Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-14 00:00:00

Позивач з урахуванням уточнених позовних вимог звернувся до суду з позовом до відповідачів про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки, скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень та визнання поновленим договору оренди земельної ділянки від 05 червня 2008 року з тих підстав, що з 25 лютого 2002 року [PERSON] належить на праві приватної власності земельна ділянка сільськогосподарського призначення площею 3,94 га на території Свердликівської сільської ради Новоархангельського району Кіровоградської області. 05 червня 2008 року між ПОП ім. Гагаріна (на даний час ТОВ "Імені Юрія Гагаріна") та [PERSON] було укладено договір оренди земельної ділянки б/н, який зареєстровано в Новоархангельському відділенні Кіровоградської регіональної філії ЦДЗК, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 10 грудня 2008 року за № 040837600401. Відповідно до п. 8 Договору оренди, договір укладено на 10 років. Договір набув чинності 10 грудня 2008 і закінчує свою дію 10 грудня 2018 року. Однак, 07 травня 2018 року у процесі підготовки до поновлення договору при перевірці інформації, яка міститься у Державномі реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень щодо даної земельної ділянки, позивачу стало відомо, що 27 вересня 2017 року, що відповідач, ще до закінчення дії договору оренди землі з позивачем, уклав інший договір оренди цієї ж земельної ділянки з ТОВ "Свердликівське", а державний реєстратор Підлісненської сільської ради Олександрівського району Кіровоградської області на підставі цього договору 30 жовтня 2017 року виніс рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 37823388 згідно з яким зареєстрував за ТОВ "Свердликівське" право оренди на земельну ділянку, зазначивши, що право оренди починається з 11.12.2018 року, тобто наперед. Відповідно до інформації, яка міститься у державному реєстрі речових прав, підставою виникнення іншого речового права, права оренди земельної ділянки за ТОВ "Свердликівське" є договір оренди б/н від 27 вересня 2017 року, який було припинено відповідно до Додактової угоди про припинення договору оренди землі. Згідно інформаційної довідки № 153738247 від 24 січня 2019 року між сторонами було укладено договір оренди землі від 24 січня 2019 року, предметом якого є право оренди земельної ділянки, кадастровий номер 3523685600:02:000:0598 площею 3,9382 га, що розміщена на території Свердликівської сільської ради Новоархангельського району Кіровоградської області, право оренди зареєстровано 12 січня 2019 року за номером 29846754. Позивач вважає, що Додаткова угода про припинення догвору оренди від 27.09.2017 року та договір оренди землі від 08.01.2019 року, які укладені між [PERSON] та ТОВ «Свердликівське» є удаваними правочинами та такі дії відповідачів в частині укладення зазначених договорів є незаконними та такими, що грубо порушують право позивача на поновлення на новий строк договору оренди, закріплене ст. 33 ЗУ "Про оренду землі". Позивач просить визнати недійсним договір оренди земельної ділянки, кадастровий номер 3523685600:02:000:0598 площею 3,9382 га, розташованої на території Свердликівської сільської ради Новоархангельського району Кіровоградської області, укладений 08 січня 2019 року між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю "Свердликівське" (ідентифікаційний код 39324438); -скасувати рішення державного реєстратора Аджамської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) індексний номер 45044039 від 15 січня 2019 року про реєстрацію за Товариством з обмеженою відповідальністю "Свердликівське" (ідентифікаційний код 39324438) права оренди на земельну ділянку, кадастровий номер 3523685600:02:000:0598 площею 3,9382 га, розміщеної на території Свердликівської сільської ради Новоархангельського району Кіровоградської області; -визнати поновленим договір оренди земельної ділянки, кадастровий номер 3523685600:02:000:0598 площею 3,9382 га, розміщеної на території Свердликівської сільської ради Новоархангельського району Кіровоградської області, укладений між [PERSON] та ТОВ «Імені Юрія Гагаріна» на умовах, викладених у Додатковій угоді. Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без участі представника. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Свердликівське» в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без участі представника відповідача. Також просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог, зазначивши, що позивач не має переважного права на поновлення договору оренди землі, оскільки [PERSON] не передавала цьому підприємству належну їй земельну ділянку в оренду та не погоджувла передачу права оренди ПОП ім. Гагаріна на користь позивача. Відповідач державний реєстратор Підлісненської сільської ради Олександрівського району Кіровоградської області в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Дослідивши матеріали справи в сукупності суд приходить до наступного висновку. Як встановлено в судовому засіданні [PERSON] має у власності земельну ділянку площею 3,94 га з кадастровим номером 3523685600:02:000:0598 на території Свердликівської сільської ради Новоархангельського району Кіровоградської області, що підтверджено відповідним Державним актом. 05 червня 2008 року між ПОП ім. Гагаріна та [PERSON] було укладено договір оренди зазначеної земельної ділянки терміном на 10 років, який зареєстрований у Новоархангельському відділенні Кіровоградської регіональної філії ЦДЗК 10 грудня 2008 року за № 040837600401. Відповідно до Статуту ТОВ «Імені Юрія Гагаріна» утворене шляхом виділення з ПОП ім. Гагаріна та є правонаступником прав та зобов`язань останнього в обсязі відповідно до розподільчого балансу від 09.01.2013 року, в якому зазначено про правонаступництво позивача по укладеному договору оренди. 02 листопада 2018 року позивач направив, а відповідач 08 листопада 2018 року отримала лист-повідомлення з пропозицією поновлення договору оренди земельної ділянки шляхом підписання додаткової угоди та долучив її проект. (т. 1, а. с. 190). 03 березня 2018 року та 02 листопада 2018 року [PERSON] направила на адресу ПОП ім..Гагаріна та ПСП «ЦЕНТР-АГРО» лист-повідомлення про небажання продовжувати орендні відносини, який був отриманий адресатом 23.03.2018 року (т.1 а.с.88-89,217,218). 27 вересня 2017 року між ТОВ "Свердликівське" та [PERSON] було укладено договір оренди зазначеної вище земельної ділянки, який було припинено відповідно до Додактової угоди про припинення договору оренди землі від 27.12.2018 року. 08.01.2019 року між [PERSON] та ТОВ "Свердликівське" був укладений договір оренди зазначеної земельної ділянки терміном на 10 років, про що державним реєстратором Аджамської сільської ради Кіровоградської області було прийнято рішення про державну реєстрацію права оренди на земельну ділянку індексний номер 45044039 від 15 січня 2019 року, номер запису про інше речове право - 29846754. Частиною четвертою статті 124 ЗК України передбачено, що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем. Згідно із частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України). Статтею 93 ЗК України встановлено, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Земельні ділянки можуть передаватися в оренду громадянам та юридичним особам України, іноземцям і особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним об`єднанням і організаціям, а також іноземним державам. Спеціальним законом, що регулює орендні відносини щодо земельних ділянок є Закон України «Про оренду землі». Згідно ст. 1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. За статті 13 Закону України «Про оренду землі» під договором оренди землі розуміється договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Відповідно до ст. 31 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі припиняється в разі закінчення строку, на який його було укладено. Частинами першою-п`ятою статті 33 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що за закінченням строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк. Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди. При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється. Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення. У частині першій статті 777 ЦК України законодавець закріпив переважне право наймача, який належно виконує свої обов`язки за договором, на укладення договору на новий строк та передбачив певну процедуру здійснення цього права. Реалізація переважного права на поновлення договору оренди, яка передбачена частиною першою статті 33 Закону України «Про оренду землі», можлива лише за умови дотримання встановленої цією нормою процедури і строків. Для застосування частини першої статті 33 Закону України «Про оренду землі» та визнання за орендарем переважного права на поновлення договору оренди згідно з частинами другою-п`ятою статті 33 цього Закону необхідно встановити такі юридичні факти: орендар належно виконує свої обов`язки за договором; орендар до закінчення строку дії договору повідомив орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди; орендодавець протягом місяця не повідомив орендаря про наявність заперечень і своє рішення. Частиною шостою статті 33 Закону України «Про оренду землі» у разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі, такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. Такий спосіб поновлення договору оренди може мати місце лише тоді, коли сторони до закінчення строку дії договору не вчиняли будь-яких значимих юридичних дій, передбачених частинами першою-п`ятою статті 33 Закону України «Про оренду землі». Таким чином, для поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених частиною шостою статті 33 Закону України «Про оренду землі», необхідна наявність таких юридичних фактів: орендар належно виконує свої обов`язки за договором оренди; до закінчення строку дії договору він повідомив орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом на укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди, продовжує користуватись виділеною земельною ділянкою; орендодавець письмово не повідомив орендаря про відмову в поновленні договору оренди. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду, а саме правові висновки, які викладені у постанові Верховного Суду від 17.10.2018 року (справа № 379/338/16-ц) та у постанові Верховного Суду від 18.12.2018 року (справа № 401/4572/15-ц), що відповідає вимогам ч. 4 ст. 263 ЦПК України. Як встановлено при дослідженні матеріалів справи, позивачем разом із пропозицією поновлення договору оренди земельної ділянки орендодавцю було направлено проект Додаткової угоди, в якому були змінені істотні умови договору - термін його дії збільшено з 10 до 20 років, орендна плата з 3 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки змінена до 10 %. (т. 1, а. с. 191-193) За змістом частини третьої статті 33 Закону України «Про оренду землі» договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. У разі поновлення договору оренди землі умови договору можуть бути змінені за згодою сторін з укладенням додаткової угоди. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати чи інших істотних умов договору, переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється. Оскільки між сторонами не досягнуто домовленості щодо істотних умов договору, тому ТОВ "Імені Юрія Гагаріна" втратило своє право на поновлення договору оренди земельної ділянки. Щодо вимоги позивача про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки, укладеного 08.01.2019 року між [PERSON] та ТОВ "Свердликівське" суд приходить до висновку про відсутність законних підстав для їх задоволення виходячи із наступного. Відповідно до частин 1, 6 статті 102-1 ЗК України право користування чужою земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис) і право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій) виникають на підставі договору між власником земельної ділянки та особою, яка виявила бажання користуватися цією земельною ділянкою для таких потреб, відповідно до Цивільного кодексу України. Укладення договорів про надання права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб або для забудови здійснюється відповідно до Цивільного кодексу України з урахуванням вимог цього Кодексу. Згідно частини 1 статті 407 ЦК України право користування чужою земельною ділянкою встановлюється договором між власником земельної ділянки і особою, яка виявила бажання користуватися цією земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (далі - землекористувач). Згідно договору оренди земельної ділянки, він був укладений 08.01.2019 року між [PERSON] та ТОВ "Свердликівське", тобто вже після закінчення строку дії договору оренди земельної ділянки від 05 червня 2008 року, який сплив 10 грудня 2018 року. У зв`язку з втратою позивачем переважного права на поновлення договору оренди земельної ділянки, власник земельної ділянки [PERSON] була вільною в укладенні договору та виборі контрагента. Крім того, відповідно до Статуту ТОВ «Імені Юрія Гагаріна» утворене шляхом виділення з ПОП ім. Гагаріна та є правонаступником прав та зобов`язань останнього в обсязі відповідно до розподільчого балансу від 09.01.2013 року, в якому зазначено про правонаступництво позивача по укладеному договору оренди. Аналіз Єдиного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань свідчить, що Приватно-орендне підприємство ім. Гагаріна, код ЄДРПОУ 22209806, не перебуває в стані припинення. Правовідносини сторін за договором оренди землі регулюються спеціальним Законом України «Про оренду землі», ЗК України та загальними нормами ЦК України щодо підстав розірвання договору. Згідно із частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України). Майнові відносини, що виникають з договору найму (оренди) земельної ділянки, є цивільно-правовими, ґрунтуються на засадах рівності, вільного волевиявлення та майнової самостійності сторін договору та, крім загальних норм цивільного законодавства, щодо договору найму регулюються актами земельного законодавства - ЗК України, Законом України «Про оренду землі». Згідно зі статтею 792 ЦК України за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов`язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом. Відповідно до частин першої та другої статті 773 ЦК України наймач зобов`язаний користуватися річчю відповідно до її призначення та умов договору. Якщо наймач користується річчю, переданою йому у найм, не за її призначенням або з порушенням умов договору найму, наймодавець має право вимагати розірвання договору та відшкодування збитків. Згідно з частиною першою статті 774 ЦК України передання наймачем речі у користування іншій особі (піднайм) можливе лише за згодою наймодавця, якщо інше не встановлено договором або законом. За змістом статті 1 Закону України «Про оренду землі», положення якої кореспондуються з положеннями частини першої статті 93 ЗК України, орендою землі є засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Орендар земельної ділянки має право самостійно господарювати на землі з дотриманням умов договору оренди землі (стаття 25 Закону України «Про оренду землі»), а орендодавець, відповідно до частини першої статті 24 цього Закону, має право вимагати від орендаря, зокрема, використання земельної ділянки за цільовим призначенням згідно з договором оренди; своєчасного внесення орендної плати. Тлумачення наведених положень Закону України «Про оренду землі» дає підстави для висновку, що залучення орендарем третіх осіб до обробітку землі та сплати орендної плати орендодавцю з припиненням орендарем господарської діяльності з безпосереднього цільового використання орендованої земельної ділянки, крім передачі земельної ділянки у суборенду у випадках, передбачених договором оренди землі, виходить за межі господарської діяльності, яку може здійснювати орендар без погодження з орендодавцем. Відповідно до частин першої, п`ятої статті 104 ЦК України юридична особа припиняється у результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників. Юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення. Моментом переходу прав до правонаступника юридичної особи вважається дата внесення відповідного запису до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців у порядку, передбаченому Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань», тобто запису про припинення юридичної особи. Частиною другою статті 107 ЦК України встановлено, що після закінчення строку для пред`явлення вимог кредиторами та задоволення чи відхилення цих вимог комісія з припинення юридичної особи складає передавальний акт (у разі злиття, приєднання або перетворення) або розподільчий баланс (у разі поділу), який має містити положення про правонаступництво щодо майна, прав та обов`язків юридичної особи, що припиняється шляхом поділу, стосовно всіх її кредиторів та боржників, включаючи зобов`язання, які оспорюються сторонами. У частинах першій, п`ятій статті 93 ЗК України передбачено, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Право оренди земельної ділянки може відчужуватися, у тому числі продаватися на земельних торгах, а також передаватися у заставу, спадщину, вноситися до статутного капіталу власником земельної ділянки - на строк до 50 років, крім випадків, визначених законом. Відповідно до цих нормативних приписів право оренди як речове право може відчужуватися власником земельної ділянки, що полягає у передачі власником іншій особі права бути орендодавцем цієї земельної ділянки замість власника. Таке право бути орендодавцем може продаватися, бути предметом застави, спадщиною, внеском до статутного капіталу. Тобто у разі, наприклад, внесення права оренди до статутного капіталу, орендодавцем виступатиме особа, яка прийняла це право як вклад у статутний капітал. При цьому, не є обґрунтованим тлумачення цієї норми, яке допускає можливість відчужувати право оренди земельної ділянки не власником, а орендарем цієї земельної ділянки. Адже згідно з договором оренди орендар отримує право володіння і користування земельною ділянкою як річчю, але до нього не переходить речове право на предмет оренди. Навіть обмежене право розпорядження земельною ділянкою шляхом передачі в суборенду орендар може реалізувати лише за згодою орендодавця. Як зазначено в частині шостій статті 93 ЗК України, орендована земельна ділянка або її частина може за згодою орендодавця, крім випадків, визначених законом, передаватися орендарем у володіння та користування іншій особі (суборенда). Право оренди є майновим правом і в розумінні статті 177 ЦК України є об`єктом цивільних прав. Відповідно до частини першої статті 178 ЦК України оборотоздатність права оренди земельної ділянки як об`єкта цивільних прав визначається з урахуванням викладених приписів статей 93, 135 ЗК України - воно може вільно відчужуватися власником земельної ділянки, не вилучене з цивільного обороту і не обмежене в обороті. Належне орендарю на підставі договору оренди право користування земельною ділянкою не може бути ним відчужено, у тому числі передане при виділі на підставі розподільчого балансу особі, яка виділяється. Об`єднаною палатою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у справі № 291/1009/18 (61-7068сво19) викладено висновок, що згідно з частиною першою, другою статті 109 ЦК України виділом є перехід за розподільчим балансом частини майна, прав та обов`язків юридичної особи до однієї або кількох створюваних нових юридичних осіб. Після прийняття рішення про виділ учасники юридичної особи або орган, що прийняв рішення про виділ, складають та затверджують розподільчий баланс. Тлумачення положень законодавства свідчить про те, що виділ не є різновидом припинення або реорганізації юридичної особи, це один із способів створення нової юридичної особи, яка наділяється певним майном існуючої юридичної особи. При цьому, попередня юридична особа не припиняється. Наслідком виділу є перехід за розподільчим балансом до нової юридичної особи, що утворилася унаслідок виділу, частини майна, прав та обов`язків юридичної особи, з якої був здійснений виділ, і яка не припиняється, а продовжує функціонувати за зменшеного обсягу активів та пасивів, тобто має місце часткове правонаступництво. Таким чином, припинення орендарем господарської діяльності з безпосереднього цільового використання орендованої в орендодавця земельної ділянки та передача права оренди на неї за розподільчим балансом іншій юридичній особі без згоди орендодавця свідчить про невиконання орендарем обов`язків, передбачених статтею 25 Закону України «Про оренду землі» та умов договору оренди землі. Отже, оскільки Приватно-орендне підприємство ім. Гагаріна не припинило свою діяльність, а тому було зобов`язане виконувати умови договору оренди землі до закінчення строку його дії та з вищенаведених підстав суд приходить до висновку, що Приватно-орендне підприємство ім. Гагаріна передало права та обов`язки за договором оренди іншим особам без згоди орендодавця, а тому позивач не довів своє переважне право на поновлення договору оренди землі. Тому, з урахуванням вищевикладеного, правові підстави для задоволення позовних вимог відсутні. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed