Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] , про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. В обґрунтування позову зазначив, що 08 жовтня 2019 року керуючи автомобілем «CITROEN XANTIA» державний номер [NUMBER] , відповідачем вчинено зіткнення з орендованим товариством автомобілем «TOYOTA CAMRY» державний номер [NUMBER] . Зіткнення сталося з причини несправності автомобіля, яким керував відповідач, що підтверджено протоколом інспектора ДПС Національної Поліції України та письмовим поясненням відповідача про причину вчинення ДТП, в якому він повністю визнав свою вину. З 08 жовтня 2019 року по 31 жовтня 2019 року орендований нашим товариством автомобіль «TOYOTA CAMRY» державний номер [NUMBER] перебував на ремонті в ТзОВ «Сервісний центр «Діамант». Вартість ремонтно- відновлювальних робіт орендованого товариством автомобіля «TOYOTA CAMRY» державний номер [NUMBER] , згідно акту № 79933 від 31.10.2019 року власником автомобіля подано для отримання страхового відшкодування. Внаслідок пошкодження орендованого позивачем автомобіля «TOYOTA CAMRY» державний номер [NUMBER] відповідачем завдано позивачу збитків у вигляді простою вказаного автомобіля потягом 24 календарних дні, за які позивачем оплачено орендну плату ТзОВ «MET-ІНЖИНІРИНГ» в розмірі 46451 грн. 00 коп. згідно договору оренди та акту наданих послуг. Відповідач листом від 06.11.2019р., повідомив, що відмовився оплатити позивачу завдані збитки в сумі 46451,00 грн., які виникли за простій орендованого автомобіля в ремонті. Зважаючи на наведене, просив стягнути з відповідача 46451,00 грн., майнової шкоди та судових витрат. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив їх задоволити, щодо вирішення питання стягнення судових витрат то у вирішенні даної вимоги поклався на розсуд суду. Представник відповідача [PERSON] , в судовому засіданні позовні вимоги заперечив та підтримав викладені заперечення у відзиві. Відповідач [PERSON] , в судове засідання не з?явився, однак подав суду відзив в якому вказав, що відповідач категорично не погоджується з висновками, твердженнями та доводами позивача, що викладені у позовній заяві зважаючи на їх необгрунтованість, протиправність (незаконність) та безпідставність. Так у позовній заяві позивач зазначив, що: «...відповідачем завдано збитків у вигляді простою вказаного автомобіля протягом 24 календарних днів, за які позивачем оплачено орендну плату ТзОВ «MET-ІНЖИНІРИНГ» в розмірі 46 451 грн. 00 коп. згідно договору оренди та акту наданих послуг». Відповідач категорично не погоджується з такими твердженнями позивача зважаючи на те, що згідно ч. 2 ст. 22 ЦК України - збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Крім того, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду під час розгляду справи від 23.12.2019 № 640/12210/17 роз`яснив, що підставою виникнення зобов`язання із заподіяння шкоди є факт її завдання. Умовами відповідальності за завдану шкоду є протиправна поведінка особи, що завдала шкоду, наявність між нею та майновою шкодою безпосереднього причинно-наслідкового зв`язку, а також вина зазначеної особи. Проте, позивачем не надано письмових доказів, підтверджуючих завдання відповідачем збитків у розмірі 46451 грн. 00 коп., оскільки сплата орендного платежу позивачем не є завданням шкоди і не повинно відшкодовуватись відповідачем. Згідно наданої копії договору оренди автомобіля від 01.04.2016 року, акту наданих послуг №131 від 31 жовтня 2019 року та платіжного доручення №229 від 19 листопада 2019 року, вбачається, те, що договір оренди автомобіля передбачає строкове володіння та користування транспортного засобу, за яке орендар зобов`язаний сплачувати орендодавцю орендну плату у розмірі 60000 грн. 00 коп. Тобто орендна плата справляється щомісяця, незалежно від того чи використовує даний автомобіль орендар. Надана копія платіжного доручення №229 від 19 листопада 2019 року на суму 41200 грн. 00 коп. не є доказом сплати орендного платежу орендарем за жовтень місяць, оскільки згідно договору оренди автомобіля від 01.04.2016 року орендна оплата встановлюється в розмірі 60000 грн. 00 коп. в місяць. Копії платіжного доручення за жовтень місяць, яка б підтверджувала сплату орендної плати за жовтень місяць подано не було. Подана позивачем копія платіжного доручення №229 від 19 листопада 2019 року на суму 41200 грн. 00 коп. не відповідає зазначеній сумі орендних платежів у поданому разом з позовною заявою копією договору оренди автомобіля від 01.04.2016 року, в якому зазначено, що орендна плата встановлюється в розмірі 60000 грн. 00 коп. Дані розбіжності лише підтверджують факт не виконання орендарем умов договору оренди та ставлять під сумнів законність обрахунку завданих збитків, що стягуються у розмірі 46 451 грн. 00 коп. Крім того, згідно аналізу копії наданого до позовної заяви договору оренди автомобіля від 01.04.2016 року, заданим договором позивач мав здійснювати перевезення дрібних вантажів та пасажирів. Крім того, відсутні будь які дані про те, що позивач здійснював діяльність до моменту ДТП та повинен був здійснювати у проміжок часу, коли автомобіль перебував на ремонті. Також не встановлено та не надано разом з поданням позовної заяви звіту про доходи, що передували дорожньо-транспортній пригоді. Тобто жодних обставин, які б підтверджували твердження позивача про отримання збитків внаслідок простою даного автомобіля через його відновлювальний ремонт після ДТП, - не надано, і вказані позивачем доводи та обставини не підтверджуються жодним документом. Згідно копії наданого до позовної заяви договору оренди автомобіля від 01.04.2016 року Позивач зобов`язаний здійснювати оплату орендних платежів згідно рахунків Орендодавця, проте рахунків до позовної заяви додано не було. Не встановлено власника автомобіля «TOYOTA CAMRY» державний номер [NUMBER] , оскільки Позивачем не надано технічного паспорту транспортного засобу. Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «CITROEN XANTIA», номерний знак [NUMBER] застрахована у ТДВ СК «Кредо», підтвердженням якого є поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АМ/5496335. Отже, ТДВ СК «Кредо», уклавши з [PERSON] договір страхування його цивільно-правової відповідальності, взяло на себе обов`язок у межах страхової суми відповідати за шкоду, завдану страхувальником іншій особі внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу. Аналогічна правова позиція висловлена у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.03.2019 № 752/16797/14-ц. Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду під час розгляду справи від 27.12.2019 № 529/227/17 роз`яснив, що Порядок та умови здійснення страхового відшкодування при настанні страхового випадку за договорам (полісом) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів визначено Законом від 01.07.2004 № 1961-IV Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відповідно до статті 22 Закону «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. За змістом статті 29 Закону «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу. Відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого в порядку, встановленого законом, включаючи витрати на усунення, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих в наслідок ДТП, з метою евакуації транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до міст здійснення ремонту на території України. До розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Виходячи з аналізу даної норми закону, відшкодування вартості оренди транспортного засобу не передбачається. Також слід зауважити, що цивільно-правова відповідальність [PERSON] застрахована, а Велика Палата Верховного Суду у пунктах 35-37 своєї постанови від 04 липня 2018 року у справі № 755\\18006\\15-ц (провадження № 14-176цс18) висловила правову позицію, за якою, у випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні у межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдавав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 вказаного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування. При цьому в п.36 Постанови Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 року у справі №755/18006/15-ц, висловлено правову позицію щодо до статті 3 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", за якою обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників, а тому Велика Палата Верховного Суду вважає, що покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності, (п.57 Постанови). Орієнтовний розрахунок суми судових витрат, які відповідач поніс і очікує понести станом на 24.01.2020 року складає 12 325 грн. 00 коп. Докази, що підтверджують вищезазначені обставини наявні в матеріалах справи та доказів, що подаватимуться клопотанням про приєднання доказів до матеріалів справи. Відтак, зважаючи на вищевикладене та на те, що [PERSON] не є заподіювачем шкоди (у т.ч. особою, що зобов`язана відшкодовувати останню), на необґрунтованість та безпідставність вимоги про відшкодування збитків просив в задоволені позову відмовити та стягнути з позивача понесені ним судові витрати. Відповідно до\~ст. 4 ЦПК України, до суду може звернутись кожна особа за захистом своїх порушених прав, а також в інтересах інших осіб у випадках встановлених законом. Частиною 1 ст. 5\~ЦПК України, передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно роз`яснень п.11\~Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18.12.2009 «Про судове рішення у цивільній справі», оскільки, правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це. Відповідно до вимог ч. 1\~ст.13 ЦПК\~України,\~суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За вимогами статті\~12,\~80,\~81,\~83 ЦПК\~України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з вимогами п.п. 1, 2, 3 ч. 1\~ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Суд, вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників справи встановив, що 01 квітня 2016 року ТзОВ «Мет-Інжиніринг» в особі директора товариства [PERSON] , уклало договір з ТзОВ «Вектор Люкс» в особі директора Проців О.В., про оренду автомобіля «TOYOTA CAMRY» державний номер [NUMBER] , терміном оренди на 5 років, з орендною платою в розмірі 60000 грн., в місяць. 08 жовтня 2019р., в м. Львів, по вул. В.Великого, відбулось зіткнення транспортних засобів «TOYOTA CAMRY» державний номер [NUMBER] та автомобіля «CITROEN XANTIA» державний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження. Згідно акту виконаних робіт від 31.10.2019р., №79933 складеного ТзОВ «Сервісний центр «Діамант», вбачається, що вартість відновлювального ремонту автомобіля «TOYOTA CAMRY» державний номер [NUMBER] склала 54180,62 грн., термін виконання з 10.10.2019р., по 29.10.2019р. Позивач звернувся до суду з позовом про відшкодування матеріальної шкоди спричиненої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, а саме 46451,00 грн., яка заподіяна у вигляді збитку внаслідок простою автомобіля протягом 24 днів, в період відновлювального ремонту. Дану суму обґрунтовує тим, що згідно акту надання послуг №131 від 31 жовтня 2019р., ТзОВ «Мет-Інжиніринг» та ТзОВ «Вектор-Люкс» склали акт про виконані послуги, а саме: оренди автомобіля «TOYOTA CAMRY» державний номер [NUMBER] , сума якої склала 60000 грн. Відповідно до розрахунку суми позову, позивач вказав: оренда плата згідно договору 60000 грн., за місяць, кількість днів в жовтні 31, кількість днів перебування машини в ремонті 24 дні, а тому: 60000 грн. : 31 х 24 = 46451,00грн. Розмір завданих збитків через простій автомобіля 46451,00 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Відповідно до ч. 3 статті 22 ЦК України збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом. Відповідно до ч. 5 ст. 1187 ЦК України особа відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкода завдана внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Відповідно до ч. 1 п. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана одній особі з вини іншої особі, відшкодовується винною особою. Згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АМ/5496335 від 01.11.2018р., цивільно-правова відповідальність «CITROEN XANTIA», номерний знак « [NUMBER] » застрахована у ТДВ СК «Кредо». ТДВ СК «Кредо», уклавши з [PERSON] , договір страхування його цивільно-правової відповідальності, взяло на себе обов`язок у межах страхової суми відповідати за шкоду, завдану страхувальником іншій особі внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу. Згідно правової позиції Верховного Суду під час розгляду справи від 27.12.2019 №529/227/17, роз`яснив, що порядок та умови здійснення страхового відшкодування при настанні страхового випадку за договорам (полісом) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів визначено Законом від 01.07.2004 № 1961-IV Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відповідно до статті 22 Закону «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. За змістом статті 29 Закону «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу. Відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого в порядку, встановленого законом, включаючи витрати на усунення, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих в наслідок ДТП, з метою евакуації транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плати за послуги стоянки. Велика Палата Верховного Суду у пунктах 35-37 своєї постанови від 04 липня 2018 року у справі № 755\\18006\\15-ц (провадження № 14-176цс18) висловила правову позицію, за якою, у випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні у межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдавав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 вказаного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування. При цьому в п.36 Постанови Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 року у справі №755/18006/15-ц, висловлено правову позицію щодо до статті 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", за якою обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників, а тому Велика Палата Верховного Суду вважає, що покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності, (п.57 Постанови) Таким чином, суд приходить до висновку, що матеріальна шкода завдана внаслідок ДТП повністю відшкодована позивачу і орендна плата, в даному випадку, не піддягає відшкодуванню як завдана матеріальна шкода внаслідок ДТП тому, у задоволенні позовних вимоги про стягнення з [PERSON] , в користь позивача завданої майнової шкоди слід відмовити. Відповідно до ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Оскільки у позовних вимогах позивача відмовлено, відповідач вказав у відзиві суму понесених них судових витрат та додав докази таких витрат (договір про надання правової допомоги, акт надання виконаних робіт, попередній розрахунок), а тому слід стягнути з позивача в користь відповідача судові витрати в сумі 12325 (дванадцять тисяч триста двадцять п?ять) грн. 00 коп., які підтверджується Актами прийому-передачі виконаних робіт та наданих послуг і є належно обґрунтованими.

Outcome: approved