Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-08 00:00:00

представник позивача просить суд стягнути із [PERSON] на користь кредитної спілки «Центр фінансових послуг»: 7 884,26 грн. - сума заборгованості по тілу кредиту (прострочене тіло) станом на 19.09.2019 року: 12 255,00 грн. - сума заборгованості по сплаті процентів за період з 21.10.2018 року по 19.09.2019 року; 31,00 грн. - витрачені кошти на листування, що разом складає суму в розмірі 20 170 грн. 26 коп. та судові витрати, обґрунтовуючи позов наступним. 11.09.2018 року між кредитною спілкою «Центр фінансових послуг» та [PERSON] було укладено кредитний договір кредитної лінії №652/225/18/171/95СЗ про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, відповідно до п.1.1 якого позивач зобов`язався надати відповідачу кредит в сумі 17 732,95 грн. 11.09.2018 року між позивачем та відповідачем було укладено додатковий договір про транш №1 до кредитного договору, відповідно до п. 1 якого її сторони погодили, що позивач надає відповідачу транш у розмірі 17 732,95 грн., за наслідками видачі якого, сума залишку виданого кредиту на дату укладення додаткового договору №1- 17 732,95 грн. Водночас, позивачем та відповідачем у п. 3 додаткового договору № 1 було погоджено графік платежів по кредиту та процентам. Відповідно до п. 3.1 кредитного договору кредит мав надаватися відповідачу у національній валюті, після підписання кредитного договору готівкою в касі позивача або шляхом безготівкового перерахування коштів за дорученням відповідача, або шляхом спрямування суми виданого кредиту на добровільний додатковий пайовий внесок відповідача в кредитну спілку за його заявою. Позивач виконав умови кредитного договору та перерахував кошти в сумі 17 732,95 грн., згідно його заяви від 11.09.2018 року на перерахування коштів в сумі 8 270,22 грн. на рахунок в КБ "Приват-Банк" - підтвердження перерахування: платіжне доручення № 18338 від 11.09.2018 року та заяви позичальника від 11.09.2018 року на перерахування коштів в сумі 9 462,73 грн. на рахунок в КБ "Приват-Банк" - підтвердження перерахування: платіжне доручення №18337 від 11.09.2018 року, що разом складає суму в розмірі 17 732,95 грн. Відповідно до п. 3.2 кредитного договору нарахування процентів здійснюється на залишок суми кредиту фактичну кількість календарних днів користування кредитом. Відповідно до п.3.3 кредитного договору змінювана процентна ставка складає сімдесят вісім процентів річних. Відповідно до п. 3.5 кредитного договору позивач має право збільшувати та зобов`язаний зменшувати змінювану процентну ставку не частіше ніж один раз на місяць. Позивач скористався своїм правом та встановив процентну ставку сімдесят вісім процентів річних. Відповідно до п.п. 10 п. 2.4 кредитного договору відповідач зобов`язався проводити сплату нарахованих процентів і погашення частини кредиту не пізніше 20-го числа кожного місяця, а також сумами, не меншими, ніж вказані в додатковому договорі про транш. Відповідачем було порушено п. 3 умов додаткового договору № 1, а саме: зобов`язання проводити сплату нарахованих процентів і погашення частини кредиту вчасно кожного місяця, а також сумами, не меншими, ніж вказані в графіку платежів, що в свою чергу спричинило затримку відповідачем повернення частини кредиту та сплати процентів за кредитним договором. Зазначене вище підтверджується розрахунком нарахування процентів та штрафних санкцій по Кредитному договору станом на 19.09.2019 року, з якого також вбачається, заборгованість відповідача перед позивачем складає: 20 139,26 грн., з яких: 7 884,26 грн. - сума заборгованості по тілу кредиту (прострочене тіло) станом на 19.09.2019 року; 12 255,00 грн. - сума заборгованості по сплаті процентів за період з 21.10.2018 року по 19.09.2019 року. Відповідно до п. 6.1 кредитного договору, його сторони за не виконання чи неналежне виконання зобов`язань за договором несуть відповідальність згідно чинного законодавства та умов цього кредитного договору. А також слід зазначити, що відповідно до п. 3.6 кредитного договору позичальник та відповідач домовилися, що строк позовної давності за цим договором складає 10 років, у тому числі щодо неустойки. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 Цивільного кодексу України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71, якщо інше не встановлено параграфом 2 і не випливає із суті кредитного договору Таким чином, за кредитним договором відповідач був зобов`язаний повернути позивачу суму кредиту та сплатити проценти за користування ними. Відповідно до ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Таким чином, з огляду на ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України та зміст кредитного договору останній є зобов`язанням. Відповідно до ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Таким чином, відповідач, зокрема, має належним чином виконувати свої зобов`язання за кредитним договором по поверненню кредиту та сплаті процентів, однак таке своє зобов`язання не виконує. Отже, відповідач повинен виконати перед позивачем передбачені кредитним договором зобов`язання по поверненню кредиту та сплаті процентів. Відповідно до п.п. 5 п. 2.4 кредитного договору відповідач зобов`язаний оплатити можливі витрати, понесені позивачем в результаті неналежного виконання відповідачем умов даного кредитного договору, в тому числі витрати пов`язані з листуванням, транспортуванням, зберіганням, оцінкою майна, на яке може бути зверне стягнення (або предметів застави), внесенням його в реєстри обтяжень, виготовлення та підготовку документів, державне мито, нотаріальні та юридичні послуги, страхові платежі тощо протягом 10 (десяти) робочих днів з моменту отримання відповідної вимоги або добровільно. Відповідач належним чином не виконував свої зобов`язання, тому позивач звернувся до нього з листом, в якому повідомляв відповідача про заборгованість та наміри звернутися до суду у разі невиконання даного зобов`язання, в зв`язку з чим позивачем було понесено витрати в результаті неналежного виконання відповідачем умов даного кредитного договору, а саме: на листування в сумі 31 грн. 00 коп., що підтверджується копією списку № 8 згрупованих поштових відправлень листів рекомендованих. Відповідно до ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, в разі задоволення даного позову, просить стягнути з відповідача понесені позивачем судові витрати. Інші судові витрати окрім зазначених в позові позивач не очікує понести. Представник позивача в судове засідання не з`явився, подавши до суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити у відсутність представника позивача та позовні вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, будучи належним чином повідомлена, про що свідчить повідомлення з відміткою за зазначеною адресою не проживає, але згідно інформації наданої Кагарлицькою міською радою - Нестеренко А.І. зареєстрована за адресою - [ADDRESS] , причини неявки суд не повідомила. Частиною 1 статті 223 ЦПК України передбачено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України - у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Суд з метою дотримання строків розгляду справи, вважає можливим слухати справу у відсутність сторін, які своєчасно і належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи та з винесення заочного рішення. Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Крім того, відповідно до ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Так, поняття позикових відносини і договору позики визначаються положеннями глави 71 ЦК України. Договір позики є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов`язки за ним, у тому числі повернення предмета позики або визначеної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права. За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми. Досліджуючи боргові розписки чи договори позики, суди повинні виявляти їх справжню правову природу, незважаючи на найменування документа, і залежно від установлених результатів робити відповідні правові висновки. Судом установлено, що 11.09.2018 року між Кредитною спілкою «Центр фінансових послуг» та [PERSON] було укладено кредитний договір кредитної лінії № В52/225/18/171/95СЗ про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, відповідно до п. 1.1 якого позивач зобов`язався надати відповідачу кредит в сумі 17 732,95 грн. 11.09.2018 року між позивачем та відповідачем було укладено додатковий договір про транш №1 до кредитного договору, відповідно до п. 1 якого її сторони погодили, що позивач надає відповідачу транш у розмірі 17 732,95 грн., за наслідками видачі якого, сума залишку виданого кредиту на дату укладення додаткового договору №1-17 732,95 грн. Водночас, позивачем та відповідачем у п. 3 додаткового договору №1 було погоджено графік платежів по кредиту та процентам. Відповідно до п. 3.1 кредитного договору кредит мав надаватися відповідачу у національній валюті, після підписання кредитного договору готівкою в касі позивача або шляхом безготівкового перерахування коштів за дорученням відповідача, або шляхом спрямування суми виданого кредиту на добровільний додатковий пайовий внесок відповідача в кредитну спілку за його заявою. Позивач виконав умови кредитного договору та перерахував кошти в сумі 17 732,95 грн., згідно його заяви від 11.09.2018 року на перерахування коштів в сумі 8 270,22 грн. на рахунок в КБ "Приват-Банк" - підтвердження перерахування: платіжне доручення № 18338 від 11.09.2018 року та заяви позичальника від 11.09.2018 року на перерахування коштів в сумі 9 462,73 грн. на рахунок в КБ "Приват-Банк" - підтвердження перерахування: платіжне доручення №18337 від 11.09.2018 року, що разом складає суму в розмірі 17 732,95 грн. Відповідно до ст. 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли всіх істотних умов договору. За правилами ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Частиною першою статті 634 Цивільного кодексу України визначено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання, яка обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання і право на яку згідно ст. 550 ЦК України виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання. Відповідно до ст. ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, в тому числі припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору, а також сплата неустойки. Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення зміну, або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору відповідно до ст. 628 ЦК України становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 1054 та ч. 1 ст. 1055 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит, при цьому кредитний договір укладається в письмовій формі. Згідно ст. 76 Цивільного процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Згідно ст. 77 Цивільного процесуального кодексу України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення). Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. У відповідності до ч. ч. 1, 5 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Стаття 129 Конституції України визначає основні засади судочинства, однією з яких є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (пункт 3 частини першої). Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина перша статті 81 ЦПК України). Згідно статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основних свобод, передбачено, що кожна фізична чи юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Одними з загальних засад цивільного законодавства є, зокрема, справедливість та розумність (пункт 6 частини першої статті 3 ЦК України). Цивільні відносини можуть регулюватися звичаєм, зокрема звичаєм ділового обороту. Звичаєм є правило поведінки, яке не встановлене актами цивільного законодавства, але є усталеним у певній сфері цивільних відносин (абзаци перший та другий частини першої статті 7 ЦК України). Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (частина перша статті 526 ЦК України). Договір позики є двостороннім правочином, а також він є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов`язки за договором позики, у тому числі повернення предмета позики або рівної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права. У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором відповідач має заборгованість -в сумі 20 139,26 грн., з яких: 7 884,26 грн. - сума заборгованості по тілу кредиту (прострочене тіло) станом на 19.09.2019 року; 12 255,00 грн. - сума заборгованості по сплаті процентів за період з 21.10.2018 року по 19.09.2019 року. Таким чином, аналізуючи досліджені в судовому засіданні докази, суд дійшов висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості в сумі 20 170 грн. 26 коп. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, у зв`язку із задоволенням позовних вимог, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір сплачений ним під час звернення з позовом до суду, а тому суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір, що підтверджено квитанцією про його сплату, в сумі 1921 грн. 00 коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved