Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-31 00:00:00

Позивач, Приватне акціонерне товариство «Лізинг інформаційних технологій», звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом, в якому просить суд: стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача Приватного акціонерного товариства «Лізинг інформаційних технологій» суму заборгованості за невиконання договірних зобов'язань у розмірі 28834,90 гривень. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 15 вересня 2011 року Закрите акціонерне товариство «Лізинг інформаційних технологій» (в особі ТОВ «ПМ+», який діяв на підставі довіреності № 11040101 від 01 квітня 2011 року) та [PERSON] уклали договір № 120320228 про надання в оренду на умовах фінансового лізингу обладнання. Згідно п. 5 Перехідних положень Закону України «Про акціонерні товариства» "Закрите акціонерне товариство «Лізинг інформаційних технологій» змінило найменування, тому правонаступником його є Приватне акціонерне товариство «Лізинг інформаційних технологій». Згідно п. 1.1. Договору Клієнт бере участь в системі LеаseІТ зокрема отримує IT- обладнання та інші товари від Постачальників - учасників системи LеаseІТ, а також отримує послуги, на умовах, визначених обраним Клієнтом Пакетом фінансування LеаseІТ, а Оператор LеаseІТ, зобов'язується на підставі договору забезпечити передачу Клієнту ІТ- обладнання (ІТ - обладнання, запасних частин, комплектуючих, витратних матеріалів, тощо) обраним Клієнтом Постачальником та надання Клієнту послуг, за умови виконання Клієнтом вимог, передбачених Пакетом LеаseІТ. Відповідно до п. 1.2. Договору порядок отримання ІТ- обладнання, інших товарів та послуг Клієнтом визначається Правилами отримання обладнання, інших товарів та послуг в системі LеаseІТ, які є невід'ємною частиною цього Договору. Пунктом 8.7. Договору Відповідач підтвердив, що з Правилами ознайомлений, зміст Правил йому зрозумілий, і він погоджується їх дотримуватись і виконувати. На підставі п. 2.2. Договору, а також п. 4.9. Правил, Позивач надав Відповідачу в оренду на умовах фінансового лізингу обладнання. Про передачу обладнання свідчить Акт прийому-передачі майна № 120320228 від 15 вересня 2011 року. Загальна первісна вартість переданого обладнання становить 5902,38 гривень. Згідно п. 2.1. Договору умови, за яким ІТ- обладнання, інші товари та послуги надаються Клієнту, визначаються Пакетом LеаseІТ. Відповідачем обрано Пакет LеаseІТ Десятка. Умовами пакету LеаseІТ є: платіж при отриманні обладнання (загальної суми платежів): 10 %; вид договору - фінансовий лізинг; кількість місячних лізингових платежів (крім першого) - 9; розмір місячних платежів - щомісяця рівними частинами; перехід права власності - виплата повної вартості обладнання. Також пунктом 6.2. Правил визначено, що строк, протягом якого Клієнт повинен сплачувати платежі, починається з дня передачі обладнання Клієнту, і закінчується в останній день останнього календарного місяця встановленого Пакетом LеаseІТ строку. Відповідач зобов'язався сплачувати платежі у загальній сумі 5902,38 гривень в такому порядку: перший платіж у розмірі 10 % від загальної суми платежів; 9 платежів рівними частинами щомісячно до 20-го числа кожного місяця. Тобто, відповідач мав сплатити 10 платежів по 590,24 гривень. Таким чином, у Відповідача перед Позивачем виникли зобов'язання щодо сплати орендних платежів. Позивач у повному обсязі виконав свої договірні зобов'язання щодо надання обладнання Відповідачу згідно Договору у відповідні строки та належної комплектації, але Відповідач не виконав своїх грошових зобов'язань за Договором, внаслідок чого йому нараховувалась плата за прострочення платежу передбачена п. 14.2 Правил та п. 5.4.2 Договору, тому за ним рахується заборгованість, підтверджена розрахунком - Структурою грошових нарахувань. Структура грошових нарахувань на надходжень №2015060203 від 02 червня 2015 року відображає належні до виплати Відповідачем суми та порівнює їх з фактично здійсненими останніми платежами Відповідачем. Згідно Структури Відповідач сплатив лише 5473,90 гривень, з яких на підставі ст. 534 ЦК України та п. 6.8. Правил зараховано: 751,98 гривень на погашення плати за прострочення щомісячних платежів (в Структурі колонка "Розподіл оплат. Штрафні санкції"); 4721,92 гривень на погашення місячних орендних платежів (в Структурі колонка "Розподіл оплат. Місячний платіж"). В результаті розрахунку заборгованість Відповідача станом на 15 червня 2015 року не погашена і становить 28834,90 гривень, що складається з: 1180,46 гривень компенсації вартості наданого обладнання; 27617,36 гривень плата за прострочення щомісячних платежів та 37,08 гривень компенсація понесених витрат пов'язаних з отриманням виконання зобов'язання. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав суду клопотання, в якому підтримав позовні вимоги, просив справу розглядати без участі представника позивача, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, пояснив суду, що сплатив 99 % отриманого кредиту та залишилося погасити 1200 гривень. Останній платіж було здійснено ним 20 квітня 2012 року. Не заперечує проти наявності боргу, проте навіть не має зв'язку з позивачем, так як жодна адреса та телефони, визначені у договорі, є недійсними. Представник відповідача в судовому засіданні позов визнав частково. Пояснив суду, що відповідач визнає наявність у останнього заборгованості по договору у розмірі 1180,46 гривень. Крім того, відповідач не заперечує проти нарахування компенсаційних витрат у зв'язку з отриманням виконання зобов'язання. Проте розмір плати за прострочення виконання зобов'язання (пені) у сумі 27617,36 гривень відповідач не визнає, адже до вказаних вимог має застосовуватися строк позовної давності. Вважає за доцільне нарахування пені за період з 20 липня 2012 року по 20 червня 2013 року, тобто за перший рік користування кредитними коштами. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність представника позивача. Вислухавши пояснення відповідача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Як вбачається з матеріалів справи, 15 вересня 2011 року між Закритим акціонерним товариством «Лізинг інформаційних технологій» (в особі ТОВ "ПМ+", який діяв на підставі довіреності №11040101 від 01 квітня 2011 року) та [PERSON] було укладено договір № 120320228 отримання обладнання в системі LеаseІТ цифрову фотокамеру Canon PowerShot SX30 IS Black (4344В016АА). В подальшому, Закрите акціонерне товариство «Лізинг інформаційних технологій» змінило своє найменування на Приватне акціонерне товариство «Лізинг інформаційних технологій», що підтверджується Витягом з протоколу № 65 позачергових зборів акціонерів Закритого акціонерного товариства «Лізинг інформаційних технологій» (а.с.18). Згідно п. п. 1.1. п. 1 Договору Клієнт бере участь в системі LеаseІТ, зокрема отримує IT- обладнання та інші товари від Постачальників - учасників системи LеаseІТ, а також отримує послуги, на умовах, визначених обраним Клієнтом Пакетом фінансування LеаseІТ, а Оператор LеаseІТ зобов'язується на підставі заяви клієнта забезпечити передачу Клієнту ІТ- обладнання (ІТ- обладнання, запасних частин, комплектуючих, витратних матеріалів, тощо) обраним Клієнтом Постачальником та надання Клієнту послуг, за умови виконання Клієнтом вимог, передбачених Пакетом LеаseІТ. Відповідно до п. 1.2. Договору порядок отримання ІТ- обладнання, інших товарів та послуг Клієнтом визначається Правилами отримання обладнання, інших товарів та послуг в системі LеаseІТ (надалі - Правила), які є невід'ємною частиною цього Договору. Згідно п. п. 8.7. п. 8 договору, клієнт ознайомився з Правилами отримання ІТ-обладнання, інших товарів та послуг в системі LеаseІТ, зміст Правил є зрозумілим для Клієнта, і він погоджується їх дотримуватись та виконувати. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до умов договору, загальна первісна вартість переданого обладнання становить 5902,38 гривень. Умовами пакету LеаseІТ є: платіж при отриманні обладнання (від вартості обладнання): 10 %; кількість місячних платежів (крім першого): 9; розмір місячних платежів: щомісяця рівними частинами; вид договору: фінансовий лізинг; перехід права власності клієнту: виплата повної вартості обладнання. Відповідачем обрано Пакет LеаseІТ Десятка. Згідно п.п. 2.1. п. 2 Договору, умови, за якими ІТ-обладнання, інші товари та послуги надаються Клієнту, визначаються Пакетом LеаseІТ. Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Пунктом 6.2. Правил визначено, що строк, протягом якого Клієнт повинен сплачувати платежі, починається з дня передачі обладнання Клієнту, і закінчується в останній день останнього календарного місяця встановленого Пакетом LеаseІТ строку. Відповідно до п.п. 3.1. п. 3 договору, клієнт сплачує на користь оператора LеаseІТ платежі згідно з умовами пакету LеаseІТ та цим договором. Клієнт отримує рахунки оператора LеаseІТ в строк до 10 числа поточного місяця та сплачує платежі в строк до 20 числа поточного місяця. Розрахунки між сторонами здійснюються в гривнях. За правилом статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Як вбачається з матеріалів справи, з боку позивача були виконані умови договору в частині передачі відповідачу ІТ- обладнання - в системі LеаseІТ цифрову фотокамеру Canon PowerShot SX30 IS Black (4344В016АА), про що свідчить Акт приймання-передачі майна № 120320228 від 15 вересня 2011 року (а.с.13). В той же час, відповідачем не були виконані умови договору в частині сплати щомісячних платежів, що підтверджується розрахунком - Структурою грошових нарахувань. Так, структура грошових нарахувань на надходжень [NUMBER] від 02 червня 2015 року відображає як належні до виплати відповідачем суми, так і фактично здійснені останнім платежі. Згідно Структури відповідач сплатив лише 5473,90 гривень, з яких на підставі ст. 534 ЦК України та п. 6.8. Правил зараховано: 751,98 гривень на погашення плати за прострочення щомісячних платежів (в Структурі колонка «Розподіл оплат. Штрафні санкції»); 4721,92 гривень на погашення місячних платежів (в Структурі колонка «Розподіл оплат. Місячний платіж»). Таким чином, заборгованість відповідача за договором про отримання обладнання в системі LеаseІТ складає 1180 гривень 46 копійок, що складає компенсацію вартості наданого обладнання. Крім того, позивачем до сплати відповідачу було нараховано 27617 гривень 36 копійок в якості зарахування плати за прострочення щомісячних платежів та 37 гривень 08 копійок компенсації понесених витрат пов'язаних з отриманням виконання зобов'язання. Так, відповідно до п. п. 14.2 п. 14 Правил отримання ІТ- обладнання, інших товарів та послуг у системі LеаseІТ, у разі несвоєчасної оплати Клієнтом нарахованого платежу клієнт сплачує на користь оператора LеаseІТ плату за прострочення платежу: в розмірі п'яти відсотків від погашеної суми простроченого платежу, якщо погашення простроченого платежу здійснюється у розрахунковому періоді, на який припадає дата оплати за Договором; в розмірі десяти відсотків від суми простроченого платежу, якщо погашення здійснюється після закінчення розрахункового періоду, на який припадає дата оплати за Договором. Сплата плати за прострочення платежу не звільняє клієнта від обов'язку в повному обсязі оплатити платежі, передбачені пакетом LеаseІТ. Положенням статті 611 Цивільного кодексу України, визначено правові наслідки порушення зобов'язання. Так, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки встановлені договором або законом, зокрема: 1. припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2. зміна умов зобов'язання; 3. сплата неустойки; 4. відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ст. 546 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, при триманням, завдатком. Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного грошового зобов'язання за кожен день прострочки виконання. Право на неустойку виникає незалежно він наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. (ч.1 ст. 550 Цивільного кодексу України) За вимог ч. 2 ст. 551 Цивільного кодексу України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі. Частиною 3 цієї ж статті визначено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Згідно ст. 258 Цивільного кодексу України, позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог: про стягнення неустойки (штрафу, пені). Таким чином, з урахуванням суми заборгованості у розмірі 1180 гривень 46 копійок, плата за прострочення сплати платежів становить 10% та складає 118,05 гривень за кожний місяць прострочення, при цьому враховуючи строк позовної давності щодо стягнення пені за прострочення сплати платежів строком в один рік, що передує зверненню позивача за захистом своїх прав, розмір плати за прострочення сплати щомісячних платежів становить 1416 гривень 60 копійок (118 гривень 05 копійок * 12 місяців). Щодо нарахування компенсаційних витрат пов'язаних з отриманням виконання зобов'язання, то вказані витрати не обумовлені умовами договору, при цьому позивачем до матеріалів справи не додано будь-яких доказів понесення витрат, пов'язаних з отриманням виконання зобов'язання. Відповідно до ч. 1 ст. 11 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. За нормою статті 4 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. У відповідності до ст. 212 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, враховуючи порушення відповідачем взятих на себе зобов'язань, суд приходить до висновку, що цивільне (майнове) право позивача по отриманню від відповідача заборгованості за договором підлягає судовому захисту в порядку визначеному статтею 16 ЦК України, а відповідно позов Приватного акціонерного товариства «Лізинг інформаційних технологій» до [PERSON] про стягнення заборгованості підлягає частковому задоволенню. В порядку ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України, з відповідача на користь позивача підлягають до стягнення судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 243 гривні 60 копійок. На підставі викладеного,

Outcome: partial