Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-30 00:00:00

Представник позивача звернувся в суд з позовом в якому вказав, що відповідно до укладеного договору № ZРМWGА00001070 від 16 жовтня 2007 року [PERSON] 16 жовтня 2007 року отримав кредит у розмірі 4780.00 [Долар США] зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 11.04 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 14 жовтня 2022 року. Згідно умов зазначеного договору погашення заборгованості повинно здійснюватися в наступному порядку: щомісяця в період сплати, позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за Кредитом, яка складається із заборгованості за Кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати. У порушення зазначених норм закону та умов договору третя особа зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконала, що призвело до збитків позивача, які мають вираз у залученні позивачем вільних коштів до страхового резерву, створеного в забезпечення простроченої заборгованості позичальника та нести витрати по сплаті податків та інших обов'язкових платежів з цих коштів. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором третя особа станом на 04 грудня 2013 року має заборгованість - 9465.23 [Долар США], яка складається з наступного: 3951,15 [Долар США] - заборгованість за кредитом; 1574,54 [Долар США] - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 384.00 [Долар США] - заборгованість по комісії за користуванням кредитом; - 3075.02 [Долар США] - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором. а також штрафи відповідно до Договору: - 31.29 [Долар США] - штраф (фіксована частина), - 449.24 [Долар США] - штраф (процентна складова). В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» і [PERSON] 16 жовтня 2007 року уклали договір іпотеки № ZPMWGА00001070. Згідно з договором іпотеки відповідач надав в іпотеку нерухоме майно, а саме: квартиру загальною площею 48.40 м2, житловою площею 27.50 м2. яка розташована за адресою: [ADDRESS]. Майно належить Відповідачу на праві власності на підставі договору купівлі-продажу. Обумовлена сторонами договору іпотеки ціна предмету іпотеки дорівнює 40400 грн. 00 коп. Договором іпотеки, укладеним між відповідачем та позивачем, передбачене право іпотекодавця на реєстрацію у предметі іпотеки інших осіб лише при умові отримання від іпотекодержателя письмової згоди на такі дії. Враховуючи той факт, що іпотекодержатель не надавав своєї згоди на відповідну реєстрацію осіб за адресою предмету іпотеки, позивач вважає, що реєстрація осіб у предметі іпотеки є порушенням умов цивільно-правового договору та статті 629 ЦК України і зняття таких осіб з реєстраційного обліку є захистом прав іпотекодержателя та повинне відбуватись на підставі рішення суду. В зв'язку з чим, представник позивача просить суд в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №ZPMWGА00001070 від 16 жовтня 2007 року у розмірі 9 465,23 доларів США, що за курсом 7,99 відповідно до службового розпорядження НБУ від 04 грудня 2013 року складає 75627,22 грн. - звернути стягнення на квартиру загальною площею 48,40 кв.м., яка розташована за адресою: [ADDRESS] шляхом продажу вказаного предмету іпотеки публічним акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» з укладенням від імені відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою - покупцем, з отриманням витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з реєстрацією правочину купівлі-продажу предмету іпотеки у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з можливістю здійснення ПАТ КБ «Приватбанк» всіх передбачених нормативно-правовими актами держави дій, необхідних для продажу предмету іпотеки. Виселити відповідача та її малолітнього сина [PERSON], [INFO], які зареєстровані та проживають у квартирі розташованій [ADDRESS]. Стягнути з відповідача судові витрати. В судовому засіданні представник публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» - Колодій Ю.А. підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] проти задоволення позову заперечувала, пояснила, що на момент укладання договору іпотеки в квартирі [ADDRESS] був зареєстрований та проживав її малолітній син [PERSON], [INFO], а тому вважає що банк не мав права на укладання договору іпотеки без надання згоди органу опіки та піклування. Крім того, вважає що відповідати по зазначеним вимогам повинен фактично [PERSON], який отримав кредит. Третя особа - [PERSON] в судове засідання не з'явився, про причини неявки суду не повідомив, викликався належним чином. Представник третьої особи - органу опіки та піклування Якимівської селищної ради Запорізької області в судове засідання не з'явився, просять прийняти рішення згідно з чинним законодавством. Судом встановлено, що 16 жовтня 2007 року між публічним акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» та [PERSON] укладено кредитний договір № ZРМWGА00001070, згідно з яким позичальнику надано кредит у розмірі 4780 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 11,04 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 14 жовтня 2022 року. В забезпечення повернення кредитних коштів 16 жовтня 2007 року між позивачем та відповідачем [PERSON], укладено договір іпотеки №ZPMWGА00001070. Предметом іпотеки за вказаним Договором є нерухоме майно, а саме: квартира загальною площею 48,40 м.кв., житловою площею 27,50 кв.м., яка розташована за адресою: [ADDRESS]. Квартира належить іпотекодавцю на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу квартири від 08 вересня 2006 року № 1628, посвідченого нотаріусом Якимівської державної нотаріальної контори Запорізької області [PERSON] Відповідно до умов викладених в пункті 33.1. Договору іпотеки, цей договір забезпечує вимоги Банку як Іпотекодержателя, що випливають з Кредитного договору № ZРМWGА00001070 від 16 жовтня 2007 року, укладеного між публічним акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» та [PERSON]. Третя особа [PERSON] зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, внаслідок чого станом на 04 грудня 2013 року виникла заборгованість, в розмірі у розмірі 9 465,23 доларів США, що за курсом Національного банку України, відповідно до його розпорядження від 04 грудня 2013 року складає 75627 грн. 22 коп., яка складається: 3951,15 доларів США (що складає 31 569, 68 грн.) заборгованість за кредитом, 1574,54 доларів США (що складає 12580,57 грн.) заборгованість по процентам за користування кредитом, 384,00 доларів США (що складає 3068,16 грн.) заборгованість по комісії за користування кредитом 3075,02 доларів США (що складає 24 569, 40 грн.) пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, 31,29 доларів США (що складає 250 грн.) штраф фіксована частина, 449,24 доларів США (що складає 3 589,42 грн.) штраф процентна складова. За умовами кредитного договору погашення заборгованості повинно здійснюватися з 10 по 15 число кожного місяця, позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за Кредитним договором, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, винагороди, комісії. У порушення умов договору зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, у зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором, станом на 04 грудня 2013 року заборгованість за кредитом склала в розмірі 9 465,23 доларів США, що за курсом Національного банку України, відповідно до його розпорядження від 04 грудня 2013 року складає 75627 грн. 22 коп. Відповідно п.п.22,27 іпотечного договору, іпотекодержатель може звернути стягнення на предмет іпотеки, на підставі цього договору, шляхом продажу від свого імені предмета іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому статтею 38 Закону України «Про іпотеку». Цим договором іпотекодавець уповноважує іпотекодержателя здійснити всі необхідні дії для підготовки предмета іпотеки до продажу, підписати договір купівлі-продажу предмету іпотеки, а також виконувати всі інші дії, які пов'язані з продажем предмету іпотеки. Пунктом 22 Договору іпотеки передбачено підстави та порядок звернення стягнення на Предмет іпотеки. Так звернення стягнення на Предмет іпотеки здійснюється у випадку передбаченому п.16.7.1 Договору, а саме коли в момент настання термінів виконання якого-небудь із зобов'язань, передбачених кредитним Договором вони не будуть виконані. Порядок звернення стягнення на предмет іпотеки врегульовується нормами спеціального Закону України «Про іпотеку». Відповідно до ст.ст. 33, 35 ЗУ «Про іпотеку»у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення у неменше ніж тридцяти денний строк. У цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Недотримання цих правил є перешкодою для звернення стягнення на предмет іпотеки, але не перешкоджає зверненню з позовом до боржника про виконання забезпеченого іпотекою зобов'язання відповідно до ч. 2 ст. 35 ЗУ «Про іпотеку». Як вбачається з матеріалів справи, 16 жовтня 2013 року банк направив вимогу - попередження [PERSON], [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки, в якому вимагав сплатити в 30 - ти денний строк заборгованість по кредитному договору від 16.10.2007 року, укладеному з [PERSON], по якому відповідач [PERSON] виступила майновим поручителем (іпотекодавцем). Також банк в цьому попередженні повідомляв відповідачів про виселення з житлового приміщення, що є предметом іпотеки, запропонувавши їм на протязі місяця з дати отримання вимоги в добровільному порядку звільнити житлове приміщення(а.с.11-13). Крім того, під час розгляду справи 11 лютого 2014 року [PERSON], особисто та як законному представнику малолітнього [PERSON] було направлено письмову вимогу про виселення з житлового приміщення, що є предметом іпотеки, запропонувавши їм на протязі місяця з дати отримання вимоги в добровільному порядку звільнити житлове приміщення (а.с.47). Попередження банку відповідач [PERSON] отримала - 13.02.2014 року. Однак, відповідачі не звільнили квартиру добровільно в зазначений у вимозі позивача строк. Згідно ч.1 ст. 33 ЗУ «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. За змістом частини 3 ст. 36 ЗУ «Про іпотеку», застереження про задоволення вимог іпотекодержателя в іпотечному договорі може передбачати право іпотекодержателя від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому ст. 38 цього Закону. При цьому, у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої ст. 38 цього Закону (ст. 39 зазначеного Закону). Пунктом 22,27 договору іпотеки укладеному між сторонами визначено право продажу іпотекодержателем від свого імені предмету іпотеки встановлене в ст. 38 ЗУ «Про іпотеку». На підставі вищевикладеного, беручи до уваги той факт, що [PERSON] за кредитним договором не виконано належним чином зобов'язання по поверненню кредитних коштів, розмір заборгованості існує, суду не надано доказів щодо погашення заборгованості за кредитним договором, а тому суд приходить до висновку про правомірність та обґрунтованість вимог позивача щодо звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення відповідачів. При цьому, суд вважає за необхідне встановити початкову ціну предмета іпотеки для його подальшої реалізації на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом. Статтею 39 Закону України "Про іпотеку" передбачено, що одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд за заявою іпотекодержателя вправі постановити рішення про виселення мешканців, якщо предметом іпотеки є житловий будинок або житлове приміщення . Частиною 1 ст. 40 Закону України «Про іпотеку» визначено, що звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться у порядку, встановленому законом. За змістом ч. 2 ст. 40 Закону України «Про іпотеку» та ч. 3 ст. 109 ЖК України після прийняття кредитором рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя (кредитора) або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільняють житловий будинок або житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. Як роз'яснив пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у пункті 43 постанови від 30 березня 2012 року № 5 „Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин", згідно з частиною четвертою статті 9, статті 109 Житлового кодексу України, статей 39-40 Закону України „Про іпотеку" виселення мешканців із житлового будинку чи житлового приміщення, яке є предметом іпотеки, проводиться в порядку, встановленому законом. При цьому примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду тільки за певних умов: якщо мешканці добровільно не звільнили житловий будинок чи житлове приміщення, на яке звернуто стягнення як на предмет іпотеки, протягом одного місяця з дня отримання письмової вимоги іпотекодержателя або нового власника або в інший погоджений сторонами строк. На виконання умов, передбачених ч.І ст. 35, ст. 40 Закону раїни "Про іпотеку" позивачем на адресу відповідачів була направлена відповідна вимога про усунення порушень, що підтверджується реєстром поштових відправлень та рекомендованими повідомленнями, в яких зазначено , що відповідачі отримали повідомлення банку про звернення стягнення на предмет іпотеки та їх виселення в разі непогашення заборгованості по кредиту (а.с.11-13,47). На час ухвалення рішення суду, позивачем були виконанні усі вимоги, передбачені частиною 2 статті 40 Закону України "Про іпотеку" та частиною 3 статті 109 ЖК України для примусовою виселення за рішенням суду мешканців із предмета іпотеки. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є законні та обгрунтовані, а тому підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved