Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-06 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до Лісниченської сільської ради Бершадського району Вінницької області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. Позов мотивує тим, що [INFO] помер родич батька позивачки, [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина на належне йому майно - право на земельну частку (пай), розміром 1,94 умовних кадастрових гектара на території Лісниченської сільської ради Бершадського району Вінницької області. Вона є спадкоємцем за законом на майно померлого та вчасно прийняла спадщину, оскільки перебувала на його утриманні з 04.08.1999 року до часу відкриття спадщини. Однак належним чином оформити свої спадкові права та отримати свідоцтво про право на спадщину за законом вона позбавлена можливості, оскільки у неї відсутній правовстановлюючий документ на спадкове майно. Позивач [PERSON] надала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задоволити, справу слухати у її відсутність. Представник відповідача - сільський голова Світайло О.Г. надав до суду письмову заяву про визнання позову та розгляд справи у відсутність представника Лісниченської сільської ради. Враховуючи те, що відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному судовому засіданні на підставі доказів наявних у справі. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та усі зібрані по справі докази, давши їм оцінку в сукупності, судом встановлено наступне. [INFO] помер родич батька позивачки, [PERSON] , який був її утриманцем. Після його смерті відкрилась спадщина на спадкове майно, яким є право на земельну частку (пай) на території Лісниченської сільської ради згідно сертифікату серії [NUMBER] виданого на підставі розпорядження Бершадської РДА від 12 листопада 1996 року №300. Будучи єдиним спадкоємцем на майно померлого, позивачка прийняла спадщину відповідно до вимог ст. 549 ЦК Української PCP, який діяв на день відкриття спадщини, шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном. Маючи намір оформити спадкове майно вона виявила, що вищевказаний сертифікат було втрачено, про що опубліковано оголошення в газеті «Бершадський край» від 04.05.2018 року. Правовідносини виникли між сторонами до 01.01.2004 року, а тому, як слідує із роз`яснень наданих Пленумом Верховного Суду України у постанові "Про судову практику у справах про спадкування" від 30.05.2008 року за №7, до правовідносин які виникли до набранням чинностіЦК України в редакції 2004 року слід застосовувати законодавство, зокрема відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР (редакції 1963 року), зокрема розділом VІІ "Спадкове право". Судом встановлено, що позивачка [PERSON] є спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] , оскільки знаходилася на його утриманні не менше одного року до дня його смерті -[INFO] , що підтверджується рішенням Бершадського районного суду Вінницької області від 27.02.2018 року. Інших спадкоємців до майна померлого ні за законом ні за заповітом нема, що підтверджується довідкою Лісниченської сільської ради №731. В п. 11 Постанови від 30 травня 2008 року N 7 "Про судову практику у справах про спадкування", Пленум Верховного Суду України висловив наступну правову позицію, при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Якщо спадкодавець мав право на земельну частку (пай), але за життя не одержав сертифіката на право власності на земельну частку (пай) або помилково не був включений (безпідставно виключений) до списку, доданого до державного акта про колективну власність на землю відповідного сільськогосподарського підприємства, товариства тощо, при вирішенні спору про право спадкування на земельну частку (пай) суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносинЗемельного кодексу України1990 року, Указу Президента України від 8 серпня 1995 року N 720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям"та відповідні нормиЦК УРСР. Так, із приписів ст.ст. 524, 525, 526, 527, 548, 549, 553 Цивільного кодексу УРСР, вбачається, що спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця, або місцезнаходження майна. Для придбання спадщини необхідно щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Якщо спадкоємець фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, або подав заяву в нотаріальну контору за місцем відкриття спадщини про прийняття спадщини, вважається, що він прийняв спадщину. Відповідно до ст. 531 Цивільного кодексу УРСР до числа спадкоємців за законом належать непрацездатні особи, що перебували на утриманні померлого не менше одного року до його смерті. При наявності інших спадкоємців вони успадковують нарівні з спадкоємцями тієї черги, яка закликається до спадкоємства. Приватний нотаріус Бершадського районного нотаріального округу Матвієнко Л.В. відмовила позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , так як вона не може надати документ, що підтверджує право власності спадкодавця на земельну частку (пай),що підтверджується постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 24.09.2018 № 02-31/242. З довідки Відділу у Бершадському районі Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області від 02.10.2018 № Б536/0-0.27-003/134-18 року вбачається, що [PERSON] був включений в списки колективного сільськогосподарського підприємства "Поділля" Лісничанська сільська рада, які додаються до державного акта на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] розміром 2,29 в умовних кадастрових гектарах згідно розпорядження Бершадської районної адміністрації від 12 листопада 1996 року № 300. Реєстраційний номер 426. Відповідно до розпорядження Бершадської районної державної адміністрації від 23.12.2002 року №373 розмір земельної частки (паю) змінено на 1,94 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі /на місцевості/. Факт втрати сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] виданого на ім`я [PERSON] підтверджується повідомленням в газеті "Бершадський край". Пунктом 23постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 "Про судову практику у справі про спадкування", судам роз`яснено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. 16.05.2013 року ВССУ в Інформаційному листі № 24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" у п.3.5. було висловлено правову позицію з вирішення аналогічного питання, відповідно до якого, спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За таких підстав, суд вважає позовні вимоги позивача обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Вимоги щодо стягнення судових витрат позивачем не пред`являлись. На підставі ст. ст. 120, 121, 123, 525, 526, 527, 531, 548, 549, 553 ЦК УРСР, постановою Пленуму Верховного Суду України за №7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування",

Outcome: approved