Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-14 00:00:00

В травні 2017 року ТОВ "Олімп-Агро" звернулося до суду з позовом до відповідачів [PERSON] та ПСП "Батьківщина", посилаючись на те, що 08.09.2009 р. між СТОВ "Корнин-Агро", правонаступником якого є ТОВ "Олімп-Агро", та відповідачем [PERSON] укладено строком на 10 років зареєстрований у встановленому порядку договір оренди належної відповідачу земельної ділянки кадастровий номер якої 1825285400:01:000:0030, площею 1.7429 га, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Роставицької сільської ради Ружинського району Житомирської області. На підставі вказаного договору позивач користується належною відповідачу [PERSON] земельною ділянкою. Проте 24.04.2017р. позивач дізнався, що 25.01.2017 року [PERSON] уклав з іншою особою, а саме - ПСП "Батьківщина" ще один договір оренди землі, відповідно до якого передав в оренду зазначеному підприємству земельну ділянку, яка перебуває в оренді у позивача. На підставі вказаного договору державним реєстратором Відділу державної реєстрації Ружинської районної державної адміністрації Житомирської області було винесено рішення № 34239389 від 14.03.2017 р. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, на підставі якого в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно було вчинено запис про реєстрацію речового права на зазначену земельну ділянку за ПСП "Батьківщина" строком до 2026 року. Оскільки на одну і ту саму земельну ділянку оформлені документи, які підтверджують право оренди, і надають обом суб'єктам господарювання право приступати до обробки земельної ділянки та отримувати з неї врожай, позивач вважає, що укладений відповідачами договір оренди землі порушує його права та суперечить вимогам законодавства, а тому просить суд визнати його недійсним та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, винесеного на підставі вказаного договору. Представник позивача подав до суду заяву, в якій просить справу слухати у його відсутність та про підтримання позовних вимог у повному обсязі. Відповідачі, будучи належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явились. Заперечень відносно позову, будь-яких заяв чи клопотань до суду не подали. Відповідно до ст.224 ЦПК України проводився заочний розгляд справи. Представник третьої особи подав до суду заяву, в якій просить справу слухати у його відсутність. Суд, дослідивши письмові докази встановив наступне. [PERSON] як вбачається з Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 771265, виданого 10.05.2007 р. , є власником земельної ділянки площею 1.7429 га, розташованої на території Роставицької сільської ради Ружинського району Житомирської області, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва , кадастровий номер 1825285400:01:000:0030 (а.с.12). Зазначене підтверджується також Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.13-14) Судом встановлено, що 08.09.2009 р. між СТОВ "Корнин-Агро" , правонаступником якого являється позивач ТОВ "Олімп-Агро" , та відповідачем [PERSON] який є власником вищевказаної земельної ділянки площею 1.7429 га, строком на 10 років був укладений договір оренди землі. Договір було зареєстровано у державному земельному кадастрі, про що у Державному реєстрі земель Ружинським відділенням Житомирської регіональної філії Державного підприємства "Центр державного земельного кадастру" 29.01.2010 р. було вчинено запис за № 041022100064. Вказане підтверджується оглянутим в судовому засіданні договором оренди землі від 08.09.2009 р. , актом приймання-передачі земельної ділянки від 08.09.2009 р. (а.с.9-11) Відповідно до ст. ст. 18, 20 Закону України "Про оренду землі" (в редакції до 01.01.2013 року) - договір оренди землі підлягає державній реєстрації та набирає чинності після його державної реєстрації. Вiдносини iз реєстрацiї договорiв оренди землi на час укладення вищевказаного договору оренди землі регулювалися, зокрема, Законом України "Про оренду землі" , Порядком ведення Поземельної книги i Порядком ведення Книги записiв про державну реєстрацiю державних актiв на право власностi на земельну дiлянку та на право постiйного користування земельною дiлянкою, договорiв оренди землi, затвердженими постановою Кабiнету Мiнiстрiв України вiд 9 вересня 2009 року № 1021 , i Тимчасовим порядком ведення державного реєстру земель, затвердженим наказом Державного комiтету України по земельних ресурсах вiд 2 липня 2003 року № 174 (зареєстровано в Мiнiстерствi юстицiї України 25 липня 2003 року за № 641/7962). Відповідно до ст. 202 ЗК України ( в редакції до 01.01.2013 р. ) Державна реєстрація земельних ділянок здійснювалась у складі державного реєстру земель, що складався з двох частин: книги записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі із зазначенням кадастрових номерів земельних ділянок та поземельної книги, яка містить відомості про земельну ділянку. Ця ж стаття ЗК України в редакції від 07.07.2011 р. передбачає , що державна реєстрація земельних ділянок здійснюється у Державному земельному кадастрі в порядку, встановленому Законом. Наказом Державного комітету України по земельним ресурсам № 135 від 23.05.2003 року "Про створення єдиної системи державної реєстрації земельних ділянок, нерухомого майна та прав на них у складі державного земельного кадастру та удосконалення структури державного підприємства "Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах", зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 27 травня 2003 р. за № 408/7729 , який діяв до 01.01.2013 р., було встановлено, що реєстрацію земельних ділянок, нерухомого майна та прав на них, договорів оренди землі здійснює державне підприємство "Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах". Крім того, повноваження щодо ведення державного реєстру земель були покладені на ДП "Центр ДЗК". Відповідно до ч. 4 ст.3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за умови, якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень. Діяльність органів державної реєстрації речових прав з 01.01.2013 року регулює Закон України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" , яким передбачено право державного реєстратора запитувати від органів виконавчої влади відповідну інформацію, зокрема щодо зареєстрованих речових прав на нерухоме майно, у тому числі земельні ділянки. Судом встановлено, що 25.01.2017 р. між [PERSON] та ПСП "Батьківщина" було укладено строком до 2026 р. договір оренди земельної ділянки, площею 1.7429 га, розташованої на території Роставицької сільської ради Ружинського району Житомирської області, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер якої - 1825285400:01:000:0030, тобто тієї ж земельної ділянки, що відповідно до вищевказаного договору оренди від 08.09.2009 р. була передана [PERSON] в оренду ТОВ "Олімп-Агро". Право оренди вказаної земельної ділянки відповідно до договору від 25.01.2017р. було зареєстровано за ПСП "Батьківщина" Відділом державної реєстрації Ружинської районної державної адміністрації Житомирської області в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за № 32239389 від 14.03.2017 р. Згідно роз'яснення Державної реєстраційної служби України №2951/05-15-13 від 06.08.2013 року "Щодо запобігання випадків подвійної реєстрації прав оренди на земельну ділянку за різними правонабувачами" встановлено, що з метою недопущення одночасного існування державної реєстрації декількох прав оренди на одну земельну ділянку, у випадку проведення державної реєстрації права оренди на земельну ділянку державний реєстратор повинен запитувати інформацію про наявність або відсутність зареєстрованих договорів у органів, які здійснювали їх державну реєстрацію до 01.01.2013 р. Згідно вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимог і заперечень. Відповідно до ст.10 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Проте відповідачі не надали суду доказів відносно того, що при реєстрації оспорюваного договору оренди землі державним реєстратором було отримано докази відсутність попередньої реєстрації договорів оренди на зазначену земельну ділянку. Також відповідачами не надано доказів визнання недійсним, розірвання чи припинення дії договору оренди землі від 08.09.2009 р. , укладеного [PERSON] з СТОВ "Корнин-Агро", на час укладення оспорюваного договору оренди землі від 25.01.2017р. Відповідно до ч.2 ст.792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом. Згідно ст.13 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Відповідно до ч.1 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою -третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Частиною 1 ст.203 ЦК України визначено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Відповідно до ч. 1 ст.27 Закону України "Про оренду землі" орендареві забезпечується захист його прав на орендовану земельну ділянку нарівні із захистом права власності на земельну ділянку відповідно до закону. Таким чином, судом встановлено факт існування одночасно двох правочинів щодо однакового об'єкту договору та зобов'язань, що суперечить законодавству України та породжує наслідки зобов'язань по двом договорам одночасно. З врахуванням викладеного, суд вважає, що договір оренди земельної ділянки, що був укладений 25.01.2017 р. між [PERSON] та ПСП "Батьківщина" , суперечать вказаним нормам матеріального права, а тому є недійсним з моменту його вчинення, оскільки на час його укладення та на час реєстрації за ПСП "Батьківщина" права на оренду землі був чинним договір оренди спірної земельної ділянки від 08.09.2009 р. , який був укладений між [PERSON] та СТОВ"Корнин-Агро", правонаступником якого є позивач по справі. З вказаних підстав позовні вимоги про визнання оспорюваного договору оренди землі підлягають задоволенню. Позовна вимога про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 34239389 від 14.03.2017 р., на підставі якого було внесено запис про право оренди на вищевказану земельну ділянку за ПСП "Батьківщина" , є похідною від позовної вимоги про визнання договору оренди землі недійсним, оскільки підставою виникнення іншого речового права та винесення вказаного рішення був оспорюваний договір оренди землі. Відповідно до ч.1 ст.26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав. Згідно ч.2 вказаної статті у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. Пунктами 2.3 та 2.6 вказаного Порядку передбачено, що для внесення записів про скасування державної реєстрації прав, скасування записів Державного реєстру прав заявник подає рішення суду про скасування рішення державного реєстратора, що набрало законної сили, та копії документів, що посвідчують його особу. А тому, на підставі викладеного, суд вважає, що зазначена позовна вимога також підлягає задоволенню. Судові витрати по справі, а саме: судовий збір, сплачений позивачем при подачі позову до суду, підлягають стягненню з відповідачів в рівних частках.

Outcome: approved