Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-31 00:00:00

01.06.2017 позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, обґрунтувавши свої вимоги тим, що між нею та відповідачем 23.12.2000 був укладений шлюб, зареєстрований Петровським відділом реєстрації актів громадянського стану м. Донецька Донецької області, актовий запис № 342. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину, сина - [PERSON], [INFO]. В червні місяці 2015 року шлюбні відносини були припинені; їх сім'я розпалася з причин різних поглядів на життя, нерозуміння одне одного, в зв'язку з чим між ними стали виникати сварки, були втрачені почуття любові та поваги одне до одного. Майнового спору та спору щодо виховання дитини сторони не мають. Позивач вважає, що зберегти сім'ю неможливо, просила позовні вимоги задовольнити, розірвати шлюб між нею та [PERSON]. Позивач [PERSON], яка належним чином була повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, для участі в судовому засіданні не прибула, надала суду заяву, в якій просить справу розглянути у її відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає, не заперечує проти винесення заочного рішення (а.с.5). Про дату, час і місце судового розгляду, призначеного на 01.06.2017 року, відповідач [PERSON] повідомлявся відповідно до вимог ч. 9 ст. 74 ЦПК України через оголошення у пресі в газеті "Урядовий кур'єр" № 91 від 19.05.2017, що дає підстави суду дійти до висновку про належне повідомлення відповідача. Для участі в судовому засіданні [PERSON] не прибув, клопотань про розгляд справи за його відсутності чи про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Враховуючи, що розгляд справи відбувається за відсутності сторін відповідно до ч. 2 ст. 179 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, згідно зі ст. 197 ЦПК України. Участь у судових засіданнях є правом особи, яка бере участь у справі і ця особа зобов'язана добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки, що закріплено в статті 27 ЦПК України. Враховуючи викладене, ухвалою суду від 01.06.2017 прийнято рішення про проведення заочного розгляду справи завідсутності відповідача. Дослідивши подані позивачем документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд встановив фактичні обставини та відповідні їм сімейні правовідносини. Згідно ст.51 Конституції Українишлюб ґрунтується на вільній згоді жінки й чоловіка. За правилами ч. 2 ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Подружжя вважається сім'єю і тоді, коли дружина та чоловік у зв'язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно. Згідно ст.110 Сімейного кодексу України право на пред'явлення позову про розірвання шлюбу належить одному з подружжя. Згідно зі ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що між сторонами 23.12.2000 був укладений шлюб, зареєстрований Петровським відділом реєстрації актів громадянського стану м. Донецька Донецької області, актовий запис № 342 (а.с.11). Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON], 12.07.2001(а.с.10). В червні місяці 2015 року шлюбні відносини між позивачем та відповідачем були припинені; їхня сім'я розпалася з причин різних поглядів на життя, нерозуміння одне одного, в зв'язку з чим між ними стали виникати сварки, були втрачені почуття любові та поваги одне до одного. Майнового спору та спору по вихованню дитини сторони не мають. Сімейним Кодексом України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається - ч.1 ст.24 СК України. Дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім"ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби та взаємодопомоги ч.1 ст.55 СК України. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження ... є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом - ч.3,4 ст.56 СК України. Відповідно до ст.104, 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно до ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З червня місяця 2015 року шлюбні відносини між сторонами припинені, позивач наполягає на розлученні та не згоден на примирення, зазначає, що подальше збереження шлюбу суперечить його інтересам,.відповідач визнав позов Враховуючи те, що при реєстрації шлюбу відповідач змінила своє дошлюбне прізвище з "Сімінько" на "Потій" і наполягає після розірвання шлюбу іменуватися прізвищем "Потій", її клопотання слід задовольнити, відповідно до положень ст. 113 СК України.

Outcome: approved