Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-10 00:00:00

КП "Житомиртеплокомуненерго" Житомирської міської ради звернулося до суду з позовом до [PERSON] та просить стягнути з відповідача заборгованість за спожиті послуги централізованого опалення у розмірі 5016,72 грн. та судові витрати. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що відповідач користується послугами позивача з централізованого опалення та з 01.10.2009 року не сплачує в повному обсязі за надані послуги, у зв'язку з чим станом на 01.07.2014 року утворилась заборгованість в сумі 5016,72 грн.. Будь-яких звернень або актів-претензій на предмет ненадання або надання послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання неналежної якості від відповідача на адресу позивача не надходило. Ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира від 29.08.2014 року відмовлено у прийнятті заяви про видачу судового наказу щодо стягнення заборгованості з [PERSON]. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у позовній заяві. Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнав і пояснив, що позивачем заявлено позов про стягнення заборгованості частково поза межами строку позовної давності. Крім того, вважає, що позивач не надав доказів надання ним та отримання відповідачем послуг у повному об'ємі та доказів відповідності наданих розрахунків і застосованих тарифів нормативним актам. Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінюючи в сукупності зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.3 ст.10, ст.ст.57, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. У відповідності з ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, у межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Правовідносини, що виникли між сторонами з приводу оплати послуг з централізованого опалення регулюються Законами України "Про житлово-комунальні послуги", "Про теплопостачання", Правилами надання населенню послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005 року. Відповідно до Закону України "Про житлово-комунальні послуги" послуги з центрального опалення відносяться до комунальних послуг. Згідно Правил надання населенню послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення централізоване опалення - послуга, спрямована на задоволення потреб споживача у забезпеченні нормативної температури повітря у приміщеннях квартири (будинку садибного типу), яка надається виконавцем з використанням внутрішньобудинкових систем теплопостачання. Статтею 1 Закону України "Про теплопостачання" визначено, що теплопостачання (постачання теплової енергії) - це сфера діяльності з виробництва, транспортування, постачання теплової енергії споживачам; споживач теплової енергії - це фізична або юридична особа, яка використовує теплову енергії на підставі договору; теплова енергія - товарна продукція, що виробляється на об'єктах сфери теплопостачання для опалення, підігріву питної води, інших господарських і технологічних потреб споживачів, призначена для купівлі-продажу. Згідно ст.19 Закону України "Про теплопостачання" споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Встановлено, що відповідач [PERSON] зареєстрована та проживає у [ADDRESS] у м. Житомирі (а.с.9). Згідно рішення виконавчого комітету Житомирської міської ради №601 від 29.08.2008 року з 01.09.2008 року погоджено двоставкові тарифи на оплату послуг з опалення для населення в м. Житомирі згідно з додатком (а.с.29-30). Як вбачається з копії рішення виконавчого комітету Житомирської міської ради №668 від 01.10.2009 року на комунальне підприємство "Житомиртеплокомуненерго" з 01 жовтня 2009 року покладено функції щодо теплозабезпечення споживачів м. Житомира (крім споживачів, як забезпечуються теплом відомчими котельнями), яке застосовує тарифи на оплату послуг для населення відповідно до рішення виконавчого комітету Житомирської міської ради №601 від 29.08.2008 року (а.с.31). Відповідно до рішення виконавчого комітету Житомирської міської ради №917 від 28.12.2010 року з 01.01.2011 року впроваджені тарифи на оплату послуг з централізованого опаленння для населення м. Житомира відповідно до постанови НКРЕ України від 14.12.2010 року №1820 "Про затвердження тарифів на теплову енергію КП "Житомиртеплокомуненерго" (а.с.32). У підтвердження своїх вимог позивачем надано розрахунок та виписку з особового рахунку, згідно яких з жовтня 2009 року позивачем нараховується відповідачеві плата за послуги з централізованого опалення. При цьому, відповідачем частково заборгованість сплачувалась, у тому числі, у січні 2010 року та жовтні-листопаді 2011 року понад нарахований розмір платежу (а.с.4-6). Згідно ухвали Корольовського районного суду м. Житомира від 29.08.2014 року позивачеві було відмовлено у прийнятті заяви про видачу судового наказу щодо стягнення заборгованості з [PERSON] (а.с.7). Відповідно до довідки КП "Житомиртеплокомуненерго" Житомирської міської ради №694/16 від 03.02.2015 року житловий будинок, розташований за адресою: м. Житомир, вул. Б.Тена,102 з 01.10.2009 року та по теперішній час забезпечується централізованим теплопостачанням від квартальної котельні КП "Житомиртеплокомуненерго" Житомирської міської ради, розташованої у м. Житомирі по вул. Шевченка, 103 (а.с.48). Згідно довідки КП "Житомиртеплокомуненерго" Житомирської міської ради № 693/16 від 03.02.2015 року квартира [ADDRESS] обладнана централізованою системою опалення та підключена до централізованого опалення житлового будинку [ADDRESS] Відповідно до п.п.33-39 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005 року, у разі неналежного надання або ненадання послуг виконавцем споживач повідомляє про це виконавця в усній формі за допомогою телефонного зв'язку чи у письмовій формі за адресами, що зазначені в договорі. Повідомлення споживача незалежно від його форми (усна або письмова) обов'язково реєструється представником виконавця у журналі реєстрації заявок споживачів. Представник виконавця, якому не відомі причини неналежного надання або ненадання послуг, зобов'язаний узгодити з виконавцем точний час та дату встановлення факту ненадання послуг, надання їх не у повному обсязі або перевірки кількісних та/або якісних показників надання послуг. У разі необхідності проведення такої перевірки у приміщенні споживача представник виконавця повинен з'явитися до споживача не пізніше визначеного у договорі строку. У разі незгоди з результатами перевірки кількісних та/або якісних показників надання послуг споживач і виконавець визначають час і дату повторної перевірки, для проведення якої запрошується представник уповноваженого органу виконавчої влади та/або органу місцевого самоврядування, а також представник об'єднання споживачів. За результатами повторної перевірки складається акт про неналежне надання або ненадання послуг, який підписується споживачем (його представником), представником виконавця, представниками уповноваженого органу виконавчої влади та/або органу місцевого самоврядування, а також представником об'єднання споживачів. За результатами перевірки складається акт-претензія про неналежне надання або ненадання послуг (далі акт-претензія), який підписується споживачем та представником виконавця. Акт-претензія складається у двох примірниках по одному для споживача та виконавця. У разі неприбуття представника виконавця в установлений договором строк для проведення перевірки кількісних та/або якісних показників або необґрунтованої відмови від підписання акта-претензії такий акт вважається дійсним, якщо його підписали не менш як два споживачі. Акт-претензія реєструється уповноваженими особами виконавця у журналі реєстрації актів-претензій. Як вбачається з довідки КП "Житомиртеплокомуненерго" Житомирської міської ради № 691/16 від 03.02.2015 року за період з 01.10.2009 року по 01.01.2015 року звернень з приводу неналежного надання або ненадання послуг з централізованого опалення від [PERSON], яка проживає у [ADDRESS] до підприємства не надходило (а.с.49). Відповідно до положень ст.ст.256, 257, 264 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Оскільки відповідачем заборгованість частково сплачувалась, що свідчить про визнання нею свого боргу, тому підстави для застосування позовної давності відсутні. Таким чином, враховуючи, що відповідач зареєстрована і проживає в квартирі та, отримуючи від відповідача послуги централізованого опалення, не вносить своєчасно платежі за надані послуги в повному обсязі, у зв'язку з чим виникла заборгованість, тому позов підлягає задоволенню, а заборгованість у розмірі 5016,72 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним і документально підтверджені судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, тому суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір.

Outcome: approved