Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-06 00:00:00

14 жовтня 2013 року до Корольовського районного суду м. Житомира звернувся [PERSON] із вказаним позовом в якому просить стягнути з КС "Кредитна спілка офіцерів Київського гарнізону" на його користь заборгованість за споживчими депозитними договорами № 34\\1д\\09 від 21.08.2009 р., № 35\\1д\\09 від 25.08.2009 р., № 36\\1д\\09 від 26.08.2009 р. та № 37\\1д\\09 від 27.08.2009 р. станом на 14 жовтня 2013 року у розмірі 69 011,14 грн. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що між ним та кредитною спілкою "Кредитна спілка офіцерів київського гарнізону" було укладено споживчі депозитні договори на 160 000,00 грн. терміном на 12 місяців, які КС "Кредитна спілка офіцерів Київського гарнізону" порушила, відмовивши у видачі йому сум внесків, що позбавило його права вільно розпоряджатися власними грошовими коштами, у зв'язку з чим, у відповідача перед позивачем виникла заборгованість. 14 квітня 2014 року позивач надіслав до суду заяву про уточнення позовних вимог, в якій збільшив розмір своїх позовних та просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за час прострочення виконання зобов'язання за 625 днів, починаючи з 07.11.2012 до 07.05.2014 на день ухвалення рішення судом у розмірі 135 624, 38 грн. В судове засідання позивач не з'явився, надіславши до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій уточненні позовні вимоги підтримав повністю і зазначив, що не заперечує проти проведення заочного розгляду справи. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, заяви про розгляд справи за його відсутності не надав та не повідомив про поважні причини неявки. За таких обставин, відповідно до вимог ч. 1 ст. 224 ЦПК України, суд має можливість ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Повно та всебічно дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким що підлягає до задоволення виходячи з наступного. Відповідності до вимог ст. ст. 11, 60 ЦПК України, суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі. Встановлено, що постановою старшого державного виконавця ВДВС Святошинського РУЮ у м. Києві Максимова М.М. від 09.01.2013 р. відкрите виконавче провадження № 35856756 щодо стягнення з КС "Кредитна спілка офіцерів Київського гарнізону" на користь [PERSON] боргу у розмірі 246 110,18 грн., що залишається станом на 14 жовтня 2013 року не виконаною боржником (а. с. 9-10). Також, між позивачем та кредитною спілкою "Кредитна спілка офіцерів київського гарнізону" було укладено споживчі депозитні договори на 40 000,00 грн. кожний: № 34\\1д\\09 від 21.08.2009 р., № 35\\1д\\09 від 25.08.2009 р., № 36\\1д\\09 від 26.08.2009 р. та № 37\\1д\\09 від 27.08.2009 р., а разом на 160 000,00 грн. терміном на 12 місяців, з виплатою 30 % річних щоквартально. Відповідною Додатковою Угодою від 21.08.2010 р. (№ 34\\1д\\09) договірний графік розрахунків був пролонгований на 13 місяців до 21.09.2011 р., аналогічно: від 25.08.2010 р. (№ 35\\1д\\09) - до 26.09.2011 р., від 26.08.2010 р. (№ 36\\1д\\09) - до 30.09.2011 р., від 27.08.2010 р. (№ 37\\1д\\09) - також до 30.09.2011 р., із залишенням без змін умов депозитних договорів, з поверненням сум вкладів - 21.09.2011 р., 26.09.2011 р. та двох вкладів 30.09.2011 р. П.п.4.3 договору передбачає відповідальність сторін у разі невиконання або неналежного виконання договірних зобов'язань у вигляді відшкодування винною стороною (кредитною спілкою) іншій стороні (мені) завдані цим збитки, включаючи упущену вигоду. Разом з тим, відповідальні посадові особи кредитної установи діють на свій страх та ризик, відтак несуть відповідальність за порушення умов договорів внесків, що сталися з їх вини (умислу чи необережності). П.п.1.1 договору встановлює умови строковості, зворотності та платності прийнятих від позивача внесків. П.п.3.2.2 договору кредитна спілка зобов'язується письмово повідомляти його, як її члена, про зміну власного місцезнаходження, а також інших обставин, що так чи інакше здатні вплинути на виконання договірних зобов'язань, в 10 (десяти) - денний термін з моменту їх виникнення. Згідно ч. 5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» встановлено право споживача фінансових послуг у разі порушення договірних умов (тобто прострочення виконання договірних зобов'язань) отримати сплату пені (неустойки) розміром 3% (три) відсотки вартості послуги (загальної вартості замовлення), тобто від суми боргу за кожен день прострочення у випадку неповернення кредитною спілкою вкладу 22.09.2011 р. та договірних відсотків щоквартально за відповідним графіком розрахунків (починаючи з 21.08.2011 року). Окрім того сплата виконавцем (кредитною спілкою «Кредитна спілка офіцерів київського гарнізону») неустойки (пені), встановленої в разі невиконання, прострочення виконання або іншого неналежного виконання зобов'язання, не звільняє його від виконання зобов'язання в натурі. Відповідно до п.п.4.3 Статуту кредитна спілка може укладати від свого імені договори та інші угоди, які не суперечать нормативно-правовим актам та Статуту, набувати майнові та немайнові права, мати обов'язки, що випливають із законодавства України та укладених кредитною спілкою угод, згідно п.п.4.7 Статуту кредитна спілка діє на основі самофінансування, несе відповідальність за наслідки своєї діяльності та виконання зобов'язань перед своїми членами. Згідно п.п.5.1 Статуту кредитна спілка надає кредити своїм членам на умовах їх платності, строковості та забезпеченості в готівковій та безготівковій формі. Рішенням суду Корольовського районного суду м. Житомира від 07.11.2012 р. за позовом [PERSON] про стягнення договірної суми заборгованості за укладеними з кредитною спілкою «КСОКГ» депозитними договорами та про захист прав споживача позовні вимоги було задоволено частково та стягнуто 246 110,18 грн. Вказане рішення виконано частково лише одним платежем у розмірі 602,70 грн. 07.05.2013 р., згідно відповідної виписки АТ «Дельта Банк» (а. С. 10). Отже, починаючи з 08.05.2013 р., відповідно до ч. 1 ст. 534 ЦК України, у разі недостатності суми проведеного платежу для виконання грошового зобов'язання у повному обсязі ця сума погашає вимоги кредитора у такій черговості, якщо інше не встановлено договором: у першу чергу відшкодовуються витрати кредитора, пов'язані з одержанням виконання; у другу чергу сплачуються проценти і неустойка; у третю чергу сплачується основна сума боргу складає загальному розмірі 245 507, 48 грн. Згідно ст. 4 Закону України "Про захист прав споживачів", споживачі під час придбання, замовлення й використання продукції, яка реалізується не території України, для задоволення своєї особистої потреби мають право, зокрема, на захист своїх прав державою; належна кількість продукції й обслуговування; звертання до суду й іншим уповноваженим органам державної влади за захистом порушених прав. Відповідно до Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг", а саме ст.1 та ст.3, кредитна спілка є фінансовою установою з надання фінансових послуг, а грошовий вклад є фінансовою послугою, що надається споживачам. Ст. 23 Закону України «Про кредитні спілки» передбачає, що вклади (внески) членів кредитної спілки на депозитні рахунки належать членам кредитної спілки на правах приватної власності. Кожен член кредитної спілки має право отримати належні йому вказані кошти в порядку і в термін, які встановлені згідно ч. 7 ст. 10 даного Закону. Повернення вкладів проводиться за взаємною згодою сторін або не пізніше строку, передбаченого відповідним договором, статутом кредитної спілки. Згідно зі ст. 41 Конституції України, «кожен має право володіти, користуватись і розпоряджатись своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є недоторканим…». Виходячи з цього, вважаю, що Відповідач відмовившись видати вклад по його закінченні, порушив моє право приватної власності на вклад, закріплене Конституцією України. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами та згідно ст. 525 цього Кодексу, одностороння відмова від зобов'язання недопустима. Отже, відмова відповідача видати внески і сплатити нараховані відсотки згідно умов договорів, посилаючись на відсутність грошових коштів після закінчення строків вкладів є неґрунтовною та протиправною і такою, що порушує права позивача, як споживача фінансових послуг. Відповідно до наданого позивачем розрахунку, загальна договірна заборгованість КС "Кредитна спілка офіцерів Київського гарнізону" перед [PERSON] за час прострочення виконання зобов'язання за 625днів, починаючи з 07.11.2012 до 07.05.2014, становить 135 624,38 грн. Правомірність стягнення, передбачених п.п.2.3, 7.2.1 не виконаних договорів № 34/1д/09 від 21.08.2009 р., № 35/1д/09 від 25.08.2009 р., № 36/1д/09 від 26.08.2009 р. та № 37/1д/09 від 27.08.2009 р., нарахувань у розмірі 30% річних за період затримки виплати від неповернутої суми боргу, нарахованих окремо на встановлену в судовому рішенні суму боргу за період невиконання відповідного судового рішення, передбачена зокрема безпосередньо нормою ч. 2 ст. 625 ЦК України. Стягнення заборгованості за цивільно-правовим договором у судовому порядку ускладнюється боржником після винесення судом першочергового рішення про стягнення обрахованої на 07.11.2012 р. заборгованості за депозитним споживчим внеском, що належать позивачу на праві приватної власності, згідно ч. 1 ст. 23 Закону України «Про кредитні спілки», через невиконання вказаного рішення боржником в односторонньому порядку, попри усі докладені його зусилля та державних виконавців, які діють згідно норм чинного законодавства, спрямованих на підвищення ефективності виконання судових рішень закону України "Про виконавче провадження", для отримання грошових коштів, що належить [PERSON] за законом. Статтею 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Отже, наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє зобов'язальних правовідносин сторін договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених умовами укладених депозитних договорів. Відповідно до ст. 599 ЦК України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відтак, якщо зобов'язання виконано неналежним чином, то воно не припиняється, а, навпаки, на сторону, яка допустила неналежне виконання, покладаються додаткові юридичні обов'язки, в тому числі закріплені у ст. 625 ЦК України, оскільки остання передбачає, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Таким чином, стягнення договірних нарахувань (30% річних за період затримки виплати від 245 507,48 грн. - визнаної судом заборгованості), нарахованих окремо на встановлену у судовому рішенні суму боргу за період невиконання відповідного судового рішення, є цілком правомірним і обґрунтованим. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Також, згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) та ст. 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 1074 ЦК України, обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму, передбачених законом. Таким чином, враховуючи викладене та відповідно до вимог ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд задовольняє позов у межах заявлених вимог, а також, згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стягує з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі, що встановлений ЗУ «Про судовий збір».

Outcome: approved