Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-26 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~В березні 2016 року ПАТ "УкрСиббанк" звернулося в суд з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Позовні вимоги мотивовано тим, що 11 лютого 2008 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком "УкрСиббанк" та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту № 11296653000 з додатковою угодою №1 від 12.05.2009 року, згідно якого позивач надав останній кредит в сумі 38\~000,00 дол. США строком до 09 лютого 2035 року зі сплатою 12,40% річних. Відповідно до умов договору, у випадку порушення термінів погашення будь-яких грошових зобов'язань [PERSON] сплачує позивачу пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від гривневого еквіваленту суми простроченої заборгованості, розрахованої за кожний день прострочення платежу, включаючи день сплати заборгованості. В забезпечення виконання кредитних зобов'язань за вищевказаним кредитним договором, 11 лютого 2008 року між банком та [PERSON] було укладено договір поруки № 178803. В порушення умов договору відповідач не виконала належним чином зобов'язання за вказаним договором. Це призвело до утворення в неї перед банком заборгованості станом на 23.03.2016 року по кредиту та процентам у розмірі 30\~333,91 дол. США та пені у розмірі 16\~193,45 грн., з яких: 26\~926,66 дол. США заборгованість за кредитом, у тому числі прострочена заборгованість у розмірі 185,54 дол. США за строк з 25.02.2016 року по 23.03.2016 року; 3407,25 дол. США заборгованість за процентами, у тому числі прострочена заборгованість у розмірі 3137,44 дол. США за строк з 01.03.2015 року по 29.02.2016 року; 58,73 грн. пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом за строк з 26.02.2016 року по 23.03.2016 року; 16\~134,72 грн. пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за процентами за строк з 26.04.2015 року по 23.03.2016 року. Позивач зазначає, що ним направлялись вимоги відповідачам про усунення порушень договору, проте вони були залишені без задоволення. Оскільки вирішити спір з відповідачами в добровільному порядку не вдається, позивач змушений був звернутися до суду з позовом та просить у відповідності до вимог ст.ст. 1050, 1054 ЦК України достроково стягнути з відповідачів вищевказану заборгованість, а також стягнути понесені судові витрати. В судове засідання представник позивача не з'явився, надавши суду заяву, в якій просить розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідаі в судове засідання не зявилися, про причини своєї неявки суд не повідомили, хоча про дату, час та місце судового розгляду були повідомлені належним чином. За таких обставин, відповідно до 224 ЦПК України суд ухвалив заочне рішення у відсутність відповідачів, на підставі наявних в справі доказів, оскільки представник позивача не заперечив проти такого порядку вирішення справи. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 11.02.2008 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком "УкрСиббанк", правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство "УкрСиббанк", та [PERSON] було укладено Договір про надання споживчого кредиту № 11296653000 (а.с. 15-18). Відповідно до п.1.1. даного договору, банк зобовязується надати позичальнику кредитні кошти в іноземній валюті, долара США, в сумі 38000,00, що дорівнює еквіваленту 191 900,00 грн. за курсом НБУ на день укладення договору, а позичальник зобовязується прийняти, належним чином використати і повернути банку кредитні кошти та сплатити плату за кредит у порядку та на умовах, зазначених у даному договорі. Позичальник має право отримати кредитні кошти у вигляді одного траншу або декількох траншів, загальна сума яких не може перевищувати розміру суми кредиту, зазначеного в цьому пункті договору, для чого надає до Банку письмову заяву, в якій зазначає бажану суму траншу та бажану дату його отримання. Згідно п. 1.2.2. договору, позичальник зобовязаний повернути кредит у повному обсязі в терміни та розмірах, що встановлені графіком погашення кредиту, згідно Додатку №1 до Договору (а.с. 18 зворіт -22), але в будь-якому випадку не пізніше 09 лютого 2035 року, якщо тільки не застосовується інший термін повернення кредиту відповідно до умов цього договору та/або згідно умов відповідної угоди сторін. За користання кредитними коштами протягом перших 30 календарних днів, рахуючи з дати видачі кредиту, процентна ставка встановлюється у розмірі 12,40 % річних. Після закінчення цього строку та кожного наступного місяця кредитування процентна ставка підлягає перегляду відповідно до умов договору (п. 1.3.1. кредитного договору). Строк сплати процентів: з 01 по 10 число (включно) кожного місяця, наступного за тим, за який були нараховані банком такі проценти (п. 1.3.4. кредитного договору). Відповідно до п. 1.4. кредитного договору, цільове призначення кредиту кредит надається позичальнику для його особистих потреб, а саме придбання нерухомості. За порушення позичальником термінів погашення будь-яких своїх грошових зобов'язань, передбачених договором, зокрема, термінів повернення кредиту (всієї суми або його частини) та/або термінів сплати процентів та/або комісій, банк має право вимагати від позичальника додатково сплатити банку пеню в наступному порядку, а саме: в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченного платежу, якщо сума такої заборгованості виражена у гривні, а також в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від гривневого еквіваленту суми простроченого платежу, сума якого розраховується за офіційним обмінним курсом НБУ гривні до валюти заборгованості станом на дату нарахування такої пені, якщо сума такої заборгованості виражена у іноземній валюті. Пеня нараховується за кожен день прострочення, включаючи день погашення заборгованості, але в будь-якому випадку такий розмір пені не може перевищувати розмір, встановлений чинним законодавством України на момент її нарахування. При цьому банк може використати таке право на застосування пені, починаючи з 32 календарного дня, рахуючи з дати порушення позичальником терміну виконання свого грошового зобовязання, передбаченого цим договором (п. 4.1. кредитного договору). Пунктом 6.1. кредитного договору визначено, що банк має право визнати термін повернення кредиту таким, що настав згідно з п. 1.2.2. цього договору, та вимагати від позичальника дострокового повернення всієї суми кредиту та повної сплати за кредит, змінивши при цьому терміни повернення кредиту та плати за кредит в сторону зменшення. Також, судом встановлено, що 12.05.2009 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком "УкрСиббанк", правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство "УкрСиббанк", та [PERSON] було укладено Додаткову угоду №1 до Договору про надання споживчого кредиту №11296653000 від 11.02.2006р., відповідно до умов якого змінено строки сплати процентів з 01 по 25 число (включно) кожного місяця та викладено Додаток №1 в новій редакції (а.с. 23, 23 зворіт-26). Для забезпечення виконання зобовязань [PERSON] за Договором про надання споживчого кредиту №11296653000, 11.08.2008 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком "УкрСиббанк", правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство "УкрСиббанк", та [PERSON] було укладено договір поруки № 178803 (а.с. 27). Відповідно до п. 1.1. даного договору, поручитель зобов'язався перед кредитором відповідати за виконання [PERSON], усіх його зобовязань перед кредитором, що виникли з кредитного договору №11296653000 від 11.02.2008р., укладеного між кредитором та боржником, в повному обсязі як існуючих в теперішній час, так і тих, що можуть виникнути в майбутньому. Згідно п. 1.3. договору поруки, поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, за всіма зобов'язаннями останнього за основним договором, включаючи повернення основної суми боргу, сплату процентів, комісій, відшкодування можливих збитків, сплату пені та інших штрафних санкцій, передбачених умовами основного договору. Відповідальність поручителя і боржника є солідарною (п. 1.4. договору поруки). Відповідно до вимог ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Судом встановлено, що позивач виконав свої зобов'язання за договором про надання споживчого кредиту № 11296653000 від 11 лютого 2008 року, підтвердженням чого є заява на видачу готівки (а.с. 68) та виписка з особового рахунку клієнта (а.с. 39). Проте відповідач [PERSON] взятих на себе зобов'язань за вищевказаним кредитним договором належним чином не виконувала, у звязку з чим 09.11.2015 року банк направив відповідачу та поручителю вимоги про усунення порушень кредитного договору (а.с. 28, 29), що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень, які були ними отримані (а.с. 30, 31, 32). Однак вказані вимоги залишені відповідачем та поручителем без задоволення. Таким чином, станом на 23.03.2016 року заборгованість [PERSON] по поверненню кредитних коштів, сплаті процентів за користування кредитом склала 30\~333,91 дол. США та пені у розмірі 16\~193,45 грн., з яких: 26\~926,66 дол. США заборгованість за кредитом, у тому числі прострочена заборгованість у розмірі 185,54 дол. США за строк з 25.02.2016 року по 23.03.2016 року; 3 407,25 дол. США заборгованість за процентами, у тому числі прострочена заборгованість у розмірі 3137,44 дол. США за строк з 01.03.2015 року по 29.02.2016 року; 58,73 грн. пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом за строк з 26.02.2016 року по 23.03.2016 року; 16\~134,72 грн. пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за процентами за строк з 26.04.2015 року по 23.03.2016 року (а.с. 33-38). Суд прийшов до висновку, що відносини, які виникли між сторонами є кредитними відносинами та підлягають врегулюваню відповідно до норм 1054-1056-1 ЦК України та загальних положень про зобов'язання. Стаття 1054 ЦК України, визначає, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Частина 2 ст. 1050 ЦК України визначає, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. За змістом ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязань (неналежне виконання). У відповідності до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обовязковим для виконання сторонами. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч. 1, 3 ст. 549 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку; поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Правові наслідки порушення зобов'язання, забезпеченого порукою, передбачені ст. 554 ЦК України. Стаття 554 ЦК України визначає, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають пред кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає пред кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. З правової позиції\~Верховного Суду України від 10 лютого 2016 року, висловленій в постанові № 6-1680цс15 вбачається, що якщо у кредитному договорі виконання зобовязання визначено у вигляді грошового еквіваленту в іноземній валюті (стаття 533 ЦК України) за наявності хоча б у однієї сторони зобовязання: або у банка-отримувача або у ініціатора платежу індивідуальної або генеральної ліцензії на використання іноземної валюти на території України ( стаття 5 Декрету Кабінету Міністрів України від 19 лютого 1993 року № 15-93 "Про систему валютного регулювання і валютного контролю"), то суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті. З огляду на те, що в судовому засіданні знайшов підтвердження факт невиконання [PERSON]А своїх зобов'язань за договором про надання споживчого кредиту № 11296653000 від 11 лютого 2008 року, утворення у зв'язку з цим заборгованості, а також враховуючи, що [PERSON] виступила поручителем [PERSON], суд вважає, що вони повинні відповідати як солідарні боржники. Заборгованість на користь позивача підлягає солідарному стягненню з них в примусовому порядку. У відповідності до ст. 88 ЦПК України, з відповідачів на користь позивача слід стягнути 12\~119,79 грн. понесених судових витрат, а саме у рівних частках з кожного по 6\~059,88 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved