Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-17 00:00:00

[PERSON] звернувся до Кам`янського райсуду з позовом до Телепинської сільської ради Кам`янського району Черкаської області про визнання права власності в порядку спадкування за законом. Свої позовні вимоги мотивує тим, що [INFO] , померла [PERSON] , з якою до дня смерті проживав однією сім`єю більше десяти років. Померлою [PERSON] 18 серпня 1994 року було складено заповіт, зареєстрований у реєстрі за № 33, відповідно до якого спадкоємцем майна є його батько [PERSON] . На підставі заповіту, посвідченого секретарем Телепинської сільської Ради народних депутатів, на ім`я [PERSON] державним нотаріусом Кам`янської державної нотаріальної контори 06.06.1997 року видано Свідоцтво про право на спадщину за заповітом на житлового будинку, з надвірними спорудами, який знаходиться за адресою: с. Телепино, Кам`янського району, Черкаської області. В той же час в Свідоцтві про право на спадщину за заповітом до складу спадкового майна, що перейшло [PERSON] в порядку спадкування за заповітом, не було включено земельну ділянку що розташована в адміністративних межах Телепинської сільської ради, площею 2,66 га, умовних кадастрових гектарів, та відповідно до розпорядження Кам`янської райдержадміністрації № 411 від 08.11.2003 року, остаточний розмір земельної частки (паю) становить 2,24 кадастрові гектари, що належала померлій [PERSON] , на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай), від 18 липня 1997 року, серія та номер вказаного сертифікату ЧР №0239613, оскільки на час складання заповіту, державні акти на земельні ділянки, ще не видавалися. [INFO] помер його батько [PERSON] . З метою оформлення свідоцтва про право на спадщину звернувся до державного нотаріуса Кам`янської державної нотаріальної контори Жовтякової В.К., із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після померлої [PERSON] , [INFO] , на земельну ділянку площею 2,66 умовних кадастрових гектарів, проте у видачі свідоцтва про право на спадщину йому було відмовлено у зв`язку з тим що [PERSON] не входив в коло спадкоємців по закону, визначених чинним на час відкриття спадщини законодавством, тому змушений звертатися до суду про визнання права на вищезазначену земельну частку (пай). Позивач в судове засідання не з`явився. Попередньо подав до суду заяву, в якій просив розгляд справи провести без його участі, також зазначив що позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Представник Телепинської сільської ради в судове засідання не з`явився, однак в матеріалах справи міститься заява за підписом сільського голови Грогуленко В.А., в якій вона просить суд розглядати справу без участі їхнього представника, позовні вимоги визнають, не заперечують проти задоволення позову. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. В силу ч.3 ст.211 ЦПК України, суд вважає за можливе розгляд справи провести за відсутності осіб, які беруть участь у справі на підставі письмових документів. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України справа розглядається за відсутності сторін, без здійснення технічної фіксації. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов до висновку, що цивільний позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Згідно з ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частиною першою статті 15 та частиною першою статті 16 ЦК України передбачено- кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права інтересу. Статтею 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати (відсутності) документа який засвідчує його право власності. Так, матеріалами справи встановлено, що [INFO] в с. Телепино, Кам`янського району Черкаської області померла [PERSON] . Дане підтверджено копією свідоцтва про смерть, серія [NUMBER] від 11.05.1996 року, актовий запис № 18 (а.с. 5). Померлою [PERSON] 18 серпня 1994 року було складено заповіт, зареєстрований у реєстрі за № 33, відповідно до якого спадкоємцем майна є [PERSON] . На підставі заповіту, посвідченого секретарем Телепинської сільської Ради народних депутатів, на ім`я [PERSON] державним нотаріусом Кам`янської державної нотаріальної контори 06.06.1997 року видано Свідоцтво про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з надвірними спорудами, який знаходиться за адресою: с. Телепино, Кам`янського району, Черкаської області (а.с. 11,12). Свідоцтвом про народженння серії [NUMBER] , виданим Телепинською сільською радою Кам`янського району 18 вересня 1978 року підтверджується, що [PERSON] народився [INFO] в с. Катеринівка, Кам`янського району Черкаської області, його батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 8). [INFO] помер батько позивача [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] видане виконкомом Телепинської сільської ради Кам`янського району Черкаської області 11 березня 2006 року (а.с. 9).? Державним нотаріусом Кам`янської державної нотаріальної контори Жовтяковою В.К. від 26.12.2012 року, [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться в [ADDRESS] після [PERSON] , 1941 року народження, який помер [INFO] . Таким чином достеменно встановлено, що [PERSON] прийняв спадщину після смерті свого батька [PERSON] , який помер [INFO] . Згідно довідки № 828 від 05.12.2019 р. виданої Телепинською сільською радою Кам`янського району Черкаської області, [PERSON] , 1917 року народження, на день смерті [INFO] дійсно була зареєстрована і проживала в селі телепине Кам`янського району Черкаської області. Разом з нею були зареєстровані і проживали: син - [PERSON] , 1941 року народження та внук - [PERSON] , 1978 року народження. Інші особи на день смерті [PERSON] не зареєстровані і не проживали (а.с. 10). Окрім іншого до спадкової маси успадкованої [PERSON] увійшло і право на земельну частку (пай), що розташована в адміністративних межах Телепинської сільської ради, площею 2,66 в умовних кадастрових гектарах, та відповідно до розпорядження Кам`янської райдержадміністрації № 411 від 08.11.2003 року, остаточний розмір земельної частки (паю) становить 2,24 кадастрові гектари, що належала померлій [PERSON] , на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серія ЧР № 0239613, від 18 липня 1997 року (а.с. 14, 15) . [PERSON] , відповідно до ст. 529 ЦК УРСР (в ред. 1963 р.) як спадкоємець першої черги є таким який прийняв усю спадщину яка входила до маси спадкового майна після смерті [PERSON] , оскільки згідно довідки № 828 від 05.12.2019 р., виданої Телепинською сільською радою Кам`янського району Черкаської області, фактично вступив в управління її спадковим майном. З метою оформлення свідоцтва про право на спадщину Позивач звернувся до державного нотаріуса Кам`янської державної нотаріальної контори Жовтякової В.К. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після померлої [PERSON] , [INFO] , на земельну ділянку площею 2,66 умовних кадастрових гектарів, проте у видачі свідоцтва про право на спадщину йому було відмовлено у зв`язку з тим що [PERSON] не входив в коло спадкоємців по закону, визначених чинним на час відкриття спадщини законодавством, що підтверджується постановою про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину, виданої державним нотаріусом Кам`янської державної нотаріальної контори Жовтяковою В.К., 12.03.2020 року (а.с. 13). Згідно листа Відділу у Кам`янському районі Головного управління Держгеокадастру у черкаській області № Т-11/0-0.260-12/134-20 від 17.03.2020, відповідно розпорядження Кам`янської районної державної адміністрації від 08.12.2003 № 411 «Про надання в приватну власність земельних часток (паїв) співвласникам землі колишнього сільськогосподарського підприємства по Телепинській сільській раді» становить 9322 та її розмір 2,24 кадастрових гектари. Середня вартість паю по Телепинській сільській раді з урахуванням коефіцієнтів індексації з 1996 року по 2018 рік становить 78510,41 грн. станом на 01.01.2018 (а.с.15). Так, частиною першою статті 3 Земельного кодексу України від 25.10.2001 №2768-ІІІ (далі-ЗК) визначено, що земельні відносини регулюються Конституцією України, цим кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами. Статтею 14 Конституції України встановлено, що земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. Підставами виникнення і припинення прав на земельні ділянки, як і прав на інші, об`єкти нерухомого майна, розташовані на них, є передбачені законом юридичні факти, що підтверджуються відповідними документами. Відповідно до ч.1 ст.79 ЗК України земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами. Єдиним документом, який посвідчував право власності в Україні на землю, який діяв в період виникнення відповідних правовідносин (відкриття складу спадщини) відповідно до ст. ст.125, 126 Земельного кодексу України від 25.10.2001 року № 2768-ІІІ, який набрав чинності з 01.01.2002 року був державний акт на право власності або на право користування земельною ділянкою. Для того, щоб набути право на спадщину, спадкоємці за заповітом або за законом мають прийняти її у порядку та у строки, встановлені законом. Щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. Для тих спадкоємців, які не проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, єдиним виявом бажання прийняти спадщину є заява про це, подана до нотаріального органу (ч. 1 ст. 1269 ЦК України), або шляхом вступу у фактичне управління спадковим майном, яке було передбачене на час відповідних правовідносин, передбачених п.1ч.1 ст.549 ЦК УРСР (в ред..1963 року). Згідно з п. п. 4.10 п. 4 гл. 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, жодним строком не обмежена. Тобто спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за видачою свідоцтва протягом будь-якого часу після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Особливе значення при цьому має факт постійного проживання спадкоємця на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем, який підтверджує фактичне прийняття спадщини і має бути доведений спадкоємцем. Право власності на земельну частку (пай) на час відкриття спадщини після померлої [INFO] [PERSON] посвідчувалось відповідно до діючого на той час законодавства України державним актом на право власності на землю. Таким чином, з урахуванням вищезазначених норм закону можна зробити висновок, що [PERSON] на час своєї смерті набув майнового права на отримання земельну частку (пай), оскільки інше не встановлено у даному судовому засіданні. Відповідно до п.16 п.17 розділу Х Перехідних Положень Земельного кодексу України, громадянам - власникам земельних часток (паїв) за їх бажанням виділяються в натурі(на місцевості) земельні ділянки з видачою державних актів на право власності на землю. Сертифікати на право на земельну частку(пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки(паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікат на право на земельну частку (пай) є дійсним до виділення власникам земельних частках (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Отже, земельна частка (пай) - це оцінена в грошовому виразі та визначена в умовних кадастрових гектарах частина переданих у колективну власність земель колективного сільськогосподарського підприємства (кооперативу, товариства яка визначає рівновелику долю участі члена підприємства в земельному пайовому фонді господарства і може бути в установленому чинним законодавством порядку витребувана в натурі( на місцевості) у самостійну земельну ділянку. Така частка, є об`єктом цивільних правовідносин, так як відповідно до ст.177 ЦК України об`єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші та цінні папери, інше майно, майнові права, результати робіт, послуги, результати інтелектуальної, творчої діяльності, інформація, а також інші матеріальні і нематеріальні блага. А згідно із ст. 179 ЦК України річчю є предмет матеріального світу, щодо якого можуть виникати цивільні права та обов`язки. Стаття 181 ЦК України до нерухомих речей (нерухомого майна, нерухомості) відносить земельні ділянки. Спадкування - це перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної, яка померла(спадкодавець), до інших осіб (спадкоємців). Так статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини(день смерті або день оголошення померли). Дане зазначене, також знайшло своє підтвердження у листі Вищого спеціалізованого суду України від 16.05.2013 №24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування", в якому зазначено- "що умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на житловий будинок, земельну ділянку, то спадкоємець також не набуває права власності у порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно". Відповідно до ч.3 Указу Президента України від 10.11.1994 року №666/94 "Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва" право на земельну частку(пай) може бути об`єктом купівлі-продажу, дарування міни, успадкування, застави. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину. Нормою ч.5 ст.1268 ЦК України передбачено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч.3 ст.1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно з п.1 ч.2 ст.16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права . Отже оскільки позивач є спадкоємцем по закону другої черги, від спадщини не відмовлялась, та є такою яка прийняла спадщину, тому суд зважаючи на мотивовану законність даного рішення , вважає за можливе визнати за позивачем право на земельні ділянки . На підставі ст.ст.529, 548, 549 Цивільного кодексу УРСР 1963 року,ст.ст.16,316, 328, 392, 1234-1236, 1262, 1268-1270, 1296 ЦК України,

Outcome: approved