Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-13 00:00:00

Представник АТ "Оператор газорозподільної системи "Полтавагаз" 27.05.2021 звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] завдані матеріальні збитки в загальній сумі 60251,34 грн., а також судовий збір в сумі 2270 грн. 00 коп. В обґрунтування позову вказав, що 16.10.2020 о 23 год. 50 хв. відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля "MERCEDES-BENZ 180" номерний знак [NUMBER] під керуванням відповідача [PERSON] , який не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням та здійснив наїзд на газопровід середнього тиску за адресою: с. Ландарі, Диканського району, в результаті чого газопровід було пошкоджено. Внаслідок вказаної ДТП АТ "Полтавагаз" були вимушені ліквідувати наслідки аварії, що призвело до витрат на відновлення газопостачання в розмірі 30939,05 грн. та втрати природного газу при аварійній ситуації через пошкодження газопроводу розмір яких становить 29312,29 грн. 28.05.2021 ухвалою судді відкрито провадження по справі та визначено порядок розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Ухвалою суду від 19.07.2021, за клопотання позивача, залучено до участі у розгляді справи в якості співвідповідача ПАТ «Українська пожежна-страхова компанія». В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала повністю та просила їх задовольнити. При цьому, вказала, що вина [PERSON] у вчиненні ДТП доведена матеріалами справи, а зважаючи на те, що у нього застрахована цивільно-правова відповідальність в страховій компанії, просить стягнути завдану шкоду та судові витрати в солідарному порядку з [PERSON] та ПАТ «Українська пожежна-страхова компанія». Також зазначила, що до страхової компанії не зверталися із заявою про відшкодування шкоди. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав частково, а саме в частині стягнення шкоди з нього, оскільки його цивільно-правова відповідальність перед третіми особами застрахована, тому шкоду повинна відшкодовувати страхова компанія. При цьому вказав, що ДТП 16.10.2020 дійсно мала місце, на наступний день 17.10.2020 він телефонував на гарячу лінію страхової компанії та повідомив про ДТП, а його дружина 17.10.2020 їздила в Полтавське відділення страхової компанії та надавала пояснення з приводу ДТП. Представник співвідповідача ПАТ «Українська пожежна-страхова компанія» в судове засідання повторно не з`явився, хоча про день і час розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням про отримання копії ухвали та позовної заяви від 26.07.2021 та судової повістки від 31.08.2021. Заяв та клопотань про відкладення розгляду справи не подавав, про причини неявки суд не повідомив. Суд, заслухавши представника позивача, відповідача [PERSON] , дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що постановою Диканського районного суду Полтавської області від 21.12.2020 відповідача [PERSON] визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та застосовано стягнення у виді штрафу. Так, відповідно до вказаної постанови водій [PERSON] 16.10.2020 близько 23 год. 50 хв., керуючи автомобілем "MERCEDES-BENZ С180" номерний знак [NUMBER] , по вул. Центральній, в с. Ландарі, Диканського району Полтавської області, не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості та допустив наїзд на газопровід середнього тиску, чим порушив вимоги п. 12.1 ПДР України. Відповідно до акту про ліквідацію аварії на газопроводі середнього тиску від 16.10.2020 встановлено, що для локалізації і ліквідації аварійної ситуації перекрито засувки ф 57 на ГРП с. Ландарі з подальшою заміною П-подібника (а.с. 16). В подальшому позивачем складено акт приймання виконаних підрядних робіт за жовтень 2020 року відповідно до якого вбачається, що проведено ряд робіт перелік яких вказано в цьому акті на які затрачено ряд матеріалів для локалізації наслідків аварії, вартість яких всього становить 30 939,05 грн.(а.с. 20, 21). Крім цього, із наявного у матеріалах справи рахунку №У0000000046 від 11.03.2021 вбачається, що в результаті пошкодження газопроводу за адресою: с. Ландарі, Диканського району Полтавської області втрачено природний газ, та відповідно до наявного розрахунку об`єму витоку (витрат) становить 4270 м3, що в грошовому еквіваленті складає 29 312,29 грн. і підлягає відшкодуванню (а.с. 24, 26). Відповідно до довідки АТ "Оператор газорозподільної системи "Полтавагаз" до складу державного майна, яке обліковується на балансі АТ «Полтавагаз» включено об`єкт - газопровід середнього тиску с.Ландарі, вул.Першотравнева, вул.Очеретяна, дата прийняття до експлуатації 27.11.2009. Відповідачу [PERSON] направлялася претензія з вимогою відшкодувати понесені збитків та попереджено про можливість звернення до суду в разі її несплати. Як вбачається з копії полісу № АР/0066777 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, [PERSON] застрахував цивільно-правову відповідальність в ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія», страхова сума по договору складає 100 000 грн., франшиза - 0 грн. Договір укладений 03.04.2020 та діє до 02.04.2021. Види обов`язкового страхування в Україні визначені у статті 7 Закону України «Про страхування». До них пункт 9 частини першої вказаної статті відносить страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відносини у цій сфері регламентує, зокрема Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Статтею 3 зазначеного Закону визначено, що обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Відповідно до пункту 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи. Статтею 1 Закону України «Про страхування» передбачено, що страхування це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів. За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 ЦК України). Відповідно до статті 980 ЦК України предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, зокрема з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності). Статтею 1194 ЦК України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Отже, відшкодування шкоди особою, яка її завдала, можливе лише за умови, що згідно із Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування, чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Відступаючи від правового висновку Верховного Суду України, наведеного у постанові від 20 січня 2016 року у справі № 6-2808цс15, згідно з яким право потерпілого на відшкодування шкоди її заподіювачем є абсолютним і за вибором потерпілого вимога про відшкодування шкоди може бути пред`явлена безпосередньо до винної особи, навіть якщо його цивільно-правова відповідальність застрахована, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц (провадження № 14-176цс18) вказала, що покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності. Аналогічні висновки викладені у постанові Верховного Суду № 61-32208св18 від 20 березня 2019 року та постанові Верховного Суду № 61-12605св18 від 24 квітня 2019 року. Щодо незвернення позивача до страхової компанії із заявою про страхову відшкодування суд зазначає наступне. Положеннями ст. 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» регламентовано, що для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону) заяву про страхове відшкодування. Суд звертає увагу, що визначений вказаним Законом порядок звернення потерпілого до страховика із заявою про здійснення страхового відшкодування є не досудовим порядком врегулювання спору, визначеним як обов`язковий в розумінні ст. 124 Конституції України, а позасудовою процедурою здійснення страхового відшкодування, яка загалом не виключає право особи безпосередньо звернутися до суду з позовом про стягнення відповідного відшкодування. При цьому законодавець передбачає дві підстави для виплати страхового відшкодування потерпілому. Перша з них, яка визначена у ст. 35 Закону, передбачає відшкодування шкоди на підставі звернення потерпілого до страхової компанії за умови подання ним відповідної заяви про таке відшкодування. Інший спосіб передбачає можливість звернення за відшкодуванням до суду з вимогою до страхової компанії про відшкодування шкоди та ухвалення відповідного судового рішення. Так, згідно з пунктом 36.1. статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду у разі, якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. З огляду на це, протилежний підхід, який ставив би у залежність право потерпілого на компенсацію за результатами розгляду справи від попереднього звернення чи не звернення із заявою до цих осіб, призвів би до істотного обмеження, чи навіть повного нівелювання його права на судовий захист. Отже, враховуючи викладене саме на страховика відповідача, покладений відповідний обов`язок відшкодувати шкоду, завдану під час ДТП, у межах суми страхового відшкодування, а покладення на відповідача [PERSON] обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі є неприпустимим та буде суперечити інституту страхування відповідальності. Таким чином, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, а саме стягнення з ПАТ «Українська пожежна-страхова компанія» на користь позивача матеріальної шкоди, завданої внаслідок ДТП в сумі 60 251,34 грн. На підставі ст.141 ЦПК України із відповідача ПАТ «Українська пожежна-страхова компанія» підлягає стягненню судовий збір, сплачений позивачем при подачі позову в розмірі 2270 грн.

Outcome: partial