Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-19 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу. В обґрунтування своїх вимог вказав, що з січня 1960 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] Фактично шлюбні відносини припинені з 1990 року. З 1991 року він став проживати однією сім'єю без реєстрації шлюбу з [PERSON] в житловому будинку, який був йому наданий Новотроїцькою сільською радою, що розташований за адресою: [ADDRESS]. Працювали вони у колгоспі ім. Суворова та вели сумісне господарство. [INFO] [PERSON] померла, безпосередньо він приймав участь у її похованні. Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді земельної ділянки площею 5,7941 га, що розташована на території Новотроїцької сільської ради. У зв'язку з необхідністю оформленням спадкових прав, він , вважаючи себе спадкоємцем четвертої черги, просить встановити факт його постійного проживання однією сім'єю без шлюбу з [PERSON], [INFO], з 1991 року по день її смерті - [INFO], тобто до часу відкриття спадщини за адресою: [ADDRESS]. В судовому засіданні представник заявника підтримав заяву, наполягав на її задоволенні. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, про день і час слухання справи повідомлявся належним чином, причини своєї неявки суду не повідомив. Суд розглядає справу відповідно до ч. 3 ст. 223 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення представника заявника, дослідивши матеріали справи і перевіривши їх доказами, приходить до наступного. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] ( а. с. 4). Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді земельної ділянки площею 5,7941га, що розташована на території Новотроїцької сільської ради Красноармійського району ( а.с. 9). Згідно довідки Новотроїцької сільської ради Покровського району Донецької області від 21.11.2017 року за № 1136 [PERSON], [INFO], яка померла [INFO], з 13.04.1991 року по день смерті була зареєстрована і постійно проживала за адресою: [ADDRESS], з нею разом постійно проживав співмешканець [PERSON], [INFO], зареєстрований за даною адресою і на даний час ( а.с. 5). Згідно довідки Новотроїцької сільської ради за № 1134 від 21.11.2017 року [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS]. Разом з ним проживала співмешканка [PERSON] по день смерті [INFO] вела спільне господарство ( а.с. 6). Згідно довідки Новотроїцької сільської ради за № 1135 від 21.11.2017 року [PERSON], який проживає [ADDRESS], здійснив поховання [PERSON], яка померла [INFO] ( а .с. 7) Згідно акту обстеження домогосподарства [PERSON], [INFO], фактично проживає та зареєстрований за адресою: [ADDRESS] ( а.с. 8). Як встановлено в судовому засіданні заявник з січня 1960 року по теперішній час перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] Вказана обставина підтверджена як матеріалами справи та і поясненнями представника заявника в судовому засіданні. ( а.с.11-12). Відповідно до ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Під час розгляду справ окремого провадження суд зобов'язаний роз'яснити особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, сприяти у здійсненні та охороні гарантованих Конституцією і законами України прав, свобод чи інтересів фізичних або юридичних осіб, вживати заходів щодо всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин справи. З метою з'ясування обставин справи суд може за власною ініціативою витребувати необхідні докази. Справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом. Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Згідно з заявою, [PERSON]просить встановити факт проживання однією сім'єю зяк чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу з вересня 1991 року і до її смерті. Підставами звернення до суду із даною заявою вказує на прийняття ним спадщини, яка відкрилась після її смерті Статтею 8 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено право кожного на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. При цьому органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров'я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб. Також ст. 12 Конвенції встановлено і право на шлюб. Відповідно до ч. 2 ст. 3 Сімейного кодексу України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Подружжя вважається сім»єю і тоді, коли дружина та чоловік у зв»язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно. Виходячи з наведених норм кожна людина має право на сімейне життя при цьому, укладання шлюбу між чоловіком та жінкою не є обов'язковою умовою для створення їхньої сім'ї. Сім'я може бути створена на будь-яких підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п.21 постанови від 30 травня 2008року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила ч.2 ст. 3 СК України про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Зазначений п'ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім'єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім'єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки. Згідно з роз'яснень Верховного Суду України, викладених у листі від 01.01.2012 року "Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення " до заяви про встановлення факту проживання однією сім"єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу додаються документи та докази того, що між заявником та іншою особою (померлим) мали місце фактичні шлюбні стосунки (свідоцтво про народження дітей, довідки з місця проживання, свідчення свідків, листи ділового та особистого характеру тощо). Також це можуть бути: свідоцтво про смерть одного із "подружжя", свідоцтва про народження дітей, в яких чоловік у добровільному порядку записаний як батько, виписки із по господарських книг про реєстрацію чи вселення, докази про спільне придбання майна як рухомого, так і не рухомого (чеки, квитанції, свідоцтва про право власності), заяви, анкети, квитанції, заповіти, ділова та особиста переписка, з яких вбачається, що "подружжя" вважали себе чоловіком та дружиною, піклувалися один про одного, довідки житлових організацій, сільських рад про спільне проживання та ведення господарства. Разом з тим, матеріали справи містять докази щодо перебування заявника у зареєстрованому шлюбі з іншою жінкою - [PERSON], з якою, як пояснив представника заявника, шлюбні відносини фактично припинені. Окрім того, суд вважає за необхідним зазначити, що відповідно до ч. 1 Прикінцевих та перехідних положень ЦПК України цей Кодекс набирає чинності 1 січня 2005 року, але не раніше набрання чинності Кодексом адміністративного судочинства України. А саме даний кодекс набрав чинності 01.09.2005. Згідно п. 1 Прикінцевих та перехідних положень СК України цей Кодекс набирає чинності одночасно з набранням чинності Цивільним кодексом України, що відбулось 01.01.2004. Таким чином, виходячи із принципу незворотності дії у часі, встановленого ч. 1 ст. 58 Конституції України, на правовідносини, що виникли раніше дія вказаних нормативних актів не поширюється. Згідно п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995«Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» встановлення судом факту перебування у фактичнихшлюбних відносинах може мати місце, якщо такі відносинивиникли до 8 липня 1944 р. і тривали до смерті (пропажі без вісті на фронті) одного з подружжя, внаслідок чого шлюб не може бути зареєстровано в органах реєстрації актів громадянського стану. В інших випадках заяви про встановлення факту перебування у фактичних шлюбних відносинах судовому розгляду не підлягають. Окрім того, заявлені вимоги за період вересня 1992 р. - 01 січня 2004 р. підпадають під застосування Кодексу про шлюб та сім'ю України , нормами якого чітко визначено реєстрація шлюбу у державних органах реєстрації актів громадянського стану, при цьому, зазначений Кодекс не передбачав право встановлення факту проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу, а тому вимоги заяви в цій частині також і за цими вищезазначеними підставами не підлягають задоволенню. Враховуючи вищезазначені норми права, обставини справи, зокрема той факт, що заявник [PERSON] перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], норми сімейного законодавства визначено поняття сім»ї і в разі окремого проживання подружжя, не зважаючи на наявність доказів стосовно підтвердження реєстрації заявника і спадкодавця за однією адресою, суд не може визнати факт сумісного проживання однією сім»єю [PERSON] та [PERSON] як чоловіка та жінки без шлюбу, оскільки припинення спільного проживання дружини та чоловіка, в даному випадку [PERSON] та [PERSON], не є підставою для припинення їхньої сім»ї, доказів щодо встановлення окремого їх проживання суду не надано, отже встановлення факту сумісного проживання однією сім»єю [PERSON] з [PERSON], в даному випадку суперечить нормам СК України , моральним засадам суспільства та, у зв»язку з чим, задоволенню не підлягає. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed