Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-22 00:00:00

Позивач звернулася до суду 20.02.2015 року з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що позивач мешкає за адресою: [ADDRESS]. Крім неї у вказаній квартирі зареєстрований її син, [PERSON], який фактично не проживає в цій квартирі понад 7 років. Де на даний час мешкає її син, позивач не знає, оскільки вони не спілкуються між собою. А тому, з урахуванням того, що вона має намір приватизувати зазначену власність, позивач вимушена звернутися до суду та просить задовольнити позовні вимоги. У судове засідання позивач не з»явилася, надала на канцелярію суду письмову заяву, в якій прохала задовольнити позовні вимоги в повному обсязі та слухати цивільну справу за її відсутності у зв"язку з її хворобою і не стягувати з відповідача судовий збір та витрати на розміщення в пресі тексту оголошення. В минулому судовому засіданні зазначила, що відповідач по справі [PERSON], - цї їїсин [PERSON], який не мешкає в зазначеній квартирі вже більше 7 років. Ніяких перешкод в користуванні квартирою вона сину не вчиняла. З приводу встановлення його місця знаходження, було звернення до міліції та продяться розшукові дії. 15 серпня 2014 року помер її чоловік, [PERSON], а тому всі комунальні платежі вона сплачує одна, ніхто їй не допомагає. З боку відповідача нрі якої матеріальної допомоги на утримання частини його житла. не надається і місце його знаходження, їй невідоме. Від представника третьої особи по справі КП «ЖУК» Лозівською міської ради Харківської області, надано на канцелярію суду письмову заяву, в якій заявлено прохання слухати цивільну справу за його відсутності та ухвалити рішення по справі на розсуд суду. У минулому судовому засідання проти задоволення позову не заперечував. Третьою особою, Відділом міграційної служби по м. Лозова, Харківської області, не забезпечено явку свого представника, про час та місце слухання справи повідомлені своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомили. Відповідач у жодне судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, тоді як про час та місце слухання справи, повідомлений своєчасно та належним чином - через засіб масової інформації, а саме: через газету «Урядовий Кур»єр» № 65 від 09 квітня 2015 року, що відповідає вимогам положення ст.74 ЦПК України. Відповідач викликався у судове засідання у порядку, передбаченому відповідно до діючого цивільно-процесуального законодавства. Тому, у зв»язку з відсутністю відомостей про місце фактичного проживання відповідача та на підставі ч.9 ст. 74 ЦПК України, а саме: відповідач місце проживання (перебування) або місцезнаходження якого позивачеві не відоме, викликається до суду через оголошення у пресі. З опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про час і місце розгляду справи. Відповідач був викликаний у судове зсідання через засоби масової інформації, про що свідчить наявне в матеріалах справи оголошення в газеті «Урядовий Кур»єр» від 09 квітня 2015 року, однак, не повідомив про причини своєї неявки і не подав заяви про розгляд справи за його відсутності, не було ним подано і заперечень на позовну заяву. Згідно до положення ч.2 ст. 77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явилися в судове засідання без поважних причин. Відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів. Виходячи з викладеного, зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Матеріалами справи встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно Ордеру від 24 травня 1985 року за № 008792, виданого на підставі рішення виконкому Лозівської ради народних депутатів міста Лозова 28 травня 1985 року (а.с. 7). Наймачем даного житла на момент вселення був покійний чоловік позивача, [PERSON], з яким до його смерті вона перебувала у зареєстрованому шлюбі (а.с. 9) На запитання головуючого позивач зазначив, що відповідач не проживає у спірній квартирі, не платить за житло, не несе витрат на утримання житла. Крім того, судом оглядалися довідки, видані старшим слідчим СВ Лозівського МВ ГУМВС України в Харківській області Забєліною І.І., з яких встановлено, що в провадженні слідчого відділу Лозівського МВ ГУМВС України в Харківській області знаходиться кримінальне провадження, зареєстроване в ЄРДР 22.08.2014 року за ст. 115 ч. 1 КК України за фактом зникнення [PERSON], 1970 року народження, на даний час проводиться досудове розслідування направлене на встановлення місцезнаходження останнього (а.с. 11,12). Конституція України у ст.47 проголошує, що кожен має право на житло. Держава гарантує не тільки свободу його придбання, але й можливість стабільного користування житлом, його недоторканість, а також недопущення примусового позбавлення житла, не інакше, як на підставі закону і за рішенням суду. Об'єктом власності особи може бути, зокрема, житло - житловий будинок, садиба, квартира. Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 Житлового кодексу України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом. З приводу позовних вимог позивача необхідно зазначити, що згідно ст. 163 Житлового кодексу України у разі тимчасової відсутності наймача або членів його сім"ї за ним зберігається займане житлове приміщення у випадках і в межах строків, установлених частиною першою, пунктами 1 та 5 частини третьої і частиною четвертою статті 71 Цього ж Кодексу. Тимчасова відсутність наймача та членів його сім"ї не звільняє їх від виконання обов"язків за договором найму житлового приміщення. Виходячи з положень ст. 71 ЖК та роз'яснень, даних у п. 10 постанови N 2 Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985 р. "Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України", право користування жилим приміщенням при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї зберігається протягом шести місяців або інших строків, передбачених цією статтею. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад 6 місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Згідно статті 72 Житлового Кодексу України, визнання особи такою, що втратив право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлених термінів проводиться в судовому порядку. Оскільки з матеріалів справи вбачається, що відповідач відсутній у вказаному приміщенні понад шість місяців без поважних причин, комунальні платежі відповідачі не оплачує, тому немає підстав для збереження за [PERSON] права користування на житлове приміщення - квартири [ADDRESS], отже, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, суд знаходить, що позовні вимоги позивача в частині визнання відповідача таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, підлягають задоволенню. Згідно до п. 6 ч.1 ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати. Статтею 79 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат пов'язаних з розглядом справи. З огляду на матеріали справи, судом встановлено, що позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір. Положенням ч. 1 ст. 11 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними позовних вимог, і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Outcome: approved