Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-05 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до ПАТ "Всеукраїнський акціонерний банк" в якому просив: визнати припиненим із 13.07.2015 року кредитний договір №132/2007/Ж від 20.07.2007 року, з додатковими угодами до нього, укладений між [PERSON] і ПАТ "Всеукраїнський акціонерний банк"; визнати відсутнім у ПАТ "Всеукраїнський акціонерний банк" права вимоги з [PERSON] виконання зобовязань за кредитним договором 132/2007/Ж від 20.07.2007 року та додатковими угодами до нього; визнати припиненим договір іпотеки від 20.07.2007 року, який укладено між [PERSON] і ПАТ "Всеукраїнський акціонерний банк"; визнати відсутнім у ПАТ "Всеукраїнський акціонерний банк" права на предмет іпотеки відповідно договору іпотеки від 20.07.2007 року, а саме житлового будинку з господарсько побутовими будівлями, що розташований за адресою: Кіровоградська область та район, с. Черняхівка, пров. Прирічний, 9. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що між [PERSON] і ПАТ "Всеукраїнський акціонерний банк"укладено кредитний договір №132/2007/Ж, згідно якого [PERSON] отримав кошти у сумі 114 750 доларів США. У забезпечення зобовязань [PERSON] уклав із ПАТ "Всеукраїнський акціонерний банк"договір іпотеки від 20.07.2007 року, згідно якого передав у іпотеку житловий будинок із господарсько побутовими будівлями за вищевказаною адресою. Станом на 23.07.2015 року залишок заборгованості [PERSON] перед ПАТ "Всеукраїнський акціонерний банк" складав 85949,21 доларів США. Відповідно договору про відступлення права вимоги від 13.07.2015 року [PERSON] передала, а [PERSON] прийняв право вимоги повернення коштів у сумі 89000 доларів США від ПАТ "Всеукраїнський акціонерний банк", які були залученні на вкладні (депозитні) рахунки [PERSON] У наслідок укладення договору про відступлення права вимоги від 13.07.2015 року [PERSON] поєднав у собі боржника та кредитора, а тому просить припинити кредитний договір і договір іпотеки. Представник позивача за довіреністю [PERSON] у судове засідання не зявився, проте надав суду письмову заяву в якій просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримав і просив задовольнити. Відповідач у судове засідання свого представника не направили, причину неявки суду не повідомили, однак про час і місце слухання справи повідомлялися в установленому законом порядку. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача [PERSON] за довіреністю [PERSON] надав суду письмове пояснення в якому вказано, що 13.07.2015 року між [PERSON] і [PERSON] укладено договір про відступлення права вимоги за договором банківського вкладу, що свідчить про необхідність задоволення позову, а розгляд справи просили провести за відсутності третьої особи та її представника. Дослідивши письмові матеріали справи суд вважає, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав. Відповідно до вимог ст.ст.509, 606 ЦК України зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості; зобов'язання припиняється поєднанням боржника і кредитора в одній особі. Зазначена підстава припинення цивільно-правового зобов'язання відноситься до групи підстав, що не належать до правочинів і не залежать від волі сторін. За лексичним (етимологічним) значенням слів, викладеним у Великому тлумачному словнику сучасної української мови, «поєднання, поєднувати» - це збирати разом; складаючи, зливаючи, створювати одне ціле. Отже, поєднання (збіг) боржника і кредитора в одній особі наявне в разі, коли до сторони, яка є боржником, переходить відповідно до будь-якої зазначеної в законі підстави зобов'язання іншої особи, за яким ця особа є кредитором щодо боржника, і навпаки. Поєднання боржника і кредитора в одній особі може відбуватись для юридичних осіб при реорганізації шляхом злиття або приєднання юридичних осіб, пов'язаних між собою взаємним зобов'язанням; для фізичних осіб при спадковому правонаступництві в разі переходу майна кредитора до боржника і навпаки. Отже, при такому поєднанні боржника і кредитора (двох суб'єктів) один із цих суб'єктів повинен зникнути, у зв'язку з цим і припиняється правовідношення. Ураховуючи наведене, можна дійти висновку, що стаття 606 ЦК України повинна застосовуватися судом до спірних правовідносин у разі, коли до сторони, яка є боржником, переходить зобов'язання іншої особи відповідно до будь-якої підстави, зазначеної в законі, та якщо при цьому один із суб'єктів правовідношення у зв'язку з обставинами, зазначеними в законі, зникає і з двох самостійних суб'єктів залишається (утворюється) один, в якому поєднується боржник і кредитор. Саме в такому разі підстава припинення цивільно-правового зобов'язання не залежатиме від волі сторін. Отже, у випадку, коли боржник банку придбав право вимоги до банку за договором, відповідні два зобов'язання між банком і його боржником, який придбав згідно з договором право вимоги до банку, не можуть припинятись на підставі статті 606 ЦК України, оскільки зазначена стаття до таких правовідносин не застосовується. Викладений висновок узгоджується з висновком, що викладений у постанові Верховного Суду України по справі №6-43цс15 від 16.09.2015 року. Згідно вимог ст.3 Закону України "Про іпотеку" іпотекою може бути забезпечене виконання дійсного зобовязання або задоволення вимоги, яка може виникнути в майбутньому на підставі договору, що набрав чинності; іпотека має похідний характер від основного зобовязання і є дійсною до припинення основного зобовязання або до закінчення строку дії іпотечного договору. Судом встановлено, що 20.07.2007 року між [PERSON] і ПАТ "Всеукраїнський акціонерний банк"укладений кредитний договір №132/2007/Ж, згідно якого [PERSON] отримав від ПАТ "Всеукраїнський акціонерний банк"кошти у сумі 114 750 доларів США, що у гривневому еквівалентів складало 579 487,50 грн. із оплатою 13% річних і строком користування до 20.07.2032 року (а.с.5-9). У забезпечення взятих зобовязань за кредитним договором 20.07.2007 року між [PERSON] і ПАТ "Всеукраїнський акціонерний банк"укладено договір іпотеки житлового будинку з господарсько побутовими будівлями, що розташований за адресою: Кіровоградська область та район, с. Черняхівка, пров. Прирічний, 9, посвідчений приватним нотаріусом Кіровоградського районного нотаріального округу [PERSON], зареєстрований у реєстрі за №2532 (а.с.10-14). Станом на 22.08.2015 року [PERSON] має заборгованість перед ПАТ "Всеукраїнський акціонерний банк" за вказаним кредитним договором у сумі 2\~043\~990,66 грн. (а.с.52-59). 12.02.2013 року [PERSON] і ПАТ "Всеукраїнський акціонерний банк" укладено договір банківського вкладу "Наш найкращий депозит" №533417/2013 (у доларах США), відповідно до якого [PERSON] внесла, а ПАТ "Всеукраїнський акціонерний банк" прийняли кошти в іноземній валюті на вкладний рахунок у сумі 74 450 доларів США з нарахуванням і виплатою процентів за ставкою перший рік 10,6% річних і другий рік 13,1% річних (а.с17). Згідно довідки від 01.04.2015 року про обороти по рахунку [PERSON] відкритому у ПАТ "Всеукраїнський акціонерний банк" залишок становить 80 000 доларів США (а.с.18). 24.09.2013 року [PERSON] і ПАТ "Всеукраїнський акціонерний банк" укладено договір банківського вкладу "Швейцарський "Постійний" Здорова добавка" №652629/2013 (у національній валюті України), відповідно якого [PERSON] внесла, а ПАТ "Всеукраїнський акціонерний банк" прийняли кошти в національній валюті на вкладний рахунок у сумі 100 000 грн. з нарахуванням і виплатою процентів за ставкою 20,5% річних (а.с19). Згідно довідки від 01.04.2015 року про обороти по рахунку [PERSON] відкритому у ПАТ "Всеукраїнський акціонерний банк" залишок становить 100 000 грн. (а.с.20). Листом №73-5992 від 02.07.2015 року ПАТ "Всеукраїнський акціонерний банк" повідомили [PERSON], що кредиторські вимоги останньої на суму 2\~941\~898 грн. 93 коп. включені до акцептованого реєстру кредиторів і підлягають задоволенню у четверту чергу (а.с.15). Згідно договору про відступлення права вимоги від 13.07.2015 року [PERSON] передала, а [PERSON] прийняв право вимоги повернення коштів у сумі 89 000 доларів США від ПАТ "Всеукраїнський акціонерний банк", що були залученні на вкладному (депозиті) рахунку [PERSON] (а.с16). Таким чином, зваживши у сукупності наведені вище докази по справі, суд вважає, що в даному випадку не відбулось збігу та поєднання боржника і кредитора в одній особі в розумінні статті 606 ЦК України, а тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог. Крім того, у випадку, коли боржник банку придбав право вимоги до банку, відповідні два зобов'язання між банком і його боржником, який придбав право вимоги до банку, могли припинятись тільки відповідно до статей 601, 602 ЦК України (у редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин). Однак, у разі зарахування зустрічних вимог діють обмеження, встановлені Законом України від 23 лютого 2012 року № 4452-VI «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (у редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин).

Outcome: dismissed