власності з урахуванням порядку користування, та з урахуванням права власності сторін на земельну ділянку, на якій знаходяться частки будинку. За клопотанням позивачів було призначено експертизу. Згідно висновку експерта за результатами проведення судової оціночно-будівельної та будівельно-технічної експертизи №888/10.19 від 17.10.2019 року вбачається, що виділити в натурі частку будинку та частку господарсько-побутових будівель по [ADDRESS] з дотриманням ідеальних часток у співвідношенні 57/100 та 43/100 можливо. Пропонується три варіанти виділу. По першому варіанту необхідно виконати наступні перепланування та переобладнання: по приміщенням поз.1-7 та поз. 1-4 перенести перегородки між кімнатами поз. 1-4 площею 13,7 кв.м. та приміщенням поз.1-7 площею 22,2 кв.м. в сторону приміщення поз.1-7 на 2,38 м. Таким чином приміщення поз.1-4 буде площею 22,6 кв.м., а приміщення позн.1-7 буде площею 13,3 кв.м. Відповідно до висновку експерта виділити в натурі частки будинку та господарсько-побутових будівель за варіантом запропонованим позивачем (тобто, по межах вже розділеної земельної ділянки) - можливо, але при цьому варіанті поділу порушується рівність ідеальних часток співвласників. По 2 та 3 варіанту пропонується поділ в натурі будинку та господарсько-побутових будівель з відступом( мінімальним) від розміру ідеальних часток у співвідношенні 57/100 та 43/100, в межах вже розділеної земельної ділянки, переобладнання проводити не потрібно. Судом встановлено, що можливо виділити в натурі частки будинку [ADDRESS] , що є у спільній частковій власності сторін. Суд не може погодитится з пропозицією відповідача про вирішення спору та виділення в натурі за 1 варіантом, вказаним в експертизі, так як при цьому варіанті виділенні частки (деякі частки будинку) будуть знаходитися на земельній ділянці, яка належить іншому власнику, про що в суді пояснила експерт [PERSON] , що проводила експертизу, і що підтверджується планом будинку та планами земельних ділянок. Суд приходить до висновку про можливість виділення цих часток в натурі, відповідно до третього варіанту поділу, зазначеного у висновку експерта №888/10.19 від 17.10.2019 року, оскільки на думку суду запропонований варіант найбільш відповідає інтересам співвласників, так як виділені частки знаходяться на земельних ділянках, що перебувають у власності сторін. Відповідно до третього варіанту позивачам підлягає виділенню 57/100 частин житлового будинку [ADDRESS] , а саме: кімната 1-7 площею 22,2 кв.м, вартістю 75844грн., кімната 1-8 площею 12,1кв.м,вартістю41338грн., коридор 1-9 площею 4,0 кв. м, вартістю 13666грн., кімната 1-10 площею 10,4 кв. м, вартістю35531грн., душева 1-11 площею 3,0 кв.м,вартістю 10249грн., кухня 1-12 площею 9,3 кв.м,вартістю 31773грн., коридор 1-13 площею 6,3 кв.м, вартістю 21523грн., гараж 1-14 площею 12,7 кв.м, вартістю 43388грн., гараж 1-15 площею23,4 кв.м, вартістю 79944грн., а всього загальною площею 103,4 кв.м, вартістю 353256 гривень; та господарські будівлі і споруди, а саме: погріб, позначений на плані літерами "ПГ" площею 16,6кв.м, вартістю 32640грн. та 57/100 частини огорожі, вартістю 4256грн. [PERSON] підлягає 43/100 житлового будинку [ADDRESS] , а саме: веранда 1-1, площею13,1 кв. м, вартістю 44755грн., . кухня 1-2, площею -7,3 кв.м,вартістю 24940грн., котельня 1-3 площею- 4,0 кв.м, вартістю 13666грн., кімната 1-4 площею -13,7 кв.м,вартістю 46805грн., коридор 1-5 площею - 7,2 кв.м,вартістю 24598грн., кімната 1-6 площею -17,1 кв.м, вартістю 58420грн., загальною площею 62,4 кв.м. на суму 213184 гривень; та господарські будівлі і споруди, а саме: сарай, позначений на плані літерою "Б", площею 40,3 кв.м, вартістю 60520грн., та сарай, позначений на плані літерою"В", площею 7,0кв.м, вартістю 9529 грн., вбиральня, позначена на плані літерою "У", площею 1,3 кв.м, вартістю 3400грн.,та 43/100 частин огорожі, вартістю 3216грн. При такому розподілу з позивачів на користь відповідача підлягає стягненню грошова компенсація в сумі 2560грн. На підставі ст. 41 Конституції України, ст.ст. 319, 356,358, 367 ЦК України та

Outcome: approved