Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-12 00:00:00

в липні 2013 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Прогрес" про визнання не дійсним договору оренди землі. В заяві зазначає, що між нею та Колективним виробничо-комерційним підприємством "САПСАН" (далі КВКП "САПСАН"), правонаступником якого є Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Прогрес" (далі по тексту СТзОВ "Прогрес") був укладений договір оренди землі від 7 листопада 2005 року (далі Договір). Вказаний договір був зареєстрований у встановленому законом порядку в Радехівському відділі регіональної філії центру державного земельного кадастру, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 16 грудня 2005 року за №040545901101. Відповідно по п.1.1 Договору "орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення, яка розташована на території Сільської ради села Стремільче Радехівського району Львівської області. 23 травня 2013 року Львівський окружний адміністративний суд, своєю ухвалою залучив позивача до участі в справі в якості третьої особи, як орендодавця по справі за позовом СТзОВ "Прогрес" до відділу Держземаганства у Радехівському районі Львівської області, Реєстраційної служби Радехівського районного управління юстиції Львівської області, третя особа, яка заявляє самостійних вимог на предмет спору Приватне підприємство "Західний Буг". Під час ознайомлення із справою, яка перебуває в провадженні Львівського адміністративного окружного суду, позивачу стало відомо, що в Договорі, без його відома та погодження були внесені дописки та викреслення, які не засвідчені його підписом у встановленому законом порядку. Зокрема в п.2.3. Договору закреслено первинно вписану нормативну грошову оцінку, вказано іншу - значно меншу нормативно грошову оцінку, в п.4.1.Договору дописано ручкою "умовний за весь пай 995 грн.". Згоди на внесення відповідних записів чи закреслення позивач не давав й відповідно про це йому не було відомо. Наміру укладати Договір на інших умовах, ніж ті, що були первинно зазначені в Договорі без будь-яких дописувань та закреслень позивач не мав на меті. Якби позивачу було відомо про односторонню зміну умов Договору, позивач в жодному випадку не укладала б зазначений Договір. КВКП"САПСАН" не повідомляло позивача про можливість змін умов Договору в односторонньому порядку, шляхом дописування та закреслення в Договорі. Вважає, що КВКП"САПСАН" ввело позивача в оману щодо прав та обов"язків сторін, знаючи про яку позивач не укладав би оспорюваний Договір. Посилаючись на норми ст.ст.15, 16,229,230 ЦК України Закон України "Про оренду землі" просив постановити рішення, яким визнати Договір недійсним, судові витрати по справі покласти на відповідача. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі, дав суду пояснення аналогічно викладеним в позовній заяві, просив суд звернути уваги, на те, що оглянуті в судовому засіданні оригінали договорів оренди землі від 7 листопада 2005 року, які представлені відділом Держземагенства у Радехівському районі та представником СТзОВ "Прогрес" відрізняються, а мали б бути обидва примірники однаковими. Вважає, що закреслення та дописування мають істотне значення для позивача, оскільки такої домовлені при укладені Договору не було. Просив звернути увагу суду, що обидва примірники, які звірив з оригіналами суд, є різними, зокрема у примірнику, який є наданий відділом Держземагенства у Радехівському районі на першому аркуші є печатка і підпис, у примірнику, який наданий відповідачем печатка та підпис відсутні. Крім цього, просив врахувати, що орендна плата є істотною умовою договору, оскільки позивач розраховувала на п.4.1., укладаючи договір, а в дійсності через виправлення та дописування цього не змогла отримати. Такої волі орендодавця на час його укладення не було, тому просив постановити рішення про задоволення позовних вимог. Представник відповідача в судовому засіданні проти позовних вимог заперечила в повному обсязі, вважає, що підстав для задоволення позовних вимог, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, немає, а закреслення та дописування мали місце на вимогу позивача без письмової згоди через некваліфікованість їх юриста. Окрім цього, звертає увагу суду, що нормативно грошова оцінка, її розмір та орендна плата за весь пай не мають істотного значення для сторін, оскільки орендна плата чітко визначена п.4.1 Договору, який на думку представника виконувався належним чином. Також просила врахувати, що дописування в договорі було зроблено на прохання самого позивача, а закреслення мало місце через те, що на зборах села було прийнято рішення, що при укладенні договорів оренди вказувати умовну площу, а не фізичну (загальну). Письмові докази про вручення Договору позивачу, та сама вимога про внесення дописувань відсутні. Дописування в п.4.1. стосуються всього пункту 4.1. Просила постановити рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог, вважає позовні вимоги позивача безпідставними. Свідок [PERSON] у судовому засіданні показав, будучи головою комісії, в яку входили [PERSON], [PERSON], [PERSON] та інші, був присутній при укладенні та реєстрації Договору, в Договорах жодних виправлень не було, якщо допускалася помилка, вони їх переписували. Громадяни, з якими укладалися договори особисто їх підписували, копій бланків договорів було достатньо для того, щоб їх переписати. Після їх підписання, всі три примірники Договорів орендар (директор Прокулевич А.Б.) сам особисто їх реєстрував, без присутності особи, з якою укладено договір. Як до підписання так і після підписання договору особою, доступ до всіх примірників мав лише орендар. Також зазначив, що він також особисто укладав договір оренди, в його примірнику також міститися закреслення нормативно грошової оцінки та зазначення іншої, та в п.4.1. дописування умовних за весь пай без його відома. Договір завовняв сам особисто, а дописування здійснено іншою особою. Стверджує суду, що жодних виправлень у Договорах при їх укладенні не було. Також просив врахувати, що реєстратор повертала дуже багато договорів на дооформлення, і доступ до них був лише у КВКП «Сапсан». Під час реєстрації Договорів він був присутнім - робив помітки паїв на карті. В одній кімнаті одночасно укладалося кілька Договорів членами комісії, жодних застережень щодо умовних чи фізичних гектарів не було, як і не було вимог орендодавців щодо дописування (роз»яснення) в п.4.1. Договору «умовних за весь пай..» Також зазначив, що він теж був присутнім на зборах села, однак не пригадує, щоб там обговорювали питання щодо умовних гектарів, точно пам»ятає, що люди цікавили лише неврожайними періодами, на що їм повідомили, що при не врожайності вони буду отримувати орендну плату. Свідок [PERSON] у судовому засіданні показала, що вона була членом комісії та особисто приймала участь при укладенні Договору. Комісія була обрана на зборах села, де обговорювалися всі питання оренди землі. На зборах також було погоджено, що в договорах вказувати умовні гектари земельної ділянки, оскільки в одних місцях була більша, а в інших менша родючість. Окрім цього, зазначила, що про наявність виправлень у Договорах, укладених в цей день із орендодавцями, їм було відомо, а дописування в п.4.1. мало місце на вимогу самої особи. Визнала, що вона особисто в спірному договору дописувала «умовних за весь пай 605 грн.» на вимогу орендодавця. Печатка та підпис директора Прокулевича А.Б. ставилися лише на примірнику договору, який залишався в відділі Держземаганства у Радехівському районі Львівської області на вимогу реєстратора. Після реєстрації Договори поверталися орендодавцям, чи був примірник повернути позивачу їй невідомо. Свідок [PERSON] у судовому засіданні дала покази, аналогічні показам [PERSON] та додатково зазначила, показала, що у листопаді 2005 року, будучи членом відповідної комісії, склад якої було обрано на загальних зборах села, вона теж приймала участь в оформленні договорів оренди землі між КВКП "Сапсан" та орендодавцями. Бланки договорів заповнювалися в присутності особи орендодавця і про внесення у такі виправлень та дописувань, останнім було відомо. Після відповідної реєстрації договорів, які складалися у трьох примірниках, один із них віддавався орендодавцю, однак чи отримала свій примірник позивач їй не відомо. Ствердила суду, що виправлення сталися через помилку, яка була відома орендодавцю. Вона також є учасником Договору із відповідачем, чи у її примірнику були дописування вона не пригадує. В даний час вона продовжує працювати у відповідача, з часу укладення Договору неврожайних років не було. Крім цього показала, що п.4.1. та дописування впливають на права та обов»язки сторін Договору, якби не було дописування орендна плата була б більшою з врахуванням фізичної площі земельної ділянки. Заслухавши пояснення представника позивача на підтримку позовних вимог, заперечення представника відповідача, перевіривши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов слід задовольнити з таких підстав. Відповідно до положень ст.11 та ст.60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Статтею 204 ЦК України встановлено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Суд встановив, що 7 листопада 2005 року між [PERSON] та КВКП "САПСАН" укладено Договір (а.с.5-7, 47-49, 65-67). Як вбачається із відомостей із Єдиного Державного реєстру юридичних та фізичних осіб підприємців та Статуту СТзОВ "Прогрес", 24 листопада 2008 року державна реєстрація КВКП "САПСАН" припинена, правонаступником реорганізованого підприємства шляхом приєднання стало Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Прогрес" (а.с.13-16, 74-83). Відповідно до п.1.1. умов вказаного Договору орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення, яка розташована на території Сільської ради села Стремільче Радехівського району Львівської області. За змістом ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч.1 ст.15 Закону України "Про оренду землі" (в редакції на момент укладання договору оренди землі) істотними умовами договору оренди землі є: об'єкт оренди (місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату; умови використання та цільове призначення земельної ділянки, яка передається в оренду; умови збереження стану об'єкта оренди; умови і строки передачі земельної ділянки орендарю; умови повернення земельної ділянки орендодавцеві; існуючі обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки; тощо. Відсутність у договорі оренди землі однієї з істотних умов, передбачених ст.15 Закону України "Про оренду землі", а також порушення вимог ст.ст.4-6,11,17,19 цього Закону є підставою для відмови в державній реєстрації договору оренди, а також для визнання договору недійсним відповідно до закону. Відповідно до п.2 Порядку державної реєстрації договорів оренди землі, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 1998 року № 2073, державна реєстрація договорів оренди є офіційним визнанням і підтвердженням державного факту виникнення або припинення права оренди земельних ділянок. 16 грудня 2005 року оспорюваний Договір був зареєстрований у встановленому законом порядку. Відповідно до ч. 2 ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Письмові докази, як правило, подаються в оригіналі. Якщо подано копію письмового доказу, суд має право вимагати подання оригіналу (ч. 2 ст. 64 ЦПК України). Оригінали письмових доказів, відповідно до ст. 138 ЦПК України, до набрання судовим рішенням законної сили повертаються судом за клопотанням осіб, які їх подали, якщо це можливо без шкоди для розгляду справи. У справі залишається засвідчена суддею копія письмового доказу. В судовому засіданні в присутності сторін по справі, судом оглянуто та звірено оригінал Договору оренди від 7 листопада 2005 року, який представлений представником відповідача, перевірено його відповідність оригіналу, копія, у встановленому законом порядку посвідчені судом (а.с.65-67). Згідно зі ст. 21 ЗУ "Про оренду землі" орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Відповідно до ч.1 ст.23 ЗК України "Про оренду землі", орендна плата за земельні ділянки, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, переглядається за згодою сторін. Обґрунтовуючи підставність позову, представник позивача посилався на те, що у вказаному договорі виправлені, закреслені, дописані його істотні умови, які передбачені ст.15 Закону України "Про оренду землі", а саме: у Договорі, який зареєстрований у встановленому законом порядку у відділі регіональної філії центру державного земельного кадастру, змінена нормативно грошова оцінка земельної ділянки (шляхом закреслення та зазначенням іншої суми), дописано в п.4.1. "умовних за весь пай 955 грн.", без згоди та підпису позивача. Якби позивач знав про зміну умов Договору в односторонньому порядку, він не укладав би вказаного Договору. При огляді оригіналу Договору суд встановив, що у примірнику Договору, який представлений відділом Держземаганства у Радехівському районі, зокрема в п.2.3. закреслено первинно вписану нормативну грошову оцінку - 38808,93 гривень, зазначено 31482,50 гривень, завірено печаткою КВКП"САПСАН" та підписом, як встановленому в судовому засіданні директором - Прокулевичем В.Б., та зазначено виправленому вірити, у примірнику, який наданий представником відповідача, нормативно грошова оцінка аналогічно закреслена, проте відсутня сама печатка та підпис директора, окрім цього, в Договорі також має місце дописування в п.4.1. умовних, за весь пай 955 грн., без відповідного погодження, як це передбачено п.13.1. Договору та не укладено додаткової угоди щодо внесення змін в частині грошової оцінки земельної ділянки та розміру орендної плати (а.с. 47-49). Факт внесення змін та дописувань у текст договору, визнано представником відповідача в судовому засіданні, з посиланням на не кваліфікованість юриста. Тобто, суд приходить до висновку, що в супереч вимогам ст.654 ЦК України між сторонами не було укладено додаткової угоди щодо внесення змін в частині грошової оцінки земельної ділянки, її розміру та розміру орендної плати. Щодо наданих суду представником відповідача в обґрунтування своїх заперечень доказів, в частині нарахування та виплати відповідачем орендної плати (а.с.84-167), до таких, на думку суду, слід віднестися критично, оскільки із вищевикладеного беззаперечно вбачається, що відсутність у позивача належного йому примірника договору, позбавила останнього інформації про реальний розмір належної йому орендної плати. Окрім цього, орендодавцю жодного року не виплачувалася орендна плата відповідно до п.4.1. в розмірі 10 відсотків від вирощеного врожаю, а лише мінімально, як дописано умовних за весь пай. Сама орендна плата, відповідно до ст.15 Закону України "Про оренду землі" є істотною умовою договору, майном орендодавця, тому відповідно під час проведення розрахунків, розмір орендної плати має істотне значення щодо прав та обов'язків сторін договору оренди землі. Виходячи з п.1 Указу Президента України №92 від 02.02.2002р. "Про додаткові заходи щодо соціального захисту селян - власників земельних ділянок та земельних часток (паїв)" (із змінами, внесеними Указом Президента України №830 від 13.09.2002р.), згідно якого запроваджено плату за оренду земельних ділянок сільськогосподарського призначення, земельних часток (паїв) у розмірі не менше 1,5 відсотка визначеної відповідно до законодавства вартості земельної ділянки, слід наголосити, що нормативно-грошова оцінка, також має істотне значення. Вказане свідчить про те, що нормативно-грошова оцінка земельної ділянки напряму впливає на права та обов'язки сторін договору оренди землі. Наведеним ж спростовуються заперечення представника відповідача, що внесення виправлень у п.2.3 оспорюваного договору не тягне за собою відповідних наслідків для позивача по справі. Виходячи з обставин справи, зокрема, те що СТзОВ "Прогрес" не було стороною оспорюваного договору, їх представник не був присутнім під час його укладення (заповнення), підписання та реєстрації, тому суд приходить до висновку, що заперечення представника відповідача щодо обставин укладення і підписання договору, а також вручення одного примірника позивачу є голослівними, оскільки жодними доказами не підтверджено, зокрема: не подано рішення, яке було прийнято на зборах села щодо розміру земельної ділянки (які саме при укладенні договору брати до уваги умовні гектари чи фізичні, про їх родючість чи неродючість; що дописування та закреслення мали місце із згоди та на вимогу позивача; про вручення примірнику договору саме позивачу). Окрім цього, жодним свідком, допитаним у судових засіданнях, зі сторони відповідача, не стверджено, чи повертався позивачу належний йому примірник договору оренди землі. Відповідно до ст.230 ЦК України, якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення (ч.1 ст.229 ЦК України), такий правочин визнається судом недійсним. Відповідно до ч.1 ст.229 ЦК України, якщо особа, яка вчинила правочин, помилилася щодо обставин, які мають істотне значення, такий правочин може бути визнаний судом недійсним. Істотне значення має помилка щодо природи правочину, прав та обов"язків сторін, таких властивостей і якості речі, які значно знижують її цінність або можливість використання не за цільовим призначенням. Статтею 651 ЦК України визначено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до п.13.1. зміна умов Договору здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін. Згідно ч.3 ст.212 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Враховуючи вищенаведене, суд в сукупності всіх обставин по справі, приходить до висновку, що перед реєстрацією самого Договору нормативно грошова оцінка була закреслена (виправлена) в односторонньому порядку КВКП "Сансан" й мало місце дописування у п.4.1. "умовних за весь пай 955 грн.", оскільки підпис позивача де зазначено виправленому вірити як і письмова згода на це відсутні, такі не погоджені із позивачем та не відповідають його внутрішній волі, які мають істотне значення, тому суд вважає, що є всі підстави для задоволення позовних вимог та визнання Договору недійсним в цілому. Відповідно до ст.88 ЦПК України, судові витрати, понесені позивачем при зверненні до суду, слід стягнути з відповідача в користь останнього.

Outcome: approved