Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-08 00:00:00

Позивач - публічне акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк" звернулося з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи його тим, що 13 лютого 2012 року відповідач отримала у позивача кредит у розмірі 4706,23 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 12 лютого 2014 року. У зв'язку з невиконанням відповідачем своїх зобов'язань по своєчасній сплаті кредиту станом на 18 серпня 2016 року у неї виникла кредитна заборгованість в розмірі 11208,54 грн. А тому позивач просить стягнути з відповідача заборгованість по кредитному договору та понесені ним судові витрати. В судове засідання представник позивача не з»явився. Належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи. В заяві на адресу суду прохав розглянути справу без його участі, вказав, що позов підтримує, згоден на ухвалення заочного рішення у справі в разі неявки відповідача. Відповідач [PERSON] до суду направив заяву, в якій вказав, що проти задоволення позовних вимог заперечує, зазначивши, що заборгованість виникла у зв'язку з скрутним матеріальним становищем, прохає суд зменшити розмір пені, який значно перевищує тіло кредиту. Так відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України, з якої слідує, що особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ст.ст. 60, 61 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення. Як встановлено в судовому засіданні і що стверджується матеріалами справи, 13 лютого 2012 року відповідач [PERSON] звернулася до публічного акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" із заявою позичальника № PLRGRU47470070 про отримання кредиту для придбання товару на запропонованих банком Умовах надання споживчого кредиту . Як вбачається із заяви позичальника, відповідачу [PERSON] надавався строковий кредит в сумі 4706,24 грн. на термін 24 місяців з 13 лютого 2012 року по 12 лютого 2014 року включно на споживчі цілі - придбання товару, а також у розмірі 504,24 грн. на сплату страхового платежу, зі сплатою за користуванням кредитом відсотків у розмірі 0,01 % на місяць, на суму залишку заборгованості за кредитом, єдиноразової винагороди за надання фінансового інструменту в розмірі 0,0 грн. та єдиної разової винагороди за надання фінансового інструменту в розмірі 72,95 грн. за умови погашення позичальником заборгованості за кредитом, відсотками та комісією шляхом здійснення в період з 13 по 17 число кожного місяця щомісячних фіксованих рівних платежів в сумі 269,29 грн. Заявою позичальника та Умовами надання споживчого кредиту передбачено сплату позичальником відсотків в розмірі 0,01 % на місяць, на суму залишку заборгованості за кредитом Заявою позичальника та Умовами надання споживчого кредиту передбачено сплату позичальником щомісячної єдиноразової винагороди за надання фінансового інструменту в розмірі 0,0 грн. та єдиної разової винагороди за надання фінансового інструменту в розмірі 72,95 грн. Пунктом 2.4.5.1 Умов надання споживчого кредиту та заявою позичальника передбачено сплату позичальником пені в розмірі 0,15 % від суми простроченого платежу, але не менше 1 гривні за кожен день прострочки платежу. Пунктом 2.4.5.5 Умов надання споживчого кредиту та заявою позичальника передбачено сплату позичальником штрафу за порушення строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених договором, більш ніж на 90 днів у розмірі 500,00 грн. + 5 % від суми заборгованості. Відповідач взяті на себе зобовязання порушила, внаслідок чого, станом на 17 серпня 2016 року заборгованість відповідача перед банком складає 11208 грн. 54 коп., з яких: 2943,17 грн. заборгованість за кредитом; 2,95 грн. відсотки за користуванням кредитом; 633,31 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом; 6619,18 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобов»язань за договором, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. - штраф (фіксована частина), 509,93 грн. штраф (процентна складова). У відповідності з ч.1\~ст.1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст.ст. 526, 530 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства та у встановлені договором строки. Ст. 525 Цивільного кодексу України встановлено, що одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. За ч.1 ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. За ч.1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом У відповідності до\~ст.530 ЦК України\~якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У відповідності до ч.3\~ст.549 ЦК України\~неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. При цьому, штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання, а пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Згідно з ч.2 ст.1050, ч.2 ст.1054 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути кредит частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, та сплати належних йому процентів. Разом з тим, відповідно до ч.3\~ст.551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Із роз'яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, даним у постанові Пленуму №5 від 30 березня 2012 року "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин", положення частини третьої статті 551 ЦК України про зменшення розміру неустойки може бути застосовано судом лише за заявою відповідача до відсотків, які нараховуються як неустойка, і не може бути застосовано до сум, які нараховуються згідно з частиною другою статті 625 ЦК, які мають іншу правову природу. При цьому проценти, які підлягають сплаті згідно з положеннями статей 1054, 1056-1 ЦК, у такому порядку не підлягають зменшенню через не співмірність із розміром основного боргу, оскільки вони є платою за користування грошима і підлягають сплаті боржником за правилами основного грошового боргу. Істотними обставинами в розумінні частини 3\~ст. 551 ЦК України\~можна вважати, зокрема, ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Суд вважає, що пеня, нарахована позивачем за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором значно перевищує розмір збитків, нанесених внаслідок невиконання умов вказаного договору і є неспівмірною, тому пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором підлягає стягненню в межах 2943,17 грн., що відповідає принципам розумності та справедливості. Стягується з відповідача на користь банку-позивача: 7532,53 гривні, яка складається з 2943,17 грн. заборгованість за кредитом; 2,95 грн. відсотки за користуванням кредитом; 633,31 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом; 2943,17 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобов»язань за договором, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. - штраф (фіксована частина), 509,93 грн. штраф (процентна складова). Відповідач [PERSON] не надала суду доказів належного виконання зобов'язань за кредитним договором № PLRGRU47470070 від 13.09.2012 року. Розглянувши справу у межах заявлених вимог, беручи до уваги що спір між сторонами виник за договірних обставин, суть яких ніким в судовому засіданні не спростовувалась, сам договір не суперечить діючому законодавству, та враховуючи положення ст.1049 ЦК України, яким визначено обов'язок позичальника повернути позикодавцеві грошові кошти у строк та в порядку, встановленому договором, суд приходить висновку про обґрунтованість вимог позивача, та вважає за необхідне позов ПАТ КБ «ПриватБанк» задовольнити частково. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частко, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволені яких позивачеві відмовлено. З відповідача на користь позивача також слід стягнути судовий збір, відповідно до ч. 1\~ст. 88 ЦПК України. На підставі наведеного,

Outcome: partial