Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-09 00:00:00

В квітні 2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит". Уточнивши вимоги звернулась з позовом і до Державної іпотечної установи. Зазначила, що 18.08.2006 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Банк "Фінанси та кредит" правонаступником щодо прав та обов'язків якого є Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" (далі банк) та її чоловіком [PERSON] укладено кредитний договір № 089-04-И за умовами якого позичальнику було надано кошти у розмірі 35000,00 доларів США під 12% річних строком до 10.07.2026 року. В забезпечення виконання умов кредитного договору 19.08.2006 року з [PERSON] укладено іпотечний договір б/н зареєстрований в реєстрі за № 1099, предметом якого була двохкімнатна квартира [ADDRESS]. Крім того 18.08.2006 року з нею укладено договір фінансової поруки № П 089-04-И/1 23 листопада 2007 року [PERSON] помер про що вона повідомила банк. 28.07.2009 року Четвертою Харківською державною нотаріальною конторою на її ім'я видано свідоцтво про право власності на 1/2 частину квартири та свідоцтво про право на спадщину за законом на ім'я інших спадкоємців, в тому числі і її, на 1/2 частини квартири про що нотаріальною конторою повідомлено банк листом від 28.07.2009 р. Після смерті чоловіка та отримання спадщини вона як фінансовий поручитель продовжила виконувати зобов'язання та сплачувати за померлого чоловіка відповідні внески. За вказаний період нею було сплачено банку 41058,42 долари США, з яких 21428,04 долари США по нарахованим відсоткам. В той же час за даними банку на день смерті [PERSON] вона повинна була зі спадкоємцями сплатити банку 32814,66 доларів США. 19.10.2015 р. їй стало відомо, що 17.09.2015 р. набув чинності договір відступлення права вимоги № 17/4-В від 11.02.2015 р. між Державною іпотечною установою (далі ДІУ)та банком, посвідчений нотаріусом київського міського нотаріального округу [PERSON] 11.02.2015 р. в частині відступлення банком та набуттям ДІУ всіх прав вимоги за іпотечними кредитами, в тому числі за іпотечне кредитом [PERSON] Виходячи з наведеного просила визнати припиненими кредитний договір від 18.08.2006 р., договір поруки від 18.08.2006 р. та іпотечний договір від 19.08.2006 року, крім того просила зобов'язати ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" припинити обтяження квартири та стягнути з нього на їх користь надмірно сплачені кошти у розмірі 8243,76 доларів США за офіційним курсом НБУ на день фактичного платежу та 12702,00 грн. надмірно сплачених коштів як комісійну винагороду за видачу кредитних ресурсів. Позивачка подала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, просила ухвалити рішення на підставі наявних доказів, а у разі неявки відповідачів провести розгляд справи в заочному порядку. Представник банку в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином та своєчасно, надав письмові заперечення в яких просив у задоволенні позові відмовити. Державна Іпотечна Установа про час та місце розгляду справи повідомлена, свого представника до суду не направила. За клопотанням позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Перевіривши обставини справи доказами, суд вважає за необхідне позов задовольнити частково, виходячи з наступного: У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувались вимоги і заперечення та якими доказами вони підтверджуються. Відповідачами заперечень на позов не надано. Згідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судом встановлено, що 18.08.2006 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Банк "Фінанси та кредит" правонаступником щодо прав та обов'язків якого є Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" та [PERSON] укладено кредитний договір № 089-04-И за умовами якого позичальнику було надано кошти у розмірі 35000,00 доларів США під 12% річних строком до 10.07.2026 року. В забезпечення виконання умов кредитного договору 19.08.2006 року з [PERSON] укладено іпотечний договір б/н зареєстрований в реєстрі за № 1099, предметом якого була двохкімнатна квартира [ADDRESS]. Крім того 18.08.2006 року з [PERSON] укладено договір фінансової поруки № П 089-04-И/1 23 листопада 2007 року [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть. За даними довідки ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" станом на 23.11.2007 р. залишок заборгованості за кредитним договором становив: - за виданим кредитними ресурсами 32575,58 доларів США, - за нарахованими відсотками 239,08 доларів США, за відсутності простроченої заборгованості. Згідно до ст. 1281 ЦК України спадкоємці зобов'язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред'явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги. На виконання вказаних вимого листом Четвертої Харківської державної нотаріальної контори від 28.07.2009 р. за № П.21/1932 ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" повідомлено про видачу свідоцтва про право власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS] [PERSON] та свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частини вказаної квартири на ім'я [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] після смерті [PERSON] (а.с.10) Від дня повідомлення банку до цього часу банк не скористався своїм правом на пред'явлення вимог до спадкоємців. Відповідно до ч. 1 ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Як роз'яснив Пленум Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ у п. 32 своєї постанови від 30.03.2012 р. № 5 " Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" спадкоємці несуть зобов'язання погасити нараховані відсотки і неустойку тільки в тому випадку, якщо вони вчинені позичальникові за життя. Інші нараховані зобов'язання фактично не пов'язані з особою позичальника і не можуть присуджуватися до сплати спадкоємцями. Отже сплаті спадкоємцями підлягали 32814,66 доларів США. В той же час за даними відповідача ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" [PERSON] продовжувалась виплата основного боргу, процентів та комісії і нею з 23.11.2007 року по 13.02.2015 р. сплачено банку 41058,42 доларів США. Таким чином позивачкою, як спадкоємицею померлого фактично сплачено всю суму заборгованості за кредитним договором, укладеним з померлим [PERSON] Згідно ч. 1 ст. 598 ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або Законом. Виходячи з того, що позивачкою на підставі ч. 1 ст. 1282 ЦК України задоволено вимоги кредитора повністю у добровільному порядку, кредитний договір слід вважати припиненим. Припинення кредитного договору відповідно до ч. 1 ст. 559 ЦК України припиняє і дію договору поруки. Також припиненим слід вважати і договір іпотеки на підставі ст. 17 Закону України "Про іпотеку", що є підставою і до зняття обтяжень з предмету іпотеки як за самим іпотечним договором так і за договором про відступлення права вимоги. Так 17 вересня 2015 року набрав чинності Договір про відступлення права вимоги № 17/4 - В від 11.02.2015 року укладений між Державною Іпотечною Установою та ПАТ "Банк "Фінанси та кредит" посвідчений нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] 11.02.2015 р. за № 616 та на підставі якого ДІУ передано право вимоги за кредитним договором № 089-04-И від 18.08.2006 року, іпотечним договором від 19.08.2006 р. та договором поруки № П 089-04-И/1від 18.08.2006 р. Крім того відповідно до ст. 13 Закону України "Про іпотеку" предмет іпотеки може бути переданий в наступну іпотеку за згодою попередніх іпотекодержателів, якщо інше не встановлено попереднім іпотечним договором. Попередня іпотека має вищий пріоритет над наступними іпотеками. На підставі договору відступлення права вимоги змінено іпотекодержателя на Державну Іпотечну Установу і на підставі заяви від 26.09.2015 р. спірну квартиру внесено до державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іпотеки. Суд не може задовольнити вимоги позивачки щодо стягнення переплачених нею за кредитним договором сум у розмірі 8243,76 доларів США нарахованих процентів та 12702,00 грн. надмірно сплачених коштів як комісійної винагороди за видачу кредитних ресурсів оскільки на цей час відповідно п.п. 1, 2 ч. 5 ст. 36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" в зв'язку з віднесенням банку до неплатоспроможних (постанова НБУ від 17.09.2015 р. № 612).

Outcome: partial