Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-08 00:00:00

24 липня 2015 року позивач ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго" звернувся до Київського районного суду м.Полтави з позовом до [PERSON]. про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання, посилаючись на те, що відповідач проживає за адресою: [ADDRESS]. Відповідач зобов'язана оплачувати надання послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, проте у повному обсязі не оплачує кошти за отримані послуги, у зв'язку з чим за період з 01 листопада 2013 року по 01 липня 2015 року утворилась заборгованість у сумі 3902 грн. 20 коп., за період з 01 січня 2014 року по 01 липня 2015 року нараховано індекс інфляції в сумі 1432 грн. 09 коп. та 3% річних в сумі 80 грн. 01 коп., загальна сума заборгованості з врахуванням індексу інфляції та 3% річних становить 5414 грн. 30 коп. Просили стягнути з відповідача на їхню користь заборгованість в розмірі 5414 грн. 30 коп. та понесені судові витрати в сумі 243 грн. 60 коп.. В судовому засіданні представник позивача ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» Пихтіна Ю.А. позовні вимоги підтримала повністю з підстав, що викладені в позовній заяві. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнала частково, надала до суду квитанцію про сплату боргу в розмірі 577 грн. 00 коп. Заслухавши представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи суд дійшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог. Судом встановлено, що власником квартири № [ADDRESS] є відповідач [PERSON], що підтверджується договором міни ( а.с. 4)., користується послугами підприємства по забезпеченню тепловою енергією у вигляді централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, які надаються ПОКВПТГ „Полтаватеплоенерго" відповідно до „Правил надання населенню послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення ", затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005 року. Відповідно до ст. 32 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору, розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. В зв'язку з тим, що відповідач [PERSON] не виконує взяті на себе зобов'язання в повному обсязі та не оплачує послуги з теплопостачання, утворилась заборгованість за період з 01 листопада 2013 року по 01 липня 2015 року в сумі 3902 грн. 20 коп. Частиною 2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник у разі прострочення виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Оскільки відповідач частково сплатила заборгованість за надані послуги після пред'явлення позову до суду, у вересня 2015 року, є правомірними вимоги позивача про стягнення з відповідача трьох відсотків річних та інфляційних витрат на всю суму заборгованості , яка виникла на час пред'явлення позову до суду. Пунктом 10 ч. 3 ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" встановлена відповідальність за несвоєчасне здійснення платежів за житлово-комунальні послуги у вигляді пені. Разом з тим відповідно до загальних умов виконання зобов'язання, установлених ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Недотримання таких вимог призводить до порушення зобов'язань. Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. За змістом ч. 1 ст. 901, ч. 1 ст. 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Зобов'язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов'язанням. Таким чином, правовідносини, в якому замовник зобов'язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто в якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, є грошовим зобов'язанням. З огляду на викладене слід дійти висновку про те, що правовідносини, які склалися між сторонами на підставі договору про надання послуг теплопостачання, є грошовим зобов'язанням, у якому, серед інших прав і обов'язків сторін на боржника покладено виключно певний цивільно-правовий обов'язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (ч. 1 ст. 509 ЦК України) вимагати сплату грошей за надані послуги. Таким чином, виходячи з юридичної природи правовідносин сторін як грошових зобов'язань, на них поширюється дія ч. 2 ст. 625 ЦК України, як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов'язання. Закріплена в п. 10 ч. 3 ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" правова норма щодо відповідальності боржника за несвоєчасне здійснення оплати за житлово-комунальні послуги у вигляді пені не виключає застосування правових норм, встановлених у ч. 2 ст. 625 ЦК України. Застосування положень ч. 2 ст. 625 ЦК України до спірних правовідносин також кореспондується із закріпленими в п. 3 ч. 1 ст. 96 ЦПК України нормами, відповідно до яких однією з вимог, за якими може бути видано судовий наказ, є вимога про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних, нарахованих на суму заборгованості. Відповідно до квитанції № 0.0.431883936.1 від 08.09.2015 року відповідачем [PERSON]. був сплачений борг в сумі 577 грн. 00 коп. на підставі викладеного суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за надані послуги з врахуванням індексу інфляції та 3% річних, а всього 4837 грн. 30 коп. Крім заборгованості, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у розмірі 243 грн. 60 коп. На підставі викладеного та

Outcome: partial