Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-18 00:00:00

В жовтні 2014 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про зменшення розміру аліментів, посилаючись на те, що рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 19.01.2010року шлюб між сторонами розірвано, стягнуто з нього на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO]. в розмірі 30% заробітку (доходів) щомісячно, починаючи з 18.11.2009року до досягнення дитиною повноліття. Рішення набрало законної сили 30.01.2010року. 07.09.2012року позивач вдруге одружився, від шлюбу має сина [PERSON], [INFO] народження. Дружина на даний час не працює, перебуває у декретній відпусці. Крім того, на утриманні позивача перебуває його матір [PERSON], 1941року народження, яка після смерті чоловіка залишилася сама, є пенсіонером, ветераном праці, постійно хворіє, проживає разом з позивачем. В судове засіданні представник позивача [PERSON] не з"явився, надав заяву в якій підтримав позовні вимоги з підстав, викладених в позовній заяві. Просив про розгляд справи за його відсутності та зазначив, що не заперечує проти винесення заочного рішення суду. Відповідач в судове засідання не з'явилася, хоча повідомлялася судом про місце і час розгляду справи належним чином, заяви про відкладення розгляду справи не надала, причини неявки не повідомила. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, суд відповідно до ч. 4 ст. 169, ст. 224 ЦПК України за згодою позивача суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши письмові докази, суд вважає встановленими наступні обставини та визначені відповідно до них правовідносини. Судом встановлено, що сторони є колишнім подружжям, які перебували у шлюбі з 21.08.2004року, в шлюбі народився син [PERSON], [INFO].. Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, відповідно до ч.3 ст. 61 ЦПК України, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини. Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 19.01.2010року шлюб між сторонами розірвано, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO]. в розмірі 30% заробітку (доходів) щомісячно, починаючи з 18.11.2009року до досягнення дитиною повноліття. Рішення набрало законної сили 30.01.2010року. Згідно свідоцтва про народження серія [NUMBER], [INFO] у позивача народився син - [PERSON] (а. с. 6). Його мати - [PERSON] знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею 3-річного віку. Згідно довідки про доходи №878 від 07.05.2014року, позивач працює в СВП "Київські теплові мережі" ПАТ "Київенерго" на посаді заступника головного інженера з експлуатації РТМ "Позняки" на постійній основі та отримує дохід, загальна сума якого за період з січня 2012 року по квітень 2014 року за винятком утримання аліментів складає 153787,15 грн. (а. с. 9, 10). Відповідно до ч. 1 ст. 192 Сімейного Кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Виходячи зі змісту вказаної норми закону умовою зменшення або збільшення розміру аліментів є зміна обставин, які враховувалися судом при визначенні розміру аліментів. Зазначені обставини визначені ст.ст. 182-184 Сімейного кодексу України. До таких обставин, окрім стану здоров'я і матеріального становища дитини і платника аліментів та наявності у платника аліментів інших утриманців, законодавець зокрема відніс і інші обставини, що мають істотне значення. Як встановлено вище, позивач має на утриманні малолітнього сина, який народився [INFO], у зв'язку чим сімейний стан позивача, який існував на час ухвалення рішення про стягнення аліментів змінився. Таким чином, з урахуванням обставин справи, наведених вище, а також сімейного та матеріального стану позивача, суд вважає можливим зменшити розмір аліментів, що стягуються на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] з 30% з усіх видів заробітку (доходу) щомісяця до 1/4 частини, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На підставі викладеного,

Outcome: partial