Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-13 00:00:00

[PERSON] звернувся до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області з позовною заявою до товариства з обмеженою відповідальністю "Фінфорс", треті особи - приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик Володимир Вікторович, приватний виконавець м.Києва Дорошкевич Віра Леонідівна, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування позову вказує, що на виконанні приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Дорошкевич В.Л. перебуває виконавче провадження ВП № 61555008, щодо виконання виконавчого напису Приватного нотаріуса Броварського районного НОКО Колейчик В.В. № 3156 від 11 березня 2020 року з примусового стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінфорс» грошових коштів в розмірі 8 878,50 грн. Про наявність в нього будь-яких невиконаних обов`язків він дізнався від представника АТ КБ «ПриватБанк». У відділені банку його повідомили, що на його рахунок накладено арешт приватним виконавцем Дорошкевич В.Л. згідно постанови про арешт коштів боржника від 16.03.2020 року ВП № 61555008. 17 березня 2020 року він звернувся до Приватного виконавця Дорошкевич B.П. за більш детальною інформацією, а саме: із заявою надати можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження: скан-копії документів та просив надіслати на ел. адресу: [INFO]. Копію заяви було направлено на ел. адресу виконавця: [INFO], однак відповіді він не отримав. Оригінал заяви був направлений виконавцю 17.03.2020 року рекомендованим листом з повідомленням про вручення (номер накладної про відправлення 5750804698695). Не отримавши відповіді 19 березня 2020 року знову звернувся до Приватного виконавця Дорошкевич B.П. із заявою про надання скан-копії постанови про відкриття виконавчого провадженя ВП № 61555008. Дана заява також була направлена на ел. адресу виконавця: [INFO]. Відповіді знов не отримав. Ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження не було можливості. Вважає виконавчий напис такий, що не підлягає виконанню, оскільки між ним та відповідачем - ТОВ «Фінфорс», відсутні будь-які договірні відносини, будь яких документів, що підтверджують право ТОВ «Фінфорс» на пред`явлення претензій, не отримував. Посилаючись на викладене, позивач просиввизнати виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню та стягнути на його користь судовий збір в сумі 840,80 грн. Позивач у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та наполягав на його задоволенні (а.с.29). Відповідач ТОВ "Фінфорс" у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив. Процесуальним правом надати відзив на позов або письмові пояснення по суті предмету спору не скористався. Документів, що підтверджують поважність причин неявки та клопотань про відкладення розгляду справи суду не надано. Треті особи - приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик В.В. та приватний виконавець м.Києва Дорошкевич В.Л. у судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки не повідомили. Суд на підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України, наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим ухвалити заочне рішення. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши надані докази, суд дійшов наступного. Судом встановлено, що 11 березня 2020 року приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 3156, про стягнення з [PERSON] , який є боржником за кредитним договором 1735541-А від 08 січня 2018 року, укладений з ТОВ "СС ЛОУН", правонаступником усіх прав та обов`язків якого на підставі договору про відступлення права вимоги за кредитним договорами № 40071779-9 від 27 лютого 2019 року є ТОВ "Фінфорс" заборгованості за період з 27 лютого 2019 року по 20 січня 2020 року в сумі 8878,50 грн., в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту 5000 грн., прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом 1928,50 грн. строкова заборгованість за штрафами і пенями - 1950,00 грн.(а.с.71). 16 березня 2020 року постановою приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Дорошенко В.Л. було відкрито виконавче провадження (№ 61555008) з примусового виконання вищевказаного виконавчого напису (а.с.45-46). Крім того, 16 березня 2020 року приватним виконавцем виконавчого округу м.Києва Дорошенко В.Л. було винесено постанови про арешт майна боржника та арешт коштів боржника (а.с.51-20, 53-54). Відповідно ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом. Статтею 87 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Відповідно до ст. 89 Закону України «Про нотаріат» у виконавчому написі повинні зазначатися: дата (рік, місяць, число) його вчинення, посада, прізвище, ім`я, по батькові нотаріуса, який вчинив виконавчий напис, найменування та адреса стягувача; найменування, адреса, дата і місце народження боржника, місце роботи (для громадян), номери рахунків в установах банків (для юридичних осіб); строк, за який провадиться стягнення; суми, що підлягають стягненню, або предмети, які підлягають, витребуванню, в тому числі пеня, проценти, якщо такі належать до стягнення, розмір плати, сума державного мита, сплачуваного стягувачем, або мита, яке підлягає стягненню з боржника; номер, за яким виконавчий напис зареєстровано; дата набрання юридичної сили; строк пред`явлення виконавчого напису до виконання. Виконавчий напис скріплюється підписом і печаткою нотаріуса. Відповідно до п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні» при вирішення справ пов`язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею відповідно до Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується відповідними документами. Пунктом 8 зазначеної вище постанови передбачено, що суд при вирішенні питання про обґрунтованість повинен виходити з того, що нотаріальні дії повинні вчинятись у суворій відповідності з встановленими для даного органу чи особи компетенцією і порядком їх вчинення. У п. 10 «Узагальнення судової практики розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні» від 07.02.2014 року Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ роз`яснено, що однією з об`єктивних причин оскарження виконавчих написів є поверхневий підхід нотаріуса до вирішення питання про можливість вчинення виконавчого напису у кожному конкретному випадку. Поза увагою нотаріуса часто лишається те, що стягувачі, звертаючись за вчиненням виконавчого напису, необґрунтовано завищують суми своїх вимог, включаючи до їх складу всі санкції, комісії, винагороди, або звертаються про стягнення спірного боргу. Тому судами під час розгляду таких справ має бути враховано пред`явлені банками розрахунки заборгованості за кредитними договорами, суми, які зазначені у письмових вимогах та виконавчих написах нотаріусів, з`ясовано всі обставини у справі, зокрема чи є за боржником сума боргу. При цьому судам слід особливу увагу приділяти спірності сум у частині зазначення різних сум у письмовій вимозі та у виконавчому написі. Згідно з п. 2 «Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року, № 1172 для одержання виконавчого напису про стягнення кредитної заборгованості кредитором надаються оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Як зазначив Верховний Суд України в своїй постанові від 05 липня 2017 року по справі № 754/9711/14-ц безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі, суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. При цьому законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Отже, на думку суду, у даному випадку, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, приймаючи до уваги, що виконавчий напис приватного нотаріуса був вчинений в порушення вимог Закону «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача. За встановлених обставин оспорюваний виконавчий напис слід визнати таким, що не підлягає виконанню. Щодо вимог про стягнення судових витрат, суд вирішує на підставі ст. 141 ЦПК України. Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З урахуванням викладеного, суд стягує на користь позивача сплачену ним суму судового збору в розмірі 840 грн. 80 коп.

Outcome: approved