Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-18 00:00:00

СТОВ "Агроко" (далі - позивач) звернулося до суду з цивільним позовом до Іркліївської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області (далі - відповідач-1), [PERSON] (далі - відповідач-2) про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. В обґрунтування позовних вимог заначалося, що [INFO] померла [PERSON] , яка постійно проживала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до заповіту [PERSON] від 17 червня 2008 року СТОВ "Мельниківська нива", яке рішенням перейменовано на СТОВ "Агроко" (позивач), є єдиним спадкоємцем земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої входить вказана земельна ділянка. Позивач у визначений законом шестимісячний строк з дня відкриття спадщини до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини не подав у зв`язку з тим, що останньому не було відомо про смерть спадкодавця та наявність заповіту. На підставі викладеного, посилаючись на приписи ч. 3 ст. 1272 ЦК України, позивач просив визначити йому додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини. Представником позивача 29 листопада 2019 року подано письмові пояснення, у яких він посилався на правову позицію Верховного Суду щодо визнання поважності причин пропуску строку для прийняття спадщини, а також обґрунтував причини пропуску позивачем строку для звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини (а.с. 41-43). У судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримав позовну заяву з підстав, викладених у ній, на задоволенні позову наполягав. Відповідач-1 надіслав відзив, в якому погодився з позовом та просив розглянути справу за відсутності його представника (а.с. 34). Відповідач-2 у встановлений судом строк відзиву на позовну заяву до суду не подала, жодних заяв чи клопотань не надіслала. Про дату, час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином за зареєстрованим місцем проживання, однак поштове відправлення повернулося до суду без вручення (а.с. 70-71). Крім того, відповідач-2 викликалася до суду шляхом розміщення оголошення на офіційному вебсайті судової влади України (а.с. 62-63), однак до суду не прибула. Виходячи з приписів ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Судом встановлено наступні обставини справи та визначені відповідно до них правовідносини. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією виданого повторно свідоцтва про смерть від 26 липня 2019 року серії [NUMBER] (а.с. 6). Згідно з копією довідки Іркліївської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області від 23 липня 2019 року № 821, виданої на підставі погосподарської книги № М-4 (особовий рахунок № [NUMBER] ), [PERSON] проживала і була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . В будинку проживала з дочкою - [PERSON] (відповідач-2), зятем - [PERSON] , онуками - [PERSON] та [PERSON] (а.с. 9). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,7700 га. При житті [PERSON] , а саме 17 червня 2008 року, склала заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету Мельниківської сільської ради Дудурою С.В. та зареєстрований у реєстрі за № 260, відповідно до якого земельну ділянку в розмірі 1,77 га, що належить їй на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЧР № 052629, заповіла СТОВ "Мельниківська нива" (а.с. 16). Згідно з копією протоколу зборів засновників СТОВ "Мельниківська нива" від 29 червня 2011 року № 13 змінено назву СТОВ "Мельниківська нива" на СТОВ "Агроко" (позивач) (а.с. 18). Відповідно до копії запиту СТОВ "Агроко" від 22 липня 2019 року № 665 позивач просив Іркліївську сільську раду Чорнобаївського району Черкаської області надати інформацію про власників земельних ділянок, зокрема [PERSON] (а.с. 7). Згідно з копією листа про надання інформації на запит від 25 липня 2019 року № 80 Іркліївська сільська рада Чорнобаївського району Черкаської області повідомила, що [PERSON] [INFO] померла (а.с. 8). Відповідно до копії запиту адвоката від 22 липня 2019 року № 13/19 представник позивача просив Чорнобаївську державну нотаріальну контору надати інформацію про наявність заповіту, зокрема складеного [PERSON] (а.с. 11). Згідно з копією з витягу зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 31 липня 2019 року № 57048459 заповіт, посвідчений Мельниківською сільською радою Чорнобаївського району Черкаської області 18 червня 2008 року на ім`я [PERSON] , є чинним (а.с. 12-15). Позивач своєчасно у визначений законом шестимісячний строк з дня відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини у нотаріальну контору не подав, оскільки йому не було відомо про смерть спадкодавця та наявність заповіту. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з ч. 2. ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч. 3 ст. 46 цього Кодексу). Таким чином часом відкриття спадщини після смерті [PERSON] є день її смерті, тобто [INFO] . Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч. 2 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом можуть бути юридичні особи та інші учасники цивільних відносин (ст. 2 цього Кодексу). Згідно з ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Частиною 1 ст. 1270 ЦК України встановлено шестимісячний строк для прийняття спадщини, який починається з часу відкриття спадщини. Отже строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON] закінчився 16 травня 2013 року. Позивач до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини не звертався, що підтверджуються листом Чорнобаївської державної нотаріальної контори від 31 жовтня 2019 року (вих. № 1047-01/16) (а.с. 38), що надійшов у відповідь на запит суду (а.с. 27), відповідно до змісту якого після смерті [PERSON] подані претензії від ПАТ КБ "Приватбанк" та позивача (а.с. 39, 40). Під час розгляду справи, виходячи зі змісту позову та доданих до нього документів, судом не встановлено наявність інших спадкоємців, які могли б претендувати на спадщину, що відкрилася після смерті [PERSON] . Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно з п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України. Відповідно до абз. 2 цього пункту суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину, а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Абзацом 4 п. 24 постанови встановлено, що вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Встановлення поважності причин пропуску строку для прийняття спадщини здебільшого є оціночним, адже одні і ті самі причини, виходячи з обставин справи, можуть визнаватися як поважними, так і навпаки. Враховуючи лист Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування", суд вважає, що причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, на які посилається позивач, як на поважні, а саме відсутність даних про смерть спадкодавця та наявність заповіту, заслуговують на увагу. Водночас поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема необізнаність спадкоємців про наявність заповіту. Таким чином, необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 26 червня 2019 року у справі № 565/1145/17 (а.с. 44-45). За таких обставин, оцінивши наявні у справі письмові докази, зважаючи на наявність заповіту, а також на те, що позивач є єдиним спадкоємцем за заповітом, який бажає прийняти спадщину, вказана спадщина після смерті [PERSON] до цього часу ніким не прийнята, відповідач-1 проти позову не заперечує, суд вважає за можливе позовні вимоги задовольнити та визначити позивачу додатковий строк для прийняття спадщини тривалістю 3 (три) місяці. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved