Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-19 00:00:00

У липні 2014 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до Коростенської міської ради Житомирської області, [PERSON], [PERSON], управління Держгеокадастру у Коростенському районі Житомирської області, реєстраційної служби Коростенського міськрайонного управління юстиції Житомирської області про визнання недійсним Державного акту на право власності на земельну ділянку та скасування його державної реєстрації. В своєму позові [PERSON] зазначила, що відповідно до рішення виконкому Коростенської міської ради їй виділено квартиру [ADDRESS], як постраждалій від аварії на ЧАЕС, згідно черги осіб потребуючих поліпшення житлових умов. Після чого у відповідності до свідоцтва про право власності на житло №14377 від 13.12.2012 р. дана частина будинку по вул. Жовтневій, 24, а саме квартира № 2 передана їй у власність, де вона є зареєстрованою на даний час і є власником даної частини будинку. Під час оформлення земельної ділянки для обслуговування своєї частини будинку, нею встановлено, що [PERSON] (попередній власник спірної квартири) не здав у комунальну власність земельну ділянку, площею 0,0270 га., яка повинна надаватися для обслуговування частини будинку [ADDRESS]. Вважає, що її право на земельну ділянку порушене, бо відповідно до ч.2 ст.120 Земельного Кодексу України передбачено, наступне "якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача". На даний час вона володіє частиною будинку, але незаконно позбавлена права користування земельною ділянкою для обслуговування своєї частини будинку. При цьому [PERSON] незаконно користується земельною ділянкою яка призначена для обслуговування її частини будинку по вул. Жовтневій, 24 у м. Коростені. А друга частина земельної ділянки, яка знаходиться під її частиною будинку [ADDRESS] належить, згідно Державного акту серії ЯГ №794476 виданого у 2007 році, [PERSON] Адже йому на праві власності належить квартира [ADDRESS]. Тобто даний Державний акт виданий помилково не на ту земельну ділянку, чим порушено її право власності, так як на даний час її квартира знаходиться на земельній ділянці, належній [PERSON] Тому просила суд: визнати недійним та скасувати Державний акт на право власності на земельну ділянку виданий [PERSON] серія ЯГ № 794763 від 03.06.2008 р. на земельну ділянку площею 0,270 га., яка розташована по вул. Жовтнева, 24 у м. Коростені Житомирської області; визнати недійсним та скасувати Державний акт на право власності на земельну ділянку виданий [PERSON], серія ЯГ № 794476 від 09.11.2007 р. на земельну ділянку площею 0,270 га., яка розташована по вул. Жовтнева, 24 у м. Коростені Житомирської області; зобов'язати управління Держземагенства у Коростенському районі Житомирської області та реєстраційну службу Коростенського міськрайонного управління юстиції Житомирської області згідно чинного законодавства провести скасування Державного акту на право власності на земельну ділянку виданого [PERSON] серія ЯГ № 794763 від 03.06.2008 р. на земельну ділянку площею 0,270 га., яка розташована по вул. Жовтнева, 24 у м. Коростені Житомирської області; зобов'язати управління Держземагенства у Коростенському районі Житомирської області та реєстраційну службу Коростенського міськрайонного управління юстиції Житомирської області згідно чинного законодавства провести скасування Державного акту на право власності на земельну ділянку виданого [PERSON], серія ЯГ № 794476 від 09.11.2007 р. на земельну ділянку площею 0,270 га., яка розташована по вул. Жовтнева, 24 у м. Коростені Житомирської області; зобов'язати Коростенську міську раду передати у власність [PERSON] земельну ділянку, яка необхідна для обслуговування квартири [ADDRESS]. В свою чергу відповідач [PERSON] звернувся в суд із зустрічним позовом до [PERSON], виконавчого комітету Коростенської міської ради Житомирської області про визнання недійсними розпорядження про приватизацію частини житлового будинку, свідоцтва про право власності. [PERSON] у своєму зустрічному позові зазначив, що відповідно до договору купівлі-продажу від 30.05.2007 року він набув право власності на 1/2 частину жилого будинку та 0,0270 га. земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, які знаходяться по вул. Жовтнева, 24 у м. Коростені. Також він отримав Державний акт на право власності на зазначену земельну ділянку. Із змісту позовної заяви [PERSON] та доданих до неї документів він дізнався, що остання набула право власності на 40/100 частин жилого будинку по вул. Жовтнева, 24 у м. Коростені. Це право власності [PERSON] набула згідно із Законом України "Про приватизацію державного житлового фонду". Розпорядження виконкому Коростенської міської ради № 10479 від 28.11.2012 р., на підставі якого [PERSON] набула право власності на 40/100 частин жилого будинку по вул. Жовтневій, 24, м. Коростеня вважає незаконним, оскільки ним як співвласником цього жилого будинку з моменту набуття у власність 1/2 частини будинку, будь-які угоди щодо припинення в установленому законом порядку права спільної часткової власності на будинок не укладалися. Також вважає, що припинення права власності на частину будинку, яка належала [PERSON] відбулося без дотримання вимог ч.3 ст.347 ЦК України щодо внесення відповідного запису до Державного реєстру. Тому просив визнати недійсним розпорядження виконкому Коростенської міської ради №10479 від 28.11.2012 р. та видане на його підставі свідоцтво про право власності № 14377 від 13.12.2012 року. В судовому засіданні позивачка [PERSON] підтримала свій первісний позов, з підстав зазначених у позові, який просила задовольнити, а в задоволенні зустрічного позову просила відмовити. Вона пояснила суду, що 19 серпня 2012 року їй виконкомом у порядку черги було видано ордер на житло, на підставі якого вона приватизувала житло [ADDRESS]. Після приватизації цього житла вияснилось, що вона не може приватизувати землю під своєю частиною будинку тому, що раніше ця частина будинку належала [PERSON] Він цю частину будинку здав, а натомість отримав інше житло, тоді як іншу частину будинку продав [PERSON] При цьому частину земельної ділянки, яка належала до отриманої нею частини будинку, [PERSON] продав [PERSON] Тому вона не може приватизувати частину земельної ділянки, що має належати до її частини будинку, оскільки її продано [PERSON] разом з іншою частиною будинку. Із зустрічним позовом вона не погоджується, оскільки вона нічого незаконного не зробила. У своїй частині будинку вона зробила певний ремонт, провела світло, яке було відключено. В свою квартиру вона не може вселитися, оскільки її квартира знаходиться на чужій земельній ділянці. Сама вона зараз проживає у квартирі, яку знімає у чужих людей і не може використовувати своє житло для проживання. Просила задовольнити її позов, а в зустрічному позові відмовити. Представник Коростенської міської ради та виконкому Коростенської міської ради - [PERSON] первісний позов підтримала і заперечила проти зустрічного позову та пояснила, що у рішення Коростенської міської ради Житомирської області чи виконавчого комітету Коростенської міської ради Житомирської області внести будь-які зміни, аби потім їх внести до Єдиного Державного реєстру права власності, не можливо. Це можливо в даному випадку або за рішенням суду, або за нотаріальної дії. Дійсно у 2008 році [PERSON] було надано дозвіл на приватизацію земельної ділянки, а в подальшому помилково приватизовано ним ці земельні ділянки, що і призвело до порушення права на землю на квартиру, яку виділили для [PERSON] Відповідач [PERSON] заперечив проти первісного позову, а зустрічний позов підтримав та пояснив суду, що у 2007 році частина будинку, тобто 60/100 частин була продана [PERSON], а 40/100 частин залишалась за ним. Після цього він і [PERSON] подали документи для приватизації відповідної земельної ділянки, а в подальшому вони подали документи для оформлення цих земельних ділянок для використання в комерційних цілях. А коли він отримав житло, то свою частину будинку 40/100 частин здав до міськвиконкому, а щодо земельної ділянки, то він написав заяву в міськвиконком без наміру оплати цієї земельної ділянки. Представник відповідача [PERSON] адвокат [PERSON] заперечив проти первісного позову, а зустрічний позов підтримав та пояснив суду, що власником будинку в цілому, до моменту укладення договору купівлі-продажу з [PERSON], був [PERSON], а також до будинку належала земельна ділянка, яка на той час не була приватизована. В подальшому, розпоряджаючись своєю власністю, [PERSON] частину будинку продає [PERSON], а саме його 1/2 частину, до якої належала і частина земельної ділянки. На підставі цього договору [PERSON] та [PERSON] було видано земельні акти. Потім [PERSON] відмовляється від частини будинку, а саме 40/100 частин, які переходять через виконком до [PERSON] у власність. При цьому [PERSON], будучи співвласником частини будинку, з [PERSON] будь-яких договорів щодо припинення спільної часткової власності на цей будинок не укладав. Тобто як обєкт як був будинок так він і залишився таким до передачі [PERSON] до міськвиконкому частини, а в подальшому [PERSON]. Міська рада порушила право спільної часткової власності, оскільки частина будинку та квартира у будинку - це зовсім інші обєкти та відносно яких існує інший порядок їх відчуження. Що стосується земельної ділянки, яка належала [PERSON], то право власності від нього комусь іншому не переходило. Міськвиконком самостійно та всупереч законодавству зробив із частини будинку квартири, одну з яких передав [PERSON]. Тому первісний позов вважають безпідставним, а зустрічний позов відповідно підлягає задоволенню, бо виконком Коростенської міської ради не дотримався усіх передбачених законодавством положень при припиненні права власності на частину будинку і в подальшому передачі її [PERSON]. Представник реєстраційної служби Коростенського міськрайонного управління юстиції Житомирської області [PERSON] позов визначала частково і пояснила в судовому засіданні, що вони вважають реєстраційну службу належним відповідачем, оскільки з їхньої сторони не вбачається порушень чиїх-небудь прав чи законних інтересів. Що стосується зобовязання скасування тих чи інших актів, то це є неможливо, бо законодавство у сфері реєстрації не передбачає такої процедури як скасування правоустановчих документів та Державних актів, а є лише скасування записів реєстру речових прав, якщо вони містяться в інформаційній системі. Реєстру земельного кадастру в реєстраційній службі не існує, а тому і внести туди будь-які дані не можливо. Тим більше, що це не входить до обовязків реєстраційної служби. Квартира чи будинок є різними типами обєкту нерухомого майна. Представник управління Держгеокадастру у Коростенському районі Житомирської області в судове засідання не зявився, але надав заперечення проти зустрічного позову. Вислухавши пояснення сторін та проаналізувавши їх в сукупності з матеріалами даної справи, суд приходить до наступного. Предметом даного спору є земельна ділянка розміром 0,0270 га., яка розташована по вул. Жовтнева, 24 у м. Коростені Житомирської області та на час розгляду даної цивільної справи належить [PERSON] відповідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 794476, виданого 09.11.2007 року Коростенською міською радою Житомирської області (а.с.26). Судом встановлено, що [PERSON], являючись власником будинку №24 (в цілому) по вул. Жовтнева у м. Коростені Житомирської області відповідно до договору купівлі-продажу 40/100 частин від 15.10.2002 року (а.с.191) та відповідно до договору дарування 60/100 часток житлового будинку від 13.12.2006 року (а.с.192), оформив право власності й на земельні ділянки. Зокрема йому було видано: Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯГ №794763 від 03.06.2008 року Коростенською міською радою Житомирської області на земельну ділянку площею 0,0270 га. для комерційного використання (будівництва кав'ярні та міні-готелю), яка розташована по вул. Жовтнева, 24 у м. Коростені Житомирської області (а.с.14); Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯГ №779651 від 04.05.2007 року Коростенською міською радою Житомирської області на земельну ділянку площею 0,0540 га. для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована по вул. Жовтнева, 24 у м. Коростені Житомирської області (а.с.202). В подальшому [PERSON] (який на той час проживав у [INFO]) 13.05.2007 року відповідно до договору купівлі-продажу 1/2 частки жилого будинку та 0,0270 га. земельної ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована по вул. Жовтнева, 24 у м. Коростені Житомирської області, продав [PERSON] 1/2 частку жилого будинку та 0,0270 га. земельної ділянки (а.с.92). За цим договором, а саме його п.2, де зазначено "2. Видана 1/2 частка житлового будинку належить ПРОДАВЦЮ на підставі договору дарування, посвідченого [PERSON] приватним нотаріусом Коростенського міського нотаріального округу Житомирської області 13.12.2006 року, зареєстрованого в Державному реєстрі правочинів 13.12.2006 року за № 1789234… Земельна ділянка розміром 0,0270 га. належить продавцю на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ №779651, виданого Коростенською міською Радою Житомирської області 04.05.2007 року та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 010721000235…", почалось порушення прав співвласників, як самого будинку, так і земельної ділянки (що є предметом спору) для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована по вул. Жовтнева, 24 у м. Коростені Житомирської області. Ці порушення визначились у тому, що ПРОДАВЦЮ [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ №779651 від 04.05.2007 року (а.с.202) належала земельна ділянка розміром не 0,0270 га. , а розміром 0,0540 га. на підставі цього Державного акту. Крім того ПРОДАВЦЮ [PERSON] на підставі договору дарування, посвідченого [PERSON] приватним нотаріусом Коростенського міського нотаріального округу Житомирської області 13.12.2006 року, зареєстрованого в Державному реєстрі правочинів 13.12.2006 року за № 1789234 (а.с.192) належала не 1/2 частина будинку, а 60/100 часток цього житлового будинку. Тому [PERSON], продаючи 1/2 частину будинку [PERSON], мав би перш за все продавати і належну йому 1/2 частину земельної ділянки, яка складає не 0,0270 га. , а розміром 0,0405 га. , виходячи із розрахунку: 0,0270 га. (40/100 частин) + 0,0540 га. (60/100 часток) = 0,0810 га. : 1/2 частину = 0,0405 га. Після продажу 1/2 частини будинку [PERSON] здає до міськвиконкому саме квартиру № 2 у житловому будинку № 24 по вул. Жовтнева у м. Коростені (а.с.224-230), яка і становить 40/100 частин будинку і до якої повинна була здаватися [PERSON] земельна ділянка розміром 0,0270 га. для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, адже ця частина будинку не може існувати без земельної ділянки. Про те, що [PERSON] здав саме квартиру № 2 у житловому будинку № 24 по вул. Жовтнева у м. Коростені, яка і становить 40/100 частин будинку, стверджує також і рішення виконкому Коростенської міської ради Житомирської області від 22.02.2012 року № 91 (а.с.86) та повідомлення КП "Коростенське міжміське бюро технічної інвентаризації" Житомирської обласної ради (а.с.87). З викладеного вище виходить, що після продажу [PERSON] 1/2 частини будинку разом із земельною ділянкою у розмірі 0,0270 га. та здачі до міськвиконкому 40/100 частин цього будинку без земельної ділянки, [PERSON] до теперішнього часу належить 10/100 частин будинку та 0,0540 га. земельної ділянки. Отже проаналізувавши усі правовстановлюючі документи на будинок і земельну ділянку, що належить для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд по вул. Жовтнева, 24 у м. Коростені Житомирської області, суд приходить до висновку, що при здійсненні правочинів та відчуженні частин будинку порушено право спільної приватної власності співвласників земельних ділянок по вул. Жовтнева, 24 у м. Коростені Житомирської області, а тому порушене право повинно бути поновлене. Первісний позов [PERSON] підлягає частковому задоволенню, а саме задоволенню в частині визнання недійсними та скасування Державних актів на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 794763 та серії ЯГ № 794476, відповідно виданих [PERSON] і [PERSON], оскільки при їх видачі порушено порядок розподілу земельних ділянок відповідно до частин житлового будинку при переході права власності на ці частини. А це в подальшому призвело до неможливості виділення земельної ділянки [PERSON] для обслуговування її частини жилого будинку, господарських будівель і споруд. Ці порушення були допущені як Коростенською міською радою, виконавчим комітетом Коростенської міської ради; відділом земельних ресурсів у місті Коростені (нині - управління Держгеокадастру у Коростенському районі Житомирської області) так і приватним нотаріусом Коростенського міського нотаріального округу [PERSON], а саме порушено усі норми чинного земельного, цивільного і Конституційного законодавства України. Зокрема порушено: ст.ст.116, 118, 120, 125, 126 Земельного кодексу України; "Порядок безоплатного оформлення та видачі громадянам України державних актів на право власності на земельні ділянки", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 844 від 05.08.2009 року; "Порядок здійснення відмітки про перехід права власності на земельну ділянку", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 439 від 06.05.2009 року "Про деякі питання посвідчення права власності на земельну ділянку" та інші. За ст.116 Земельного кодексу України передбачено - "1. Громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права власності громадянами та юридичними особами на земельні ділянки, на яких розташовані об'єкти, які підлягають приватизації, відбувається в порядку, визначеному частиною першою статті 128 цього Кодексу. 2. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. 3. Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом. 4. Передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, провадиться один раз по кожному виду використання. 5. Земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом." Відповідно до ст.118 Земельного кодексу України - "1. Громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим… 9. Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов'язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність…" Згідно ст.120 Земельного кодексу України - "У разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. У разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди." А за приписами ст.ст.125, 126 Земельного кодексу України - "Право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Тому підлягають визнанню недійсними та скасуванню: Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 794763, виданий 03.06.2008 року Коростенською міською радою Житомирської області [PERSON], яка становить площу 0,0270 га. і розташована по вул. Жовтнева, 24 у м. Коростені Житомирської області; Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 794476, виданий 09.11.2007 року Коростенською міською радою Житомирської області [PERSON], яка становить площу 0,0270 га. і розташована по вул. Жовтнева, 24 у м. Коростені Житомирської області. В решті позов [PERSON] не підлягає до задоволення, оскільки не можна зобовязувати до виконання не відповідних їм функцій як управління Держземагенства у Коростенському районі Житомирської області так і реєстраційну службу Коростенського міськрайонного управління юстиції Житомирської області. Щодо зобовязання Коростенської міської ради передати у власність [PERSON] земельну ділянку, яка необхідна для обслуговування квартири [ADDRESS], то ці вимоги теж безпідставні, оскільки в даному випадку потрібна на це воля власника квартири № 1 - [PERSON] При розгляді даної цивільної справи встановлено і неправочинність "Договору купівлі-продажу 1/2 частки жилого будинку та 0,0270 га. земельної ділянки", укладеного між [PERSON]М та [PERSON] 13.05.2007 року (а.с.92), оскільки від його укладення і почались усі перераховані вище порушення. Однак про його визнання недійсним чи скасування сторони вимог не заявляли, тому суд не може вийти за межі позову та вирішувати відносно нього питання. Вирішуючи зустрічний позов [PERSON], суд приходить до висновку, що в його задоволенні слід відмовити, виходячи з наступного. Як встановлено судом [PERSON] перебувала на пільговій черзі на виділення їй житла, як особа, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи (а.с.6, 7), а тому їй відповідно до розпорядження виконкому Коростенської міської ради № 10479 від 28.11.2012 р. видано свідоцтво про право власності № 14377 від 13.12.2012 року на квартиру № 2 у житловому будинку № 24 по вул. Жовтнева у м. Коростені, яка становить 40/100 частин будинку (а.с.86-90). Тобто [PERSON] набула право власності на спірну квартиру (як 40/100 частин будинку) на підставі Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду". При цьому суд не приймає до уваги та вважає вимоги [PERSON] безпідставними щодо визнання недійсним розпорядження виконкому Коростенської міської ради № 10479 від 28.11.2012 р. та виданого на його підставі свідоцтва про право власності № 14377 від 13.12.2012 року. Свій висновок суд мотивує тим, що при передачі (переході) права власності на квартиру № 2 у житловому будинку № 24 по вул. Жовтнева у м. Коростені, яка становить 40/100 частин будинку, порушень чинного законодавства не відбулося, а щодо не внесення відповідного запису до Державного реєстру (дотримання вимог ч.3 ст.347 ЦК України), то суд вважає це не суттєвим та таким, що не тягне за собою визнання недійсним розпорядження виконкому Коростенської міської ради щодо приватизації спірної квартири. На підставі наведеного вище, суд вважає, що первісний позов є обгрунтованим та таким, який підлягає до часткового задоволення. Зустрічний позов, як протилежний первісному, суд вважає безпідставним, в задоволенні якого слід відмовити.

Outcome: partial