Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-29 00:00:00

02.09. 2015 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] в рахунок виконання основного зобов'язання щодо оплати заборгованості за кредитним договором №11375871000 від 25.07.2008 року у розмірі 968406,99 грн., з яких: сума заборгованості за кредитом 95 8102,36 грн.; сума заборгованості за відсотками - 10304,63 грн. звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме: житловий будинок (цегляний), позначений на плані літерою А-2 (два), що знаходиться за адресую: [ADDRESS], який належить [PERSON] на праві особистої приватної власності на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого Скнилівською сільською радою Пустомитівського району Львівської області 24.06.2008 року на підставі рішення виконкому №64 від 19.06.2008 року (предмет іпотеки зареєстрований в реєстрі права власності на нерухоме майно за реєстраційним №23737325, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданого обласним комунальним підприємством Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» 24.06.2008 року за №19292495. Предмет іпотеки складається з семи житлових кімнат та двох кухонь, житлово площею 144,2 кв. м. Загальною площею 272,3 кв.м. До будинку відносяться такі будівлі та споруди: гараж (цегла), позначений на плані літерою Б;-літня кухня (цегла), позначена літерою В; земельна ділянка площею 0,1034 га, що розташована в [ADDRESS] та належить іпотекодавцю на праві власності на підставі державного акту серії [NUMBER], виданого 04.07.2006 року Скнилівською сільською радою Пустомитівського району Львівської області на підставі договору купівлі - продаж незавершиного будівництва житлового будинку і земельної ділянки, посвідченого Леон М.В., приватним нотаріусом Пустомитівського нотаріального округу 08.04.2005 року за реєстровим №1019, викладеного на бланку серії ВСВ №281831. Акт зареєстровано в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №01:06:458:04297, кадастровий номер [NUMBER]) шляхом визнання права власності на нього за Публічним акціонерним товариством «Дельта банк» (код ЄДРПОУ 34047020); визнати за Публічним акціонерним товариством «Дельта банк» (ЄДРПОУ 34047020) права власності на житловий будинок (цегляний): позначений на плані літерою А-2 (два), що знаходиться за адресою: [ADDRESS], який складається з семи житлових кімнат та двох кухонь, житлово площею 144,2 кв. м., загальною площею 272,3 кв.м. До будинку відносяться такі будівлі та споруди: гараж (цегла), позначений на плані літерою Б; літня кухня (цегла), позначена літерою В; визнати за Публічним акціонерним товариством «Дельта банк» (ЄДРПОУ 34047020) права власності на земельну ділянку: площею 0,1034 га, що розташована в [ADDRESS] та належить іпотекодавцю на праві власності на підставі державного акту серії [NUMBER], Акт зареєстровано в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №01:06:458:04297, кадастровий номер [NUMBER] та стягнути судові витрати з відповідача. В обґрунтування своїх вимог позивач покликається на такі обставини: 25.07.2008 р. між Акціонерним комерційним інноваційним банком «Укрсиббанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №11375871000 та надано кредит у сумі 113000 дол. США з розрахунку 15 % річних на строк з 25.07.2008 року до 03.09.2027 року. З метою забезпечення виконання грошових зобов'язань за вказаним кредитним договором, [PERSON] за договором іпотеки №б/н від 25.07.2008 року передав у іпотеку Акціонерному комерційному інноваційному банку «Укрсиббанк» вищевказане нерухоме майно. 08.12.2011 року між ПАТ «Укрсиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, відповідно до якого було передано право вимоги по вищевказаному договорі та забезпечувальними договорами до АТ «Дельта Банк». Позивач вказує, що свої зобов'язання за договором виконав, надавши позичальнику кредит, а [PERSON] порушив умови договору, свої зобов'язання належним чином не виконував, в результаті чого станом на 28.07.2015 р. наявна заборгованість у сумі 968406,99 грн. На підставі наведеного позивач просить позов задоволити. В судове засідання представник позивача не з'явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності та зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі і не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON], який належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи не з'явився в судове засідання, проте від нього надійшла заява, в якій він заперечує проти задоволення позовних вимог в повному обсязі та просить слухати справу у його відсутності. Третя особа Національний Банк України, який належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи явку свого представника в судове засідання не забезпечив. Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу технічними засобами не здійснюється. З'ясувавши дійсні обставини справи на підставі наявних у справі та перевірених в судовому засіданні доказів та давши їм оцінку, суд вважає, що заявлений позов не підлягає до задоволення. судом встановлено, що 25.07.2008 р. між Акціонерним комерційним інноваційним банком «Укрсиббанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №11375871000 та надано кредит у сумі 113000 дол. США. З метою забезпечення виконання грошових зобов'язань за вказаним кредитним договором, [PERSON] за договором іпотеки №б/н від 25.07.2008 року передав у іпотеку Акціонерному комерційному інноваційному банку «Укрсиббанк» таке майно: житловий будинок (цегляний), позначений на плані літерою А-2 (два), що знаходиться за адресую: [ADDRESS], який належить [PERSON] на праві особистої приватної власності на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого Скнилівською сільською радою Пустомитівського району Львівської області 24.06.2008 року на підставі рішення виконкому №64 від 19.06.2008 року (предмет іпотеки зареєстрований в реєстрі права власності на нерухоме майно за реєстраційним №23737325, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданого обласним комунальним підприємством Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» 24.06.2008 року за №19292495. Предмет іпотеки складається з семи житлових кімнат та двох кухонь, житлово площею 144,2 кв. м. Загальною площею 272,3 кв.м. До будинку відносяться такі будівлі та споруди: гараж (цегла), позначений на плані літерою Б;-літня кухня (цегла), позначена літерою В; земельна ділянка площею 0,1034 га, що розташована в [ADDRESS] та належить іпотекодавцю на праві власності на підставі державного акту серії [NUMBER], виданого 04.07.2006 року Скнилівською сільською радою Пустомитівського району Львівської області на підставі договору купівлі - продаж незавершиного будівництва житлового будинку і земельної ділянки, посвідченого Леон М.В., приватним нотаріусом Пустомитівського нотаріального округу 08.04.2005 року за реєстровим №1019, викладеного на бланку серії ВСВ №281831. Акт зареєстровано в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №01:06:458:04297, кадастровий номер [NUMBER]) шляхом визнання права власності на нього за Публічним акціонерним товариством «Дельта банк» (код ЄДРПОУ 34047020); 08.12.2011 року між ПАТ «Укрсиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, відповідно до якого було передано право вимоги по вищевказаному договорі та забезпечувальними договорами до АТ «Дельта Банк». [PERSON] порушив умови кредитного договору №11375871000, свої зобов'язання належним чином не виконував, в результаті чого станом на 28.07.2015 р., згідно розрахунку заборгованості, в нього виникла заборгованість у сумі 968406,99 грн. Статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованою Верховною Радою України (Закон України від 17.07.1997 року № 475/97 - ВР), кожній особі гарантовано право на справедливий і відкритий розгляд при визначенні її громадських прав і обов'язків впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, створеним відповідно до закону. Враховуючи те, що норми ч. 4 ст. 10 ЦПК України щодо обов`язку суду сприяти всебічному і повному з'ясуванню обставин справи, кореспондуються з диспозитивним правом сторін подавати докази, а п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, суд вважає, що в межах наданих ним повноважень судом створені належні умови для надання сторонами доказів, заявлення клопотань витребування додаткових доказів. Представник позивача зазначені вище норми закону не реалізував та не надав суду належних та допустимих доказів підставності заявлених позовних вимог. Такий висновок суду слідує із наступного: положенням п. 39 Постанови пленуму ВСУ №5 від 30.04.2012 року, передбачається, що суди мають виходити з того, що не виключається можливість звернення стягнення на предмет іпотеки і набуття іпотеко держателем права власності на нього за рішенням суду. В разі встановлення такого способу звернення стягнення на предмет іпотек в договорі в разі встановлення такого способу звернення стягнення на предмет іпотек в договорі, іпотеко держатель на підставі частини другої статті 16 ЦК України має право вимагати застосування його судом, проте відповідно до умов іпотечного договору, вказаного зроблено не було. Пунктами 2.1.1 та п. 4 Іпотечного договору не визначено способи та умови звернення на предмет іпотеки. Договір іпотеки №б/н від 25.07.2008 року не містить положення, щодо застосування іпотекодержалем такого способу захисту прав, як звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання права власності на предмет іпотеки. При розгляду справи № 6-1851цс15 ВСУ висловив таку правову позицію: частиною другою статті 16 ЦК України передбачено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів судом може бути визнання права, в тому числі права власності на майно. Суд також може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до частини третьої статті 33 Закону України "Про іпотеку" звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Згідно із частиною третьою статті 36 Закону України "Про іпотеку" договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору, за своїми правовими наслідками, може передбачати передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання в порядку, встановленому статтею 37 Закону України "Про іпотеку". Порядок реалізації предмета іпотеки за рішенням суду врегульоване статтею 39 цього Закону, якою передбачено, що у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначається, зокрема, спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону. Можливість виникнення права власності за рішенням суду ЦК України передбачає лише у статтях 335 та 376 ЦК України. У всіх інших випадках право власності набувається з інших не заборонених законом підстав, зокрема із правочинів (частина перша статті 328 ЦК України). Стаття 392 ЦК України, у якій йдеться про визнання права власності, не породжує, а підтверджує наявне в позивача право власності, набуте раніше на законних підставах, у тому випадку, якщо відповідач не визнає, заперечує або оспорює наявне в позивача право власності, а також у разі втрати позивачем документа, який посвідчує його право власності. При вирішенні даної категорії справ судам слід встановити наявність чи відсутність згоди іпотекодавця на позасудовий спосіб врегулювання питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання забезпечених іпотекою зобов'язань, а також здійснення виконавчого напису нотаріусом, як правову підставу для реєстрації права власності іпотекодержателя, якщо такі умови передбачені умовами договору іпотеки. П. 5.2.1 Договору іпотеки визначено, що сторони досягли згоди про можливість звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання. Позасудове врегулювання здійснюється, крім іншого, шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання на підставі окремого договору про задоволення вимог Іпотекодержателя, у порядку встановленому ЗУ «Про іпотеку». Договору про задоволення вимог іпотекодержателя сторонами укладено не було, заява відповідача про заперечення позову свідчить про те, що останній заперечує проти звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання за позивачем права власності на вказане майно. Враховуючи вище викладене, суд приходить до переконання, що позовні вимоги заявлені позивачем задоволенню не підлягають. Судові витрати підлягають розподілу у відповідності до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України. На підставі наведеного та

Outcome: dismissed