Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-25 00:00:00

Позивач ЛКП «Залізничнетеплоенерго» 27.01.2021 року звернулося до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідачів на його користь 3678,90 грн. заборгованості по оплаті за спожиту теплову енергію за період з 01.10.2017 року по 30.04.2020 року та сплачений судовий збір в сумі 1891,80 грн. Свої позовні вимоги мотивує тим, що згідно Закону України «Про теплопостачання» та Закону України «Про житлово-комунальні послуги» ЛКП «Залізничнетеплоенерго» є виробником та виконавцем послуг з надання теплової енергії населенню. Тарифи з централізованого теплопостачання ЛКП «Залізничнетеплоенерго» для населення встановлюються постановами Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг. Відповідачі зареєстровані та проживають за адресою: [ADDRESS] і отримують послуги з централізованого теплопостачання, які надає ЛКП «Залізничнетеплоенерго». Будинок відповідачів обладнаний лічильником опалення і щомісячно ЛКП «Залізничнетеплоенерго» отримує покази використаної теплової енергії. Факт надання теплоносія до будинку підтверджується актами від 27.04.2017\~року,\~ 26.10.2017\~року,\~28.12.2017\~року,\~29.01.2018\~року,\~26.02.2018\~року,\~27.03.2018\~року,\~30.10.2018\~року,\~28.11.2018\~року,\~20.04.2018\~року,\~27.12.2018\~року,\~29.01.2019\~року,\~26.02.2019\~року,\~28.03.2019\~року,\~24.04.2019\~року,\~27.11.2019\~року,\~26.12.2019\~року,\~28.01.2020\~року,\~ лютого\~2020\~року,\~31.03.2020\~року,\~24.04.2020\~року. Договір між відповідачами і позивачем про надання послуг з централізованого теплопостачання не укладено, проте зобов`язання сторін виникають із закону. Плату за спожиті послуги споживачі зобов`язані вносити не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Однак відповідачі не виконують покладені на них обов`язки, зокрема за період з 01.10.2017 року допустили заборгованість за надані їм послуги з централізованого теплопостачання, а тому ЛКП «Залізничнетеплоенерго» зверталося із заявою до Залізничного районного суду м. Львова про видачу судового наказу щодо стягнення із відповідачів заборгованості за постачання теплової енергії, який було видано 04.08.2020 року, проте ухвалою суду від 24.09.2020 року такий скасовано. Враховуючи наведене просить позов задоволити. Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 05.03.2021 року відкрито провадження у справі та вирішено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачам встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву. На вказану позовну заяву 02.04.2021 року відповідач [PERSON] подав відзив, у якому проти позовну заперечив, зазначив, що твердження позивача про надання у квартиру [ADDRESS] централізованого теплопостачання не відповідає дійсності, оскільки на підставі розпорядження Залізничної районної адміністрації ЛМР № 498 від 24.05.2007 року квартиру від`єднано від мережі централізованого опалення і влаштовано систему індивідуального опалення. Також, між позивачем та відповідачами відсутнє зобов`язання, а тому ЛКП «Залізничнетеплоенерго» не вправі вимагати виконання такого. Зазначив, що попередній орієнтований розрахунок судових витрат становить 500 грн. 23.04.2021 року представник позивача скерував до суду відповідь на відзив, у якому зазначив, що у будинку по [ADDRESS] встановлений загальнобудинковий прилад обліку теплової енергії. Відповідно до п. 12 Постанови КМУ № 630 від 21.07.2005 року «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення» у разі встановлення будинкових засобів обліку теплової енергії споживач оплачує послуги згідно з їх показаннями пропорційно опалюваній площі (об`єму) квартири (будинку садибного типу) за умови здійснення власником, балансоутримувачем будинку та/або виконавцем заходів з утеплення місць загального користування будинку. Відповідно до п. 28 вказаної Постанови споживачі, які встановили у квартирі багатоквартирного будинку індивідуальні (автономні) системи опалення, квартирні засоби обліку теплової енергії, оплачують послуги з централізованого опалення місць загального користування будинку відповідно до методики, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Відповідно до п. 6 ст. 10 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» обсяг теплової енергії, витраченої на опалення місць загального користування та допоміжних приміщень будівлі, а також на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання, розподіляється відповідно до правил, встановлених цією статтею, також на власників (співвласників) приміщень, обладнаних індивідуальними системами опалення та/або гарячого водопостачання. Таким чином, оскільки позивач звернувся до суду із позовом про стягнення із відповідачів заборгованості, яка виникла внаслідок опалення місць загального користування будинку по [ADDRESS] , в якому знаходиться квартира відповідачів, то позов є підставним і обґрунтованим, а тому просить такий задоволити. Розглянувши справу в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін, оцінивши подані сторонами докази, дослідивши наявні матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. У відповідності до приписів ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки, регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги». У відповідності до п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Крім цього, положеннями ст.\~68\~ЖК України передбачено обов`язок квартиронаймачів нести витрати по оплаті комунальних послуг, а згідно із ст. 67 ЖК України плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому законом порядку тарифами. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», до повноважень органів місцевого самоврядування у сфері житлово-комунальних послуг належить, зокрема, встановлення цін/тарифів на житлово-комунальні послуги. Статтею 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що балансоутримувачем будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд є власник або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу передбачену законодавством звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, а також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно з законом. Виконавець - суб`єкт господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальної послуги споживачу відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 64, 67, 68 ЖК України та п.5 ч.3 ст.20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", ст. 19 Закону України "Про теплопостачання", Постанови КМУ від 21 липня 2005р. №630 "Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення", плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться за затвердженими у встановленому порядку тарифами. Плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку. Наймач (орендар) квартири зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору. Відповідно до п. 6 ст. 10 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» обсяг теплової енергії, витраченої на опалення місць загального користування та допоміжних приміщень будівлі, а також на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання, розподіляється відповідно до правил, встановлених цією статтею, також на власників (співвласників) приміщень, обладнаних індивідуальними системами опалення та/або гарячого водопостачання. Відповідно до п. 12 Постанови КМУ № 630 від 21.07.2005 року «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення» у разі встановлення будинкових засобів обліку теплової енергії споживач оплачує послуги згідно з їх показаннями пропорційно опалюваній площі (об`єму) квартири (будинку садибного типу) за умови здійснення власником, балансоутримувачем будинку та/або виконавцем заходів з утеплення місць загального користування будинку. Відповідно до п. 28 вказаної Постанови споживачі, які встановили у квартирі багатоквартирного будинку індивідуальні (автономні) системи опалення, квартирні засоби обліку теплової енергії, оплачують послуги з централізованого опалення місць загального користування будинку відповідно до методики, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Відтак, у даному випадку, ЛКП «Залізничнетеплоенерго» є виробником та виконавцем послуг з надання теплової енергії населенню, є юридичною особою, господарюючим суб`єктом, згідно його статуту має на меті отримання прибутку, а серед видів його діяльності, зазначених у статуті та у відомостях, що містяться в ЄДРПОУ, є надання теплової енергії усім категорії споживачів, що стверджується постановою НКЗДРуСЕКпП від 23.03.2017 року за № 342 (а.с. 24-25). Також судом встановлено, що у квартирі [ADDRESS] , загальною площею 125, 00 кв.м., зареєстровані і проживають відповідачі [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , а також неповнолітні [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , що стверджується довідкою з місця проживання про склад сім`ї та прописки №2614 від 15.04.2020 року /а.с. 23/. З розпорядження Залізничної районної адміністрації ЛМР від 24.05.2007 року № 498 вбачається, що [PERSON] , наймачу квартири [ADDRESS] погоджено технічну можливість відключення квартири від мережі центрального опалення та гарячого водопостачання та влаштування квартирного водяного опалення та гарячого водопостачання. Водночас, факт надання послуги центрального теплопостачання до будинку по [ADDRESS] та, в тому числі, централізованого опалення місць загального користування, підтверджується актами від 27.04.2017\~року,\~26.10.2017\~року,\~28.12.2017\~року,\~29.01.2018\~року,\~ 26.02.2018\~року,\~27.03.2018\~року,\~30.10.2018\~року,\~28.11.2018\~року,\~20.04.2018\~року,\~27.12.2018\~року,\~29.01.2019\~року,\~26.02.2019\~року,\~28.03.2019\~року,\~24.04.2019\~року,\~27.11.2019\~року,\~26.12.2019\~року,\~28.01.2020\~року,\~лютого 2020\~року,\~31.03.2020\~року,\~24.04.2020\~року про зняття показів засобів обліку теплової енергії /а.с. 26-46, 48/. Як вбачається із долучених до матеріалів справи відомостей про нарахування та оплату послуг за центральне опалення (а.с. 28), відповідачі, отримавши послуги з централізованого опалення місць загального користування, від виконання обов`язку по оплаті наданих послуг ухилилися, чим допустили утворення заборгованості за період з 01.10.2017\~року по\~30.04.2020 року, загальна сума якої становить 3678,90 грн. 04.08.2020 року Залізничним районним судом м. Львова було видано судовий наказ про солідарне стягнення із [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] на користь ЛКП «Залізничнетеплоенерго» 3678,90 грн. боргу за спожиту теплову енергію, який ухвалою суду від 24.09.2020 року був скасований /справа № 462/4251/20/. (а.с. 47). Суд критично оцінює пояснення відповідача [PERSON] щодо безпідставності позовних вимог з мотивів від`єднання квартири [ADDRESS] від мережі централізованого опалення і наявності у такій системи індивідуального опалення, оскільки, як вбачається із наданих доказів, позивачем заявлено вимогу про стягнення боргу за централізоване опалення місць загального користування, такий нарахований відповідно до діючих тарифів і здійсненний відповідно до вимог Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» та Постанови КМУ № 630 від 21.07.2005 року «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення». Аналогічна позиція міститься у постанові Верховного Суду від 04.12.2019 року у справі № 465/805/08 та від 05.06.2019 року у справі № 703/3515/15-ц. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що відповідачі, отримавши за спірний період послуги з централізованого опалення місць загального користування, допустили заборгованість по їх оплаті за період з 01.10.2017\~року по\~30.04.2020 року в розмірі 3678,90 грн., а тому такі позовні вимоги є підставними та підлягають до задоволення. Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати\~складаються з\~судового збору\~та витрат,\~пов`язаних з\~розглядом справи. До\~витрат,\~пов`язаних з\~розглядом справи,\~належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з ч. 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача. Із врахуванням наведеного, відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, з відповідачів на користь позивача слід стягнути по 630,60 грн. судового збору з кожного.

Outcome: approved