Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-16 00:00:00

27 квітня 2020 року позивач звернувся до суду з відповідним позовом до відповідача та третьої особи по справі, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору у якій зазначив, що 08 квітня 2020 року дізнався про відкриття приватним виконавцем виконавчого округу Миколаївської області Булахевічем С.В. виконавчого провадження з виконання виконавчого напису № 7983 виданого 22.11.2019 року приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Газматовою А.А. про стягнення з нього на користь відповідача заборгованості у розмірі 55959 грн. 15 коп. При ознайомленні з матеріалами виконавчого провадження виявив, що його відкрито за заявою представника ТОВ "ФК "Женева", а у виконавчому написі зазначалось про стягнення з нього як боржника заборгованості за кредитним договором 2399/4142DCLRG1PT укладеним з ПАТ "Платинум Банк", правонаступником якого є відповідач, 28 травня 2015 року в сумі 55309 грн. 15 коп. за період з 22.03.2018 року по 05.11.2019 року. Вважав, що виконавчий напис вчинено з порушенням вимог чинного законодавства та порядку вчинення виконавчих написів нотаріусами. Зокрема, у нього відсутні документи пов`язані з вказаним кредитним договором, вимоги про дострокове повернення кредиту які і повідомлення про наявність договору відступлення прав вимоги за кредитним договором відповідачу він не отримував, вчиняючи виконавчий напис, нотаріус не врахував та не перевірив факту наявності чи відсутності заборгованості за кредитним договором та спору щодо неї. Крім цього відсутні документи на підставі яких можливо було б з`ясувати чи взагалі існувала заборгованість зазначена у виконавчому написі, яким чином було проведено її розрахунок, а саме її склад, відповідність розрахунку умовам кредитного договору з урахуванням строків позовної давності. Посилаючись на викладене, позивач просив суд визнати виконавчий напис приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Київської області Газматової А.А. від 22.11.2019 року, зареєстрований у реєстрі за № 7983 таким, що не підлягає виконанню, стягнути з відповідача витрати на правову допомогу у розмірі 6267 грн. 20 коп. Позивач та його представник - адвокат Гоцуляк Ю.С. за договором від 06 квітня 2020 року в судове засідання не з`явились, до суду направили заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримали у повному обсязі наполягали на їх задоволенні. Крім цього представником позивача до суду було направлено клопотання про вирішення питання про судові витрати по справі після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Відповідач та третя особа по справі, яка не заявляє самостійним вимог щодо предмета спору приватний нотаріус Броварського нотаріального округу Київської області Газматова А.А. в судове засідання не з`явились, до суду направили відзив та відповідно пояснення по суті позовних вимог та заяви про розгляд справи за їх відсутності, проти задоволення позовних вимог заперечували. Оскільки сторони подали заяви про розгляд справи за їх відсутності, відповідно фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи та наявні у ній докази суд доходить наступного. З матеріалів справи убачається, що 28 травня 2015 року між позивачем та акціонерним товариством "Платинум Банк" було укладено кредитний договір з грейс періодами № 2399/4142DCLRG1PT (оптимальний грейс), за умовами якого позивачеві було надано кредит у розмірі 22499 грн. 78 коп. на 60 платіжних періодів зі сплатою з 28 травня 2015 року по 07 вересня 2015 року 0,0001% процентів за користування кредитними коштами, щомісячного платежу у розмірі 100 грн., а з 08 вересня 2015 року по 07 червня 2020 року також 0,0001% річних, 562 грн. - комісії та відповідно щомісячного платежу у розмірі 952 грн. (а.с.15-16). 22 березня 2018 року між ПАТ "Платинум банк" та відповідачем було укладено договір № 147 про відступлення права вимоги, за яким до останнього перейшло право вимоги зокрема і за кредитним договором укладеним з позивачем (а.с.47-53). 22 листопада 2019 року на підставі заяви представника відповідача приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області було вчинено виконавчий напис зареєстрований в реєстрі за № 7983 про стягнення з позивача на користь відповідача заборгованості за кредитним договором № 2399/4142DCLRG1PT за період з 22 березня 2018 року по 05 листопада 2019 року у розмірі 55309 грн. 15 коп., яка складається з простроченої заборгованості за сумою кредиту - 11310 грн., простроченої заборгованості за комісією - 59 грн. 86 коп., простроченої заборгованості за несплаченими відсотками за користування кредитом - 1850 грн. 52 коп., строкової заборгованості за сумою кредиту - 10499 грн. 78 коп., строкої заборгованості за комісією - 201 грн. 19 коп., строкової заборгованості за несплаченими відсотками - 31387 грн. 80 коп. ( а.с.14). За заявою відповідача приватним виконавцем виконавчого округу Миколаївської області Булахевічем С.В. 18 лютого 2020 року було відкрито виконавче провадження №61305210 з примусового виконання вказаного виконавчого напису ( а.с.10-12). Статтею 18 ЦК України передбачено, що нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України "Про нотаріат", Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296 та зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі - Порядок),постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів». Згідно зі статтею 87 Закону України "Про нотаріат" для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до статті 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи, зокрема, підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункту 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій). Підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України "Про нотаріат" та Порядку вчинення нотаріальних дій. При цьому стаття 50 Закону України «По нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису, про що зазначено у статті 88 Закону України "Про нотаріат". Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів. У постановах ухвалених Верховним судом зокрема 27 березня 2019 року у справі № 137/1666/16-ц (провадження № 14-84цс19), 02 липня 2019 року у справі № 916/3006/17 (провадження№ 14-278 гс18), 24 червня 2020 року по справі №333/7373/17 (провадження №61-46867 св 18 з подібних правовідносин, вказано про те, що вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87,88 Закону України "Про нотаріат" у такому спорі суд повинен перевірити доводи сторін у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було не вирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. З матеріалів справи убачається, що на підтвердження наявності у боржника безспірної заборгованості перед стягувачем відповідач надав як нотаріусу так і суду виписку з особового рахунку позивача (а.с.44), однак вказана виписка не містить умов кредитного договору у тому числі таких, як строк погашення кредиту, щомісячних нарахувань банку та платежів вчинених позивачем, початок виникнення заборгованості її розмір, наявність штрафних санкцій за невиконання позичальником своїх зобов`язань та їх розмір. За вимогою суду виписки з особового рахунку або розрахунку заборгованості позивача, які надавали б можливість перевірити наявність заборгованості та пересвідчитись в її розмірі відповідач та ПАТ "Платинум Банк" не надали, тому суд був позбавлений можливості перевірити дотримання нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису та безспірність заборгованості позивача за кредитним договором від 28 травня 2015 року. З позовної заяви убачається, що позивач заперечує наявність заборгованості перед банком та отримання ним повідомлення про укладення договору відступлення права вимоги між банком та відповідачем. З огляду на викладене вище суд доходить висновку, що на підставі документів наданих відповідачем у нотаріуса не було підстав вважати, що розмір заборгованості позивача перед відповідачем, а також суми комісії та процентів зазначених останнім у заяві про вчинення виконавчого напису є безспірними та відповідно вчиняти виконавчий напис про стягнення кредитної заборгованості з позивача. Таким чином, суд доходить висновку, що оспорюваний виконавчий напис було вчинено з порушенням вимог чинного законодавства, тому наявні підстави для визнання його таким, що не підлягає виконанню.

Outcome: approved