Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-19 00:00:00

І. Стислий виклад позицій позивача та відповідача 03.05.2019 [PERSON] звернувся до суду з позовом до СТОВ "Колос" с. Хоменки Шаргородського району Вінницької області, Державного реєстратора Заремби С.В., голови ради спілки співвласників реформованого колективного сільськогосподарського підприємства "Колос" Дарчук К.Ф. про скасування рішення державного реєстратора та визнання права власності. Позов мотивовано тим, що він є співвласником майна реформованого КСП "Колос", правонаступником якого є СТОВ "Колос" с. Хоменки Шаргородського району Вінницької області. Належна йому частка майна у реформованому КСП становить 71010 грн, що у свою чергу відповідає 1.38 % від загального майна пайового фонду. 30.03.2014 зборами ради співвласників реформованого КСП "Колос" с. Хоменки йому виділено майно в натурі, а саме ј свинарника холостих і купоросних свиноматок на суму 55799 грн. 15.04.2014 головою ради співвласників спілки громадян реформованого КСП "Колос" [PERSON] , за погодженням з директором СТОВ "Колос" Мостовим В.Г., на виконання рішення зборів ради співвласників від 30.03.2014, складено акт прийому-передачі йому від спілки ј вказаного свинарника, вартістю 55799 грн. Проте, у вказаних документах була відсутня поштова адреса переданого йому у власність нерухомого майна, у зв`язку з чим він до цього часу не мав можливості зареєструвати право власності на вказаний об`єкт. Рішенням виконавчого комітету Хоменківської сільської ради № 14 від 21.03.2012 "Про присвоєння поштової адреси об`єктам нерухомості", виділений йому свинарник отримав поштову адресу: [ADDRESS] . При цьому, у вказаному рішенні відсутнє найменування виділеного йому свинарника, яке б відповідало переліку майна, що персоніфікується між членами КСП, оскільки у переліку будівель назва свинарників не збігається з їх назвою у рішенні про присвоєння поштових адрес. 20.11.2017 за його заявою Хоменківською сільською радою було прийнято рішення 17 сесії 7 скликання про створення тимчасової контрольної комісії з питань вивчення правильності паювання земель та майна реформованого КСП "Колос" та затверджено її персональний склад. Згідно з протоколом №1 засідання тимчасової контрольної комісії з питань вивчення правильності паювання земель та майна реорганізованого КСП "Колос" с. Хоменки від 15.01.2019 встановлено, що поштові номери, які присвоєнні виконкомом Хоменківської сільської ради на основі клопотання дирекції СТОВ "Колос" не співпадають з Переліком майна, що персоніфікується між членами КСП "Колос". В Переліку майна чітко вказано будівлі свинокомплексу, а саме "п.9.Свинарник холостих та купоросних свиноматок 1988 223199,00 грн", а на схематичному розміщенні будівель на свинокомплексі СТОВ "Колос", свинарник №1 поштова адреса 14д відповідає номеру 9, тобто свинарнику холостих та купоросних свиноматок згідно з Переліком майна. У Переліку будівель, що персоніфікуються зазначено лише три свинарника, саме: свинокомплекс на 5000 голів 1974 року за ціною 227536 грн, свинарник (отелочний) 1987 року за ціною 180488 грн та свинарник холостих та купоросних свиноматок 1988 року за ціною 223199 грн. При цьому свинокомплекс на 5000 голів вартістю 227536 грн є трьохрядним свинарником, свинарник отелочний вартістю 180488 грн є двухрядним свинарником, і лише виділений йому свинарник холостих та купоросних свиноматок вартістю 223199 грн є окремим однорядним свинарником. Згідно з письмовим повідомленням голови ради співвласників реформованого КСП "Колос" [PERSON] . від 19.08.2016 також вбачається, що, відповідно до протоколу №21 від 30.03.2014, в рахунок майнових паїв йому виділено ј свинарника холостих та купоросних свиноматок вартістю 223199 грн. Проте, у цьому ж повідомленні [PERSON] протиправно вказує про те, що згідно з рішенням виконавчого комітету №14 від 21.03.2012 "Про присвоєння поштових адрес…", виділеній йому будівлі присвоєна адреса: [ADDRESS] . Однак за вказаною адресою знаходиться свинарник № [NUMBER] , який йому не виділявся. Виділений йому свинарник державним реєстратором Зарембою С.В. 29.06.2018 зареєстровано на праві власності за СТОВ "Колос", внаслідок чого було порушено його майнові права та позбавлено можливості зареєструвати за собою право власності на вказаний об`єкт нерухомості та користуватися ним. [PERSON] просив визнати недійсним рішення державного реєстратора Заремби С.В. від 29.06.2018 про державну реєстрацію права власності на свинарник №1 "А" (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 15909989905253) за адресою: [ADDRESS] за СТОВ "Колос" ЄДРПОУ 03728545 (індексний номер рішення 41908302, внесеного до реєстру 05.07.2018), скасувати державну реєстрацію вказаного права власності та визнати за ним право власності на ј свинарника №1 "А" за адресою: [ADDRESS] . У вступному\~і заключному\~слові \~позивач [PERSON] \~та його\~представник -\~ адвокат\~Клінчиков С.О.\~позовні вимоги\~підтримали,\~посилаючись на\~обставини,\~викладені у\~позовній заяві.\~Просили позов\~задовольнити з\~наведених в\~ньому підстав. Суду повідомили, що [PERSON] належать майнові паї членів колишнього КСП "Колос" на суму 71010 грн. З метою реалізації його прав, з майна колишнього КСП "Колос" в рахунок зазначених майнових паїв, йому рішенням зборів ради співвласників було виділено ј свинарника холостих і купоросних свиноматок. Проте, СТОВ "Колос", яке є правонаступником КСП "Колос", не визнає його право на зазначене майно і відмовляється вчиняти на свідоцтві про право власності на майновий пай члена ССП (майновий сертифікат) напис про виділення йому зазначеного майна в натурі та його передачу, що не дозволяє зареєструвати право власності. Із інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно [PERSON] стало відомо, що державним реєстратором Зарембою С.В. 29.06.2018 зареєстровано право власності за СТОВ "Колос" на свинарник №1 "А", розташований за адресою: [ADDRESS] в цілому, в той час як власником однієї четвертої частини якого є позивач [PERSON] . Позивач вважає, що його право власності на 1/4 вказаного нерухомого майна підтверджується рішенням зборів ради співвласників реформованого КСП "Колос" с. Хоменки № 21 від 30.03.2014 та актом прийому передачі ј свинарника холостих і купоросних свиноматок на суму 55799 грн. Позивач [PERSON] та його представник адвокат Клінчиков С.О. просять суд, в порядку захисту прав позивача, визнати недійсним рішення державного реєстратора Заремби С.В. від 29.06.2018 про державну реєстрацію права власності на свинарник №1 "А", скасувати її та визнати за [PERSON] право власності на спірне майно , в порядку ст.392 ЦК України. Відповідач [PERSON] та її представник адвокат Країло С.В., представники відповідача СТОВ "Колос" Мостовий В.Г., адвокат Країло С.В. у судовому засіданні у вступному та заключному слові позовні вимоги [PERSON] не визнали, вважають їх безпідставними, просили у задоволенні позову відмовити, вказуючи, що позивач є лише власником майнового паю, і не набув права власності на майно, вказане в позові, у порядку передбаченому законом, а звернення до суду з позовом про визнання права власності на конкретне майно в рахунок майнового паю без попереднього вирішення даного питання загальними зборами співвласників майнових паїв є передчасним. По суті позову пояснили, що позивач ототожнює свинарник холостих і купоросних свиноматок із свинарником № 1 загально площею 1670,9 м.кв. вартістю 121595, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , право власності на який набуло СТОВ "Колос" у відповідності до вимог діючого законодавства України. Разом з тим, [PERSON] 30.03.2014\~зборами ради\~співвласників реформованого\~КСП "Колос"\~с.\~Хоменки виділено\~майно \~в натурі,\~а саме\~ј свинарника\~холостих і\~купоросних свиноматок\~на суму\~55799\~грн.,\~який згідно\~з схематичним\~розміщенням будівель\~на свинокомплексі,\~є \~свинарником [ADDRESS] . 13.12.2016 рада співвласників прийняла рішення про виділення решти ѕ свинарника холостих і купоросних свиноматок на суму 55799 грн. [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] по ј частині кожному на загальну суму 167400грн. Згідно із схематичним розміщенням будівель на свинокомплексі, це -свинарник [ADDRESS] . Рішення зборів ради співвласників реформованого КСП "Колос" носить рекомендаційний характер і має бути затверджене загальними зборами пайовиків власників майнових паїв колишнього КСП "Колос". [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] після рішення ради співвласників звернулися до загальних зборів пайовиків власників майнових паїв, які 13.12.2016 затвердили рішення про виділення їм ѕ свинарника і зобов`язали спілку співвласників майна передати їм вказане майно в натурі за актом прийому передачі, що було і зроблено. [PERSON] до загальних зборів з заявою не звертався, натомість двічі, після рішення зборів ради співвласників реформованого КСП "Колос" с. Хоменки від 30.03.2014, яким йому виділено ј свинарника холостих і купоросних свиноматок, а саме: в серпні та вересні 2014 року звертався до Шаргородського районного суду з вимогою виділити йому вже не частину свинарника, а кормоцех ВРХ. Просять відмовити\~в задоволенні\~позову,\~судові витрати\~покласти на\~позивача. Крім того, на думку адвоката Країло С.В. [PERSON] не є суб`єктом, якому законом надано право звертатися до суду з позовом про визнання права власності, в порядку ст.392 ЦК України, так як він не набув права власності на спірне майно, а позивачами у справах про визнання права власності є особи, які є власниками, і посилання позивача на статті 15, 392 ЦК України є безпідставним. Відповідач державний реєстратор Заремба С.В. у судове засідання не з`явився, але від нього до суду поступили заяви про розгляд справи у його відсутності (а.с. 96, 103, 129). 10.06.2019 від державного реєстратора Уладівської сільської ради Заремби С.В. до суду поступив відзив на позовну заяву. Відповідач вважає позовні вимоги [PERSON] безпідставними і необґрунтованими, оскільки державна реєстрація права власності на об`єкт нерухомого майна - свинарник, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] була проведена відповідно до чинного законодавства, зокрема ст.ст. 18, 27 ЗУ " Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", п.п.18, 51 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та обтяжень, затвердженого постановою КМУ від 25.12.2015 №1127. Натомість, позивач не надав жодних достовірних та допустимих доказів в підтвердження того, в чому конкретно реєстрація порушує його права, адже ним не подано жодного доказу на підтвердження належності йому на праві власності спірного об`єкту нерухомого майна (т.1 а.с. 85 - 87). ІІ. Заяви, клопотання сторін Відповідачем - державним реєстратором Уладівської сільської ради Літинського району Вінницької області Зарембою С.В. 24.06., 16.08.2019 подано заяви про розгляд справи у його відсутності (т.1 а.с.96, 103, 129). Представником відповідачів СТОВ "Колос" та голови ради спілки співвласників реформованого колективного сільськогосподарського підприємства "Колос" Дарчук К.Ф. - адвокатом Країлом С.В. 20.08.2019 подано заяву про проведення підготовчого засідання у його відсутності (т.1 а.с.105). 20.08.2019 представником відповідачів СТОВ "Колос" та голови ради спілки співвласників реформованого колективного сільськогосподарського підприємства "Колос" [PERSON] - адвокатом Країлом С.В. подано клопотання про витребування доказів (т.1 а.с.106-107). 23.09.2019 до суду поступила заява від представника відповідачів СТОВ "Колос" та голови ради спілки співвласників реформованого колективного сільськогосподарського підприємства "Колос" Дарчук К.Ф. - адвоката Країла С.В. про виклик свідків (т.1 а.с.132). 25.09., 06.11., 25.11.2019, 21.01.2020 позивачем [PERSON] та його представником адвокатом Клінчиковим С.О. подано заяви про ознайомлення з матеріалами справи (т.1 а.с. 144, 185, 197, 236). 11.10.2019 представником відповідачів СТОВ "Колос" та голови ради спілки співвласників реформованого колективного сільськогосподарського підприємства "Колос" [PERSON] - адвокатом Країлом С.В. подано заяви в порядку ст. 182 ЦПК України (т.1 а.с.152-155). 28.11.2019 представником відповідачів СТОВ "Колос" та голови ради спілки співвласників реформованого колективного сільськогосподарського підприємства "Колос" [PERSON] - адвокатом Країлом С.В. подано заяви про стягнення з [PERSON] у разі відмови у задоволенні його позовних вимог на користь відповідачів документально підтверджених понесених судових витрат, пов`язаних із розглядом даної справи (т.1 а.с.198-211). 03.12.2019 представником позивача [PERSON] адвокатом Клінчиковим С.О. подано письмові доводи та міркування, що виникли під час судового розгляду справи (т.1 а.с.212 213). 21.01.2020 представником позивача [PERSON] адвокатом Клінчиковим С.О. подано письмові додаткові пояснення в порядку ст.ст.43, 241 ЦПК України (т.1 а.с.226 229). 27.01.2020 до суду поступило клопотання представника позивача [PERSON] адвоката Клінчикова С.О. про приєднання доказів до справи (т.1 а.с. 239 246). ІІІ. Процесуальні дії у справі Ухвалою судді\~від 20.05.2019\~позовну заяву\~прийнято до\~розгляду та\~відкрито підготовче\~провадження у\~справі.\~Цією ж\~ухвалою прийнято\~рішення про\~розгляд справи\~у порядку\~загального позовного\~провадження,\~з проведенням\~підготовчого засідання. Вказаною ухвалою судді відповідачам запропоновано надати в 15-денний строк з дня отримання даної ухвали відзив на позовну заяву та, у разі необхідності, подати зустрічний позов (а.с.43-44). Ухвалу судді від 20.05.2019 направлено на адресу відповідачів, яку вони отримали 24.05.2019 (а.с. 50, 52-53). 03.06.2019 до суду поступили відзиви на позовну заяву від відповідачів [PERSON] та директора СТОВ "Колос" Мостового В.Г. (а.с. 54-58, 59-82). 10.06.2019 від відповідача державного реєстратора Уладівської сільської ради Заремби С.В. до суду поступив відзив на позовну заяву (а.с. 83-87). 13.06.2019\~представник відповідачів\~СТОВ "Колос"\~та [PERSON] \~ адвокат\~Країло С.В.\~подав заперечення\~ в\~порядку ст.182\~ЦПК України\~(а.с.88-92). Ухвалою суду від 20.08.2019 підготовче провадження у справі закрито і призначено справу до судового розгляду по суті (а.с.120-121). Перешкод для\~здійснення розгляду\~справи і\~ухвалення судового\~рішення судом\~не встановлено. ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин У справі, яка розглядається, судом встановлено, що [PERSON] згідно з свідоцтвом про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серії ВІ ХХУ Х № 033265, виданим Хоменківською сільською радою 16.03.2018, має право на пайовий фонд КСП реорганізованого в СТОВ " Колос" с. Хоменки відповідно до списку осіб, які мають право на майновий пай, затвердженого зборами співвласників 06.07.2001. Загальна вартість майна пайового підприємства на 16.03.2000 становить 5139905 гривень, частка [PERSON] визначена в розмірі 71010 гривень, або 1,38 відсотків. На зворотній стороні сертифіката міститься напис, по тексту:" отримано майна на суму 63105 грн. Протоколи №21 від 30.03.2014, № 14 від 09.04.2008 (за довіреностями та договорами купівлі продажу майнових сертифікатів). Відмітка підприємства правонаступника реорганізованого колективного сільськогосподарського підприємства про виділення майна в натурі, засвідчена підписом керівника СТОВ "Колос" та печаткою на свідоцтві відсутня (т.1 а.с.10). Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2001 року "Про врегулювання питань щодо забезпечення захисту майнових прав селян у процесі реформування аграрного сектора економіки позивач, як власник майнового сертифікату, має право на виділення йому майнового паю, вартість якого відповідно до свідоцтва складає 71010 грн. Право [PERSON] на майновий пай відповідачами не оспорюється. Із витягу з протоколу зборів ради співвласників реформованого КСП "Колос" с. Хоменки № 21 від 30.03.2014 встановлено, що цими зборами розглянуто заяву [PERSON] про виділення йому і його довірителям (заяви і довіреності додаються) майна в натурі і виділено останньому та його довірителям майно в натурі ј частину свинарника холостих і купоросних свиноматок на суму 55799 грн. ( т.1 а. с. 11) Згідно акту прийому - передачі від 15.04.2014 комісія в складі голови ради співвласників (комітету уповноважених спілки громадян реформованого КСП "Колос") [PERSON] , директора СТОВ "Колос" Мостового В.Г., та співвласника [PERSON] склали даного акта про передачу співвласнику [PERSON] на основі заяви і доручень співвласників майнових паїв та рішення ради співвласників від 30.03.2014 майна в натурі, в тому числі одну четверту частину свинарника холостих і купоросних свиноматок на суму 55799 грн ( т.1 а.с. 12). Згідно з рішенням виконавчого комітету Хоменківської сільської ради Шаргородського району Вінницької області № 14 від 21.03.2012, приміщенню свинарника № [NUMBER] присвоєно адресу: [ADDRESS] (т.1 а.с.13 - 16). Не погодившись з таким рішенням [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] 14.08.2014 звернулися до Шаргородського районного суду з позовом до Спілки співвласників майнових паїв СТОВ "Колос" про виділення їм у спільну часткову власність майна пайового фонду реорганізованого СТОВ "Колос" с. Хоменки Шаргородського району Вінницької області, а саме: кормоцеху (ВРХ) вартістю 41530 грн та трактора МТЗ -80 вартістю 10100 грн. Вказана позовна заява відкликана [PERSON] , який діяв у власних інтересах та в інтересах [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , до відкриття провадження у справі. 30.09.2014 [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] знову звернулися до суду з позовною заявою до майнової комісії спілки співвласників майнових паїв СТОВ "Колос", СТОВ "Колос" про виділення групі власників майнових паїв у спільну часткову власність майна пайового фонду реорганізованого СТОВ "Колос" с. Хоменки Шаргородського району Вінницької області, а саме: кормоцеху (ВРХ) вартістю 41530 грн та трактора МТЗ -80 вартістю 10100 грн. До позовної заяви долучено заяви позивачів до загальних зборів пайовиків, загальних зборів (комітету) спілки громадян співвласників майна реорганізованого КСП "Колос" про виділення їм у спільну часткову власність кормоцеху (ВРХ) вартістю 41530 грн. та трактора МТЗ 80, свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат), в тому числі серії ВІ ХХУІ № 028343, виданий на ім`я [PERSON] Хоменківською сільською радою 24.10.2001, відповідно до якого останній має право на пайовий фонд КСП реорганізованого в СТОВ "Колос" с. Хоменки відповідно до списку осіб, які мають право на майновий пай, затвердженого зборами співвласників 06.07.2001. Загальна вартість майна пайового підприємства на 16.03.2000 становить 5139905 гривень, частка [PERSON] визначена в розмірі 5327 гривень, або 0,10 відсотків. Позовна заява ухвалою Шаргородського районного суду від 24.11.2014 залишена без розгляду, за заявою позивачів. Вказані обставини встановлені під час огляду в судовому засіданні за клопотанням представника СТОВ "Колос" адвоката Країла С.В. витребуваних з архіву Шаргородського районного суду цивільних справ № 152/1473/14-ц, 152/1746/14-ц. Звертаючись до суду з даним цивільним позовом [PERSON] як на підставу набуття права власності на частину приміщення свинарника посилався на рішення зборів ради співвласників майна реформованого КСП "Колос". Поряд з цим, із оглянутого в судовому засіданні рішення, яке оформлено протоколом № 21 від 30.03.2014 вбачається, що збори ради співвласників вирішували питання про виділення майна групі власників майнових сертифікатів, в тому числі і [PERSON] на суму 55799 грн., тобто зборами ради співвласників було рекомендовано виділити майно не лише [PERSON] , частка якого визначена в розмірі 5327 гривень, а й іншим власникам майнових сертифікатів, тобто групі власників майнових паїв. [PERSON] , до даного цивільного позову надав суду свідоцтво про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серії ВІ ХХУ Х № 033265, видане Хоменківською сільською радою 16.03.2018, відповідно до якого він має право на пайовий фонд КСП реорганізованого в СТОВ " Колос" с. Хоменки відповідно до списку осіб, які мають право на майновий пай, затвердженого зборами співвласників 06.07.2001. Загальна вартість майна пайового підприємства на 16.03.2000 становить 5139905 гривень, частка [PERSON] визначена в розмірі 71010 гривень, або 1,38 відсотків. Як пояснив в судовому засіданні позивач [PERSON] він викупив майнові паї у інших співвласників і у 2018 році оформив нове свідоцтво. Суд, не ставлячи під сумнів права [PERSON] на майновий пай у розмірі 71010 грн, або 1,38%, яке підтверджене свідоцтвом про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серії ВІ ХХУ Х № 033265, виданим Хоменківською сільською радою 16.03.2018, звертає увагу на те, що позивач будучи власником майнового паю у вказаному вище розмірі, після набуття такого права, взагалі не звертався до компетентних органів про виділення йому особисто у власність майна із спільної часткової власності. 20.11.2017 Хоменківською сільською радою було прийнято рішення 17 сесії 7 скликання про створення тимчасової контрольної комісії з питань вивчення правильності паювання земель та майна реформованого КСП "Колос" та затверджено її персональний склад (т.1 а.с.19). Із протоколу №1 засідання тимчасової контрольної комісії з питань вивчення правильності паювання земель та майна реорганізованого КСП "Колос" с. Хоменки Шаргородського району Вінницької області від 15.01.2019 вбачається, що поштові номери, які присвоєнні виконкомом Хоменківської сільської ради на основі клопотання дирекції СТОВ "Колос" ідуть в розбіжність з Переліком майна, що персоніфікується між членами КСП "Колос". В Переліку майна чітко вказано будівлі свинокомплексу, а саме "п.9. Свинарник холостих та купоросних свиноматок 1988 223199,00 грн", а на схематичному розміщенню будівель на свинокомплексі СТОВ "Колос", свинарник №1 поштова адреса 14д відповідає номеру 9, тобто свинарнику холостих та купоросних свиноматок згідно Переліку майна. Комісія ухвалила, що свинарник № [NUMBER] (поштова адреса - 14д) повинен називатися згідно з переліком майна, що персоніфікується між членами КСП "Колос" як свинарник холостих і купоросних свиноматок і ј його оціночної вартості належить [PERSON] ( т.1 а.с. 21 22). Згідно з письмовим повідомленням голови ради співвласників реформованого КСП "Колос" Дарчук К.Ф. від 19.08.2016 вбачається, що відповідно до протоколу № 21 від 30.03.2014 зборів співвласників реформованого КСП "Колос" с. Хоменки [PERSON] і його довірителям в рахунок майнових паїв виділено ј свинарника холостих та купоросних свиноматок на суму 55799 грн. (порядковий номер 9 у Переліку майна, що персоніфікується між членами КСП "Колос"). Згідно з рішенням №14 від 21.03.2012 виконавчого комітету Хоменківської сільської ради Шаргородського району Вінницької області "Про присвоєння поштової адреси об`єктам нерухомості" та схематичному розміщенню будівель на свинокомплексі СТОВ "Колос" цій будівлі присвоєна адреса: свинарник [ADDRESS] (т.1 а.с.22). Відповідно до технічного паспорта на свинарник № [NUMBER] , який знаходиться по [ADDRESS] , оглянутого в судовому засіданні, вказаний об`єкт нерухомості, згідно з витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 05.07.2018, належить СТОВ "Колос", код ЄДРПОУ 03728245. Підстава набуття права власності : свідоцтво про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серії [NUMBER] від 12.01.2017, з відміткою підприємства - правонаступника реорганізованого колективного сільськогосподарського підприємства про виділення майна в натурі, засвідченою підписом керівника СТОВ "Колос" та печаткою; акт приймання-передачі нерухомого майна від 24.05.2018; Статут СТОВ "Колос"; технічний паспорт на свинарник [ADDRESS] , довідка виконавчого комітету Хоменківської сільської ради Шаргородського району Вінницької області №631 від 25.06.2018. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] , вважаючи себе власником ј частини приміщення спірного свинарника до державного реєстратора з заявою про реєстрацію права власності не звертався. На підтвердження обґрунтованості позовної заяви [PERSON] посилався на показання його як свідка та свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , які в сукупності суду показали, що довгий час працювали в КСП "Колос" та його правонаступника СТОВ "Колос" і їм достеменно відомо, що свинарник холостих і купоросних свиноматок знаходиться за адресою [ADDRESS] і позначений на схемі розміщення будівель на свинокомплексі СТОВ "Колос" за № 1. V. Норми права, які застосовує суд, мотиви їх застосування. Встановленим судом фактам відповідають цивільні правовідносини, які регламентують порядок набуття права власності на майно реорганізованого сільськогосподарського підприємства та державну реєстрацію такого права і регулюються ст.ст. 13, 41, 55 Конституції України, статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, п.1 статті 6, статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ЦК України, Законом України "Про колективне сільськогосподарське підприємство", Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", Порядком державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1127. Відповідно до ст.13 Конституції України держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності і господарювання, соціальну спрямованість економіки. Усі суб`єкти права власності рівні перед законом. Згідно зі ст.ст. 41, 55 Конституції України право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Права людини і громадянина захищаються законом. Кожен має право будь - якими не забороненими законом способами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Конституція України зобов`язує кожного неухильно додержуватися Конституції та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей (ст.68 Конституції України). Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Основною метою ст. 1 Першого протоколу до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~є попередження свавільного захоплення власності, конфіскації, експропріації та інших порушень безперешкодного користування своїм майном. Європейський суд з прав людини, в рішеннях у справах "Ван Дер Мусселе проти Бельгії" та " Пайн Велей Девелопментс ЛТД проти Ірландії" вказав, що термін "власність", як це передбачено статтею 1 Першого Протоколу, може означати або "існуючу власність", або претензії, щодо яких заявник може довести, що він принаймні має "законні підстави" отримати можливість використати право власності. Приписами п.1\~ст.6\~Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод\~встановлено,\~що кожен\~при вирішенні\~питання щодо\~його цивільних\~прав та\~обов`язків\~… має\~право на\~справедливий і\~відкритий розгляд\~упродовж розумного\~строку незалежним\~і безстороннім\~судом,\~встановленим законом. Так, Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті\~6 \~та статті\~13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~гарантує кожному право подати до суду будь-яку заяву, що стосується його прав і обов`язків цивільного характеру (п.36 рішення ЄСПЛ від 21.02.1975 у справі "Голден проти Сполученого королівства") та кожен має право на ефективний засіб юридичного захисту (ст.13 Конвенції). Європейський суд з прав людини також акцентує увагу на тому, що право на доступ до суду має бути ефективним. Реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух …(рішення Європейського суду з прав людини у справі "Жоффр де ля Прадель проти Франції" від 16 грудня 1992 року). Виходячи з принципу процесуальної рівності сторін і враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, в судовому засіданні досліджено кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів (п.27 постанови ПВС України від 12.06.2009 №2 "Про практику застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції"). Частиною \~3\~статті 12,\~статтями 76\~-\~81\~ЦПК України\~передбачено,\~що кожна\~сторона повинна\~довести ті\~обставини,\~на які\~вона посилається\~як на\~підставу своїх\~вимог або\~заперечень,\~крім випадків,\~встановлених законом.\~Доказування не\~може ґрунтуватися\~на припущеннях.\~Засобами доказування\~у цивільній\~справі є\~показання свідків,\~письмові докази,\~речові і\~електроні \~докази і\~висновки експертів.\~Суд приймає\~до розгляду\~лише ті\~докази,\~які мають\~значення для\~справи.\~Обставини,\~які за\~законом повинні\~бути підтвердженні\~певними засобами\~доказування,\~не можуть\~підтверджуватися іншими\~засобами доказування.\~Кожна сторона\~має довести\~ті обставини,\~на які\~ вона\~посилається як\~на підставу\~своїх вимог\~або заперечень,\~крім випадків,\~встановлених законом. При цьому\~суд враховує\~позиції \~ЄСПЛ щодо\~аргументації судових\~рішень,\~закріплені,\~зокрема в\~рішенні "Бендерський\~проти України"\~від 15.11.2007,\~в якому\~наголошується,\~що "право\~може вважатися\~ефективним,\~тільки,\~якщо зауваження\~сторін насправді\~"заслухані",\~тобто належним\~чином вивчені\~судом (\~п.33\~рішення від\~21.03.2000\~у справі\~"Дюлоранс\~проти Франції";\~пп.\~32\~ 35\~рішення від\~07.03.2006\~у справі\~"Донадзе\~проти [PERSON] "). Частиною першою статті 19\~ЦПК України установлено,\~що суди\~розглядають у\~порядку цивільного\~судочинства справи,\~що виникають\~із цивільних,\~земельних,\~трудових,\~сімейних,\~житлових та\~інших правовідносин,\~крім справ,\~розгляд яких\~здійснюється в\~порядку іншого\~судочинства.\~Суди розглядають\~у порядку\~цивільного судочинства\~також вимоги\~щодо реєстрації\~майна та\~майнових прав,\~інших реєстраційних\~дій,\~якщо такі\~вимоги є\~похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами. Визнання протиправним і скасування рішення щодо державної реєстрації права власності на нерухоме майно за іншою особою є захистом прав позивача на нерухоме майно від їх порушення цією особою, за якою зареєстровано аналогічне право щодо того ж самого нерухомого майна. Позивач звертаючись до суду з позовною заявою зазначає, що внаслідок прийняття оскаржуваного рішення порушується його право власності, оскільки відповідач зареєстрував право внаслідок неправомірного визнання за СТОВ "Колос" права власності на спірний об`єкт, однак, будь-яких доказів того, що набуття ним речового права на нерухоме майно відбулось законно суду не надано. Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Тобто, державна реєстрація це не підстава набуття права власності, а засвідчення державою вже набутого особою права власності, і ототожнювати факт набуття права власності з фактом його державної реєстрації не видається за можливе. Аналогічний правовий висновок міститься в постанові Вищого господарського суду України від 05 квітня 2017 року у справі № 910/11650/16. Відповідно до п. 14 ч. 1 ст. 27 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться, зокрема, і на підставі інших документів, що відповідно до законодавства підтверджують набуття, зміну або припинення прав на нерухоме майно. Постановою Кабінету\~Міністрів України\~від 25\~грудня 2015\~року №\~1127 затверджено Порядок державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень ( далі - Порядок). Відповідно до п. 40 Порядку, державна реєстрація прав проводиться на підставі документів, необхідних для відповідної реєстрації, передбачених статтею 27\~Закону України\~"Про\~державну реєстрацію\~речових прав\~на нерухоме\~майно та\~їх обтяжень"\~ та цим Порядком. Згідно з положенням п. 51 Порядку для державної реєстрації права власності у зв`язку із виділенням нерухомого майна в натурі власникам майнових паїв членів колективних сільськогосподарських підприємств подаються: свідоцтво про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) з відміткою підприємства правонаступника реорганізованого колективного сільськогосподарського підприємства виділення майна в натурі, засвідченою підписом керівника такого підприємства та печаткою; акт приймання-передачі нерухомого майна. Аналізуючи зміст наведеного Закону та Порядку, а також, оглянувши в судовому засіданні документи, що були підставою для реєстрації права власності на об`єкт нерухомого майна, що розташований за адресою: [ADDRESS] , з реєстраційним номером 1590998905253, суд прийшов до переконання, що відповідачем СТОВ "Колос" було подано весь перелік необхідних документів, передбачений нормами діючого законодавства для проведення державної реєстрації права власності на нежитлове приміщення, а саме: свідоцтво про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серії [NUMBER] від 12.01.2017, з відміткою підприємства правонаступника реорганізованого колективного сільськогосподарського підприємства про виділення майна в натурі, засвідченою підписом керівника СТОВ "Колос" та печаткою; акт приймання-передачі нерухомого майна від 24.05.2018; Статут СТОВ "Колос"; технічний паспорт на свинарник [ADDRESS] ; довідку виконавчого комітету Хоменківської сільської ради Шаргородського району Вінницької області № 631 від 25.06.2018. Доказів, які свідчать про наявність підстав для відмови проведення державної реєстрації, які передбачені ст. 24 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", суду надано не було. Судом встановлено, що оскаржуваній реєстраційній дії передує невирішений спір про право власності на одну четверту частину приміщення свинарника, яке зареєстровано за СТОВ "Колос". Отже,\~суд вважає,\~що лише\~у разі\~вирішення спору\~про право\~власності на\~спірну частину\~приміщення свинарника,\~може ставитись\~вимога про\~скасування державної\~реєстрації права\~власності на\~неї,\~оскільки такі\~вимоги є\~похідними від спору щодо права власності на спірне майно, а не навпаки. Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги в частині визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію права власності за відповідачем є необґрунтованими, безпідставними та недоведеними, в зв`язку з чим в їх задоволенні слід відмовити. Що стосується позовної вимоги про визнання права власності, суд виходить з наступного. Поняття права власності визначено у \~ст. 316 ЦК України, згідно з якою правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Зміст права власності, що полягає у праві володіння, користування та розпорядження своїм майном, визначено у\~ст. 317 ЦК України. Частиною 1\~статті 319 ЦК України\~передбачено право власника володіти, користуватись та розпоряджатись своїм майном на власний розсуд. За приписами ч. 1\~ст.\~321\~ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути позбавлений його чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до\~ст.\~328\~ЦК України\~право власності\~набувається на\~підставах,\~що не\~заборонені законом…\~Право власності\~вважається набутим\~правомірно,\~якщо інше\~прямо не\~випливає із\~закону або\~незаконність набуття\~права власності\~не встановлена\~судом. Відповідно до вимог статті 355\~ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. Згідно з частиною другою статті 356\~ЦК України суб`єктами права спільної часткової власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, держава, територіальні громади. Право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності (чч.1,3 ст.358 ЦК України). За приписами ч.1 ст.367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. Основними документами, які регулюють питання розпаювання, є Цивільний кодекс, Закон України "Про колективне сільськогосподарське підприємство", Указ Президента України від 3 грудня 1999 року "Про невідкладні заходи щодо прискорення реформування аграрного сектора економіки", постанова Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2001 року № 177 "Про врегулювання питань щодо забезпечення захисту майнових прав селян у процесі реформування аграрного сектора економіки", Статут Спілки громадян співвласників майна реорганізованого КСП "Колос", затверджений рішенням загальних зборів громадян співвласників майна реформованого КСП "Колос" від 27.06.2007. Одним із способів набуття права власності на майно юридичної особи є її реорганізація, коли відбувається перехід права власності на майно. Законом України "Про колективне сільськогосподарське підприємство" від 14.02.1992 № 2114-XII (далі Закон) визначені особливості реорганізації юридичної особи, створеної в організаційно - правовій формі колективного сільськогосподарського підприємства. Відповідно до ч.1 ст.7 Закону майно колективного підприємства належить його членам на праві спільної часткової власності. Відповідно до ч. 3 ст. 8 вказаного Закону право власності підприємства охороняється законом. Належне йому майно може бути передано державним, кооперативним та іншим підприємствам, організаціям і громадянам за рішенням загальних зборів членів підприємства або зборів уповноважених. На підставі\~ст.9\~ зазначеного\~Закону пай\~є власністю\~члена підприємства, право розпорядження своїм паєм член підприємства набуває після припинення членства в підприємстві. Тоді ж у нього виникає право на пай натурою. Зі змісту статей 7, 9\~Закону України\~ від\~14\~лютого 1992\~року "Про\~колективне сільськогосподарське\~підприємство" вбачається, що майно КСП належить його членам на праві спільної часткової власності і пайовий фонд їх майна складається з балансової вартості основних виробничих та оборотних фондів, створених за рахунок діяльності підприємства, цінних паперів, акцій, а також коштів у грошовому виразі. Майновий пай \-- це частка кожного члена колективного сільськогосподарського підприємства у пайовому фонді майна членів колективного сільськогосподарського підприємства, виражена у грошовій формі та визначена у відсотках до розміру пайового фонду, розмір якої залежить від трудової участі в діяльності цього підприємства. Право на майновий пай посвідчується свідоцтвом про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат). Оскільки за приписами ст. 9 Закону колишні члени реорганізованого КСП "Колос" як власники майнового паю вправі ним розпорядитися на власний розсуд, зокрема, відчужити його будь - яким способом та будь-яким особам (фізичним та юридичним), то останні набувають статусу власника майнового паю. Власники майнових паїв є співвласниками пайового фонду колективного сільськогосподарського підприємства і володіють, користуються та розпоряджаються цим майном на праві спільної часткової власності. У разі виходу з підприємства громадянин має право на пай натурою, грішми або цінними паперами ( ч. 3 цієї статті Закону). Право власності на майновий пай не тотожне праву власності на конкретне майно, яке входить до пайового фонду колективного сільськогосподарського підприємства. Свідоцтво про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) посвідчує лише право на майновий пай, і не може посвідчувати право власності на конкретне майно в натурі, що віднесене до пайового фонду. Суд за наявними в матеріалах справи доказами не встановив юридичного факту виникнення у [PERSON] права власності на майно реорганізованого КСП "Колос". Суд вважає, що оскільки майно пайового фонду перебувало у спільній частковій власності колишніх членів КСП "Колос", то лише загальні збори співвласників могли вирішувати питання про розпорядження зазначеним майном, які, відповідно до положень ст.23 Закону, є Вищим органом самоврядування у підприємстві. Постановою Кабінету\~Міністрів України\~від 28\~лютого 2001\~року №\~177\~"Про\~врегулювання питань\~щодо забезпечення\~захисту майнових\~прав селян\~у процесі\~реформування аграрного\~сектору економіки" затверджені Методика уточнення складу і вартості пайових фондів майна членів колективних сільськогосподарських підприємств, у тому числі реорганізованих; Порядок визначення розмірів майнових паїв членів колективних сільськогосподарських підприємств та їх документального посвідчення; Типове положення про комісію з організації вирішення майнових питань, що виникають у процесі реформування аграрного сектору економіки. У них передбачено, що кожен зі співвласників має право скористатися своїм майновим паєм, в тому числі отримати свій майновий пай у натурі. Виділення зі складу пайового фонду майна в натурі окремим власникам чи групам власників за їх бажанням у процесі вирішення майнових питань здійснюється підприємством-правонаступником (користувачем) на підставі рішення зборів співвласників. Майнова комісія готує для розгляду на загальних зборах переліки майна для виділення в натурі, однак сама майнова комісія рішення про виділення майна в натурі і передачу його будь-кому у власність не приймає; вирішення такого питання поза межами компетенції майнової комісії. Питання про виділення конкретного майна в натурі окремим співвласникам (групам співвласників) вирішується виключно рішенням зборів співвласників. Згідно з Указом Президента\~України від\~29\~січня 2001\~року №\~62/2001\~"Про\~заходи щодо\~забезпечення захисту\~майнових прав\~селян у\~процесі реформування\~аграрного сектора\~економіки" повинні бути створені комісії з організації вирішення майнових питань, що виникають у процесі реформування аграрного сектора економіки, а також для здійснення уточнення складу і вартості пайових фондів майна членів колективних сільськогосподарських підприємств, у тому числі реорганізованих; визначення розмірів паїв колишніх членів колективних сільськогосподарських підприємств, що не були ними одержані в натурі, грішми або цінними паперами при припиненні членства, а також встановлення осіб, які є їх власниками; запровадження документального посвідчення права власності на паї шляхом видачі свідоцтв про право власності на пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майнові сертифікати); виділення групі осіб (окремим особам) які є власниками паїв, індивідуально визначених об`єктів зі складу майна реорганізованих колективних сільськогосподарських підприємств чи їх правонаступників стосовно майна. У судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] до зборів співвласників майнових паїв із заявою про виділ зі складу пайового фонду колективного сільськогосподарського підприємства належного йому майнового паю в натурі не звертався і що таке питання не було предметом вирішення зборів співвласників майнових паїв і такі збори рішення з цього приводу не приймали. Згідно з положеннями ч.1 ст.\~4\~ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений \~ \~ \~ \~ законом або договором (стаття 5 ЦПК України). Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання (ч.1 ст.15 ЦК України). За приписами ч. 1\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Реалізуючи право на судовий захист, звертаючись до суду, позивач повинен вказати в позові власне суб`єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту. Отже, зміст положень ЦПК України, ЦК України дає підстави для висновку, що право на судовий захист пов`язане виключно з порушенням суб`єктивного\~права позивача. Суд може захистити лише порушене право позивача. Відсутність хоча б однієї з умов надання судового захисту суб`єктивного права виключає можливість задоволення матеріально-правових вимог позивача. Інше б суперечило основному завданню цивільного судочинства, захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ст.ст.2, 4 ЦПК України, ст.ст. 15, 16 ЦК України , абз. 2 п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 № 14 "Про судове рішення у цивільній справі"). Тобто, призначенням суду є захист лише порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів учасників правовідносин через здійснення правосуддя. Відтак, вирішуючи спір, суд повинен надати об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача. Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судового рішення про відмову в позові. З матеріалів справи не вбачається і судом не встановлено та позивачем не доведено дотримання встановленого законодавством порядку виділення йому спірного майна в натурі, у тому числі прийняття відповідного рішення зборами співвласників майнових паїв. З огляду на наведене, суд приходить до висновку, що пред`явлений у даній справі позов про визнання права власності є передчасним. При ухвалені рішення у цій частині позову, судом на підставі вимог ч.4 ст.263 ЦПК України, враховано правові висновки, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.06.2019 у справі за № 612/579/16-ц. З цих же підстав суд вважає, що не підлягають дослідженню і вирішенню доводи позивача та його представника про те, що відповідачі СТОВ "Колос" та голова ради спілки співвласників реформованого сільськогосподарського підприємства "Колос" Дарчук К.Ф. невірно ідентифікували спірне майно за адресою розташування (протягом розгляду справи по суті позивач доводив, що претендує на ј свинарника за адресою: [ADDRESS] , в той час як відповідачі наполягають на тому, що рішенням ради співвласників, яке носить рекомендаційний порядок для загальних зборів співвласників, вирішено виділити [PERSON] ј свинарника за адресою: [ADDRESS] . Суд вважає помилковим ствердження позивача та його представника про те, що збори ради співвласників реформованого КСП "Колос", які прийняли рішення про виділення [PERSON] ј частини приміщення свинарника є вищим органом Спілки, наділені повноваженнями на розпорядження майном і в даному випадку рішення саме зборів ради співвласників реформованого КСП "Колос" с. Хоменки, свідоцтво про право на майновий пай та акт приймання передачі є правовстановлюючими документами на ј приміщення свинарника. Судом оглянуто Статут Спілки громадян співвласників майна реорганізованого КСП "Колос", який затверджений рішенням загальних зборів громадян співвласників майна реформованого КСП "Колос" від 27.06.2007 (далі Статут). Відповідно до п.9.3 Статуту завданнями спілки є, в тому числі вирішення питання щодо виділення майнових часток членам Спілки, які бажатимуть виділити свою частку із спільного майна. Вищим органом Спілки є Збори членів спілки … До повноважень Зборів відноситься прийняття рішень з питань, передбачених пунктами 9.1, 9.4, 9.5, 9.6 цього Статуту. Отже, до компетенції Зборів не віднесено питання про прийняття рішень з питання, передбаченого п.9.3 Статуту, тобто повноваження на розпорядження майном і право на розпорядження майном мають лише загальні збори співвласників майнових паїв. Позивач ототожнює\~ збори\~ради співвласників\~реформованого КСП\~"Колос"\~з загальними\~зборами співвласників\~майнових паїв\~колишнього КСП\~"Колос",\~що суперечить\~Статуту, Закону України від 14 лютого 1992 року "Про колективне сільськогосподарське підприємство", ЦК України, положення яких з приводу вказаного питання проаналізовані у даному рішенні. Позивач \~та його\~представник переконували\~суд,\~що відповідач\~СТОВ "Колос"\~зловживаючи своїм\~правом оформив\~на себе\~майно,\~яке тим\~же органом\~(радою\~співвласників)\~виділено позивачу,\~не визнає\~прав позивача\~ [PERSON] ,\~самостійно створив\~умови для\~їх порушення\~тим,\~що безпідставно,\~за допомогою\~органу місцевого\~самоврядування,\~встановлюючи адреси\~об`єктам\~нерухомого майна\~загубив старі\~назви,\~чим ускладнив\~їх ідентифікацію,\~відмовляється вчинити\~відмітку про\~виділення майна\~в натурі\~на сертифікаті\~позивача.\~Через невизнання\~СТОВ "Колос"\~його права\~на спірний\~свинарник,\~позивач не\~в змозі\~зареєструвати це\~право в\~порядку передбаченому\~законодавством,\~тому суд повинен застосувати ст.392 ЦК України і визнати право власності на спірне майно за позивачем [PERSON] . Суд вважає цю позицію непереконливою з наступних підстав. За змістом частини першої статті 317\~ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Статтею 328\~ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. За приписами ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Таким чином, ураховуючи, що відповідно до ст.328\~ЦК України набуття права власності - це певний юридичний склад, з яким закон пов`язує виникнення в особи суб`єктивного права власності на певні об`єкти, суд при застосуванні цієї норми повинен встановити, з яких саме передбачених законом підстав, чи у який передбачений законом спосіб позивач набув права власності на спірний об`єкт та чи підлягає це право захисту у порядку, передбаченомуст.392 ЦК України. Вказана стаття розміщена у розділі 29\~ЦК України\~"Захист права власності", тобто стосується випадків, коли існуюче та належне певній особі право не визнається, оспорюється іншою особою, або у разі відсутності в особи документів, що засвідчують належність їй такого права, у зв`язку з їх втратою. Стаття 392\~ЦК України визначає, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Можливість виникнення права власності за рішенням суду ЦК України передбачає лише у статтях 335 та 376 ЦК України. У всіх інших випадках право власності набувається з інших не заборонених законом підстав, зокрема із правочинів (частина перша статті 328 ЦК України). Стаття 392 ЦК України, у якій йдеться про визнання права власності, не породжує, а підтверджує наявне в позивача право власності, набуте раніше на законних підставах, у тому випадку, якщо відповідач не визнає, заперечує або оспорює наявне в позивача право власності, а також у разі втрати позивачем документа, який посвідчує його право власності. Позивачем [PERSON] не надано будь-яких доказів юридичного оформлення права власності на спірне майно. Більше того, позивачем не надано доказів того, що ним здійснювалися будь-які дії, спрямовані на таке оформлення. Відомості про те, що СТОВ "Колос" було відмовлено або здійснено інші перешкоди у набутті права власності на спірне майно, у матеріалах справи відсутні. Враховуючи, що позивачем не надано належних та допустимих доказів того, що він є власником спірного майна, то положення статті 392 ЦК України, на які посилається [PERSON] , не можуть бути застосовані до спірних правовідносин. Оскільки [PERSON] під час розгляду справи у суді, не надав доказів, що є власником спірного майна, то позовні вимоги про визнання за останнім права власності на спірне нерухоме майно на підставі положень ст.392\~ЦК України задоволенню не підлягають. \~\~\~\~\~\~ Така правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 01.08.2018 у справі № 542/195/17. Крім того,\~ [PERSON] ,\~вимагаючи визнання\~за ним\~права власності\~не ставить\~питання про\~оспорювання права\~власності СТОВ\~"Колос"\~ на\~те ж\~саме майно,\~на яке\~претендує він,\~ що\~унеможливлює визнання\~за ним\~права власності\~на ј\~частину свинарника\~ до\~вирішення спору\~про право\~власності між\~ним та\~СТОВ "Колос"\~на спірну\~частину свинарника.\~ З\~цих підстав\~суд не\~перевіряє і\~не аналізує\~документи про\~набуття права\~власності СТОВ\~"Колос"\~на спірне\~майно,\~довідку виконавчого\~комітету Хоменківської\~сільської ради\~Шаргородського району\~Вінницької області\~№ 631\~від 25.06.2018,\~яку позивач\~вважає підробленою,\~так як\~вони не\~є предметом\~ цивільно\~ правового\~спору,\~що розглядає\~суд. Пункт 1 статті 6\~Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). VІ. Висновки суду Аналіз перевірених і оцінених у судовому засіданні доказів в підтвердження позовних вимог та їх заперечень переконує суд, що позивачем [PERSON] не надано належні, достовірні та допустимі докази, в силу вимог ст.ст. 76 - 81 ЦПК України, на підтвердження того, що він у визначений законодавством України спосіб набув право власності на спірне майно, право власності на яке зареєстровано за СТОВ "Колос", та неправомірність дій державного реєстратора, що вказує на наявність у суда підстав для відмови у задоволенні позовних вимог [PERSON] VІІ. Розподіл судових витрат Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. До витрат, пов`язаних із розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду (ч.3 ст.133 ЦПК України). Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову на відповідача; 2) у разі відмови в позові на позивача (ч.2 ст.141 ЦПК України). Частиною 8 ст.141 ЦПК України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Як вбачається із матеріалів справи, представником позивачів адвокатом Країло С.В. в судовому засіданні було зроблено заяву про те, що у разі відмови у задоволенні позову відповідачі мають намір протягом п`яти днів після ухвалення рішення у справі звернутися до суду з заявою про винесення додаткового рішення щодо стягнення з позивача документально підтверджених судових витрат на правничу допомогу (т.1 а.с. 152 155). Враховуючи зроблену адвокатом Країло С.В. заяву від 11.10.2019 (а.с.152 - 155), питання про розподіл судових витрат на правничу допомогу слід вирішувати у порядку, передбаченому ч.8 ст.141 ЦПК України, у разі подання відповідних доказів про оплату правничої допомоги.

Outcome: dismissed