Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-04 00:00:00

Адвокат Субота М.І., який діє в інтересах [PERSON] звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з позовною заявою до приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу Завалієва А.А., АТ КБ «Приват Банк», про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Позов мотивує тим, що 21.04.2020 на телефонний номер його довірителя надійшло повідомлення про накладення арешту на картковий рахунок останнього державним виконавцем. 22.04.2020 він звернувся з відповідною заявою про надання інформації до ДВС на що отримав копії матеріалів виконавчого провадження №55441900, а саме копію Виконавчого напису №9476 від 04.10.2017 та копію постанови про відкриття виконавчого провадження №55441900 від 26.12.2017 року. Вказує, що із змісту Виконавчого напису від 04.10.2017 вбачається, що він вчинений про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ Приватбанк грошових коштів за договором MKMOGA0000000131 від 18.09.2008 в сумі 56371,09 доларів СІЛА що за курсом 25,82 відповідно службового розпорядження НБУ від 25.07.2017 складає 1\~455 501,54 гривень. Вважає, що виконавчий напис вчинений нотаріусом з порушенням порядку вчинення такої нотаріальної дії, оскільки у порушення вимог Закону України\~«Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, нотаріус не отримував первинні документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення, у зв`язку з чим у нього були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості, визначений банком, є безспірним. Зазначена банком сума заборгованості у заяві про вчинення виконавчого напису є виключно відображенням одноособових арифметичних розрахунків банку та сама по собі не може свідчити про таку безспірність. Наголосив, що у провадженні Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області перебуває справа за позовом ПАТ КБ Приват банк за стягненням заборгованості за Кредитним Договором MKMOGA0000000131 від 18.09.2008 та зустрічним позовом [PERSON] про визнання недійсним кредитного договору MKMOGA0000000131 від 18.09.2008, укладеного між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] , в межах якої проведено судово-економічну експертизу, яким підтверджено, що під час укладення кредитного договору Банк приховав від позичальника повну та об`єктивну інформацію щодо кінцевої сукупної вартості кредиту та вказав в угоді занижені значення показників суттєвих умов договору, чим фактично ввів в оману щодо реальної відсоткової ставки та кінцевої загальної суми, яку сплатив би позичальник Банку, відсотки за резервування коштів нараховувалися всупереч закону. Додатково зауважив, що звертаючись до приватного нотаріуса для вчинення спірного виконавчого напису посадові особи Приват банку приховали ту обставину, що задоволити свої вимоги шляхом звернення стягненням на предмет іпотеки. У зв`язку з вищенаведеним, просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 04.10.2017 зареєстрований в реєстрі за №9476, вчинений приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Завалієвим Артемом Анатолійовичем. Не погоджуючись із позовними вимогами, 30.07.2020 через канцелярію суду надійшов відзив на позов АТ КБ «Приват Банк» У поданому відзиві представник Банку вказує, що що виконавчий напис був вчинений із дотримання вимог ст.ст. 87, 88 ЗУ «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. Зазначає, що боржнику (позивачу по справі) надсилалась вимога про необхідність виконання зобов`язань та надавалася можливість висловити свої заперечення щодо безспірності грошових вимог, але боржник не висловив своєї незгоди та зобов`язання за кредитним договором не виконав. Вказує, що ними було надано нотаріусу необхідні документи для вчинення виконавчого напису, тому такий є цілком правомірним, а доводи позивача є нікчемними. Враховуючи викладене, просить відмовити у задоволенні позову. Позивач не скористався своїм правом на участь у судовому засіданні, проте в матеріалах справи міститься клопотання його представника адвоката Субота М.І., відповідно до якого останній просив провести розгляд справи у їх відсутності та задовольнити позов. Представник ПАТ «Приват Банк» у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Згідно поданого відзиву, просить відмовити у задоволенні позову. Приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу Завалієв А.А. не скористався своїм правом на участь у судовому засіданні незважаючи на те, що неодноразово повідомлявся про час та місце розгляду справи. В матеріалах справи міститься його заява, згідно з якою він просить провести розгляд справи без його участі. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази в їх сукупності, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що \~18 вересня 2008 року між позивачем [PERSON] та ПАТ КБ «Приват банк» було укладено кредитний договір MKMOGA0000000131. 04\~жовтня 2017\~року приватним\~нотаріусом Чернігівського\~міського нотаріального\~округу Завалієвим\~А.А.\~був вчинений\~виконавчий напис\~№9476\~про стягнення\~з [PERSON] \~на користь\~ПАТ КБ\~«ПриватБанк» заборгованості\~за вище\~вказаним кредитним\~договором за\~період з\~18.09.2008\~року по\~25.07.2017\~року у\~розмірі 56\~371,09\~доларів США,\~що за\~курсом 25,82\~відповідно до\~службового розпорядження\~НБУ від\~25.07.2017\~складає 1\~455\~501,54\~грн. Згідно постанови від 26.12.2017 старшого державного виконавця Новоград-Волинського міськрайонного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Житомирській області Ільчук Ю.О. вбачається, що такою відкрито виконавче провадження №55441900 про примусове виконання виконавчого напису №9476 вчиненого 04.10.2017 приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Завалієвим А.А. про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приват Банк» заборгованості в розмірі 1\~457\~301,54 грн. Правовідносини, які виникли між сторонами врегульовані Законом України\~«Про нотаріат» та\~Цивільним кодексом України. Відповідно до норм ст. ст. 11,525,629 ЦК України\~підставами для виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договір, який є обов`язковим для виконання сторонами, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до\~ст. 50 Закону України «Про нотаріат»\~нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржується до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акту має особа, права та інтереси якої стосуються такі дії чи акти. Нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом (стаття 18 ЦК України). Згідно з пунктом 19\~статті 34 Закону України «Про нотаріат»\~виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси. Частиною 1 статті 88 Закону України "Про нотаріат" встановлено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Аналогічні положення містяться в пункті 3.1. Глави 16 "Вчинення виконавчих написів" Розділу ІІ "Порядок вчинення окремих видів нотаріальних дій" Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 (далі за текстом - Порядок). Отже, виконавчий напис вчиняється нотаріусом за наявності двох умов: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем і якщо з моменту виникнення права на позасудове вирішення спору не минув строк, передбачений законом. Частиною 1 статті 87 Закону України "Про нотаріат" передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України (частина 2 статті 87 Закону України "Про нотаріат"). Згідно з пунктами 1.1., 1.2., 3.2., 3.5. Глави 16 "Вчинення виконавчих написів" Розділу ІІ "Порядок вчинення окремих видів нотаріальних дій" Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999 (далі за текстом - Перелік). Під час вчинення виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999. Пунктом 2 Розділу "Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин" Переліку в редакції змін, внесенихпостановою Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014, встановлено, що для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, подаються, а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Як на підставу вчинення виконавчого напису, приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу Завалієв А.А..В. посилається на п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у бсзспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999 р. Відповідні зміни до Постанови № 1172 та віднесення кредитного договору до Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, були внесені Постановою Кабінету Міністрів України за № 662 від 26.11.2014 р. «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» Разом з цим, Київський апеляційний адміністративний суд постановою від 22.02.2017, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 у справі № 826/20084/14, визнав незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" зокрема в частині пункту 2 змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Київський апеляційний адміністративний суд, взявши до уваги зазначений пункт 10.2. постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 7 від 20.05.2013 "Про судове рішення в адміністративній справі", дійшов висновку про необхідність визнання нечинною Постанови Кабінету міністрів України № 662 від 26.11.2014 "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" в частині, з моменту її прийняття. З огляду на викладене до спірних правовідносин підлягає застосуванню постанова Кабінету Міністрів України "Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" № 1172 в редакції від 29.11.2001, про що правильно зазначив господарський суд апеляційної інстанції у цій справі № 910/13233/17. Пунктом 1 зазначеного Переліку в редакції від 29.11.2001 передбачено, що для одержання виконавчого напису за нотаріально посвідченими угодами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно, нотаріусу подаються: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Також, підпунктом 5.1. пункту 5 глави 16 "Вчинення виконавчих написів" розділу ІІ "Порядок вчинення окремих видів нотаріальних дій" Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 (в редакції, чинній станом на 04.10.2017 - дату вчинення спірного виконавчого напису) встановлено, що виконавчий напис вчинюється на оригіналі документа (дублікаті документа, що має силу оригіналу), що встановлює заборгованість. Якщо виконавчий напис не вміщується на документі, що встановлює заборгованість, він може бути продовжений чи викладений повністю на прикріпленому до документа спеціальному бланку нотаріальних документів (підпункт 5.2. пункту 5 глави 16 Порядку № 296/5 від 22.02.2012). Отже, станом на 04.10.2017 року - дату вчинення спірного виконавчого напису нотаріуса, чинне законодавство передбачало можливість вчинення виконавчого напису лише за умови подання оригіналу договору чи його дублікату, що має силу оригіналу. Вчинення нотаріусом виконавчого напису за відсутності надання йому особою, яка звертається із відповідною заявою про вчинення виконавчого напису, необхідних оригіналів договорів чи їх дублікатів має наслідком визнання такого виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Окрім того, безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, з якою останній погоджується, що, відповідно, виключає можливість спору зі сторони боржника щодо її розміру, строку, за який вона нарахована, тощо, а відтак і документи, які підтверджують її безспірність, і на підставі яких нотаріусами здійснюються виконавчі написи, мають бути однозначними, беззаперечними, та такими, що містять вираз волі стосовно наявності певної заборгованості не лише кредитора, а й самого боржника, або ж безумовно підтверджують наявність у боржника перед кредитором заборгованості саме в такому розмірі. Судом встановлено та неоспорено сторонами, що в провадженні Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області перебувають справи за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення кредитної заборгованості за договором №MKMOGA0000000131 від 18.09.2008, та зустрічним позовом про визнання кредитного договору недійсним, а також те, що було звернуто стягнення на заставне майно боржника, а саме житловий будинок за адресою: [ADDRESS] . Таким чином, сума заборгованості позивача перед відповідачем не є безспірною та була предметом судового спору. У відповідності до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. З урахуванням всіх обставин справи, враховуючи вимоги ст.\~81\~ЦПК України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, виходячи із принципів розумності та справедливості, зважаючи на те, що визначена у виконавчому написі сума заборгованості не є безспірною, відповідачем не надано належних доказів на підтвердження своїх тверджень, суд приходить до висновку, що вимога позивача про визнання виконавчого напису №9476 від 04.10.2017 року таким, що не підлягає виконанню, є обґрунтованою і підлягає до задоволення. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому суд вважає з анеобхідне стягнути з відповідачів на користь позивача сплачений ним судовий збір за подання позовної заяви.

Outcome: approved