Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-19 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вказаним позовом, в якому з урахуванням уточнень просила поновити строк позовної давності для прийняття спадщини; визначити їй додатковий строк 2 місяці для подання у нотаріальну контору заяви про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON], яка померла 03.09.2013р. Позовні вимоги мотивовано тим, що 03 вересня 2013 року померла її мати [PERSON], після її смерті залишилась спадщина у вигляді 43/100 частин домоволодіння за адресою: м. Херсон, вул. 13 Східна, 9; іншими співвласниками домоволодіння є [PERSON], якому належить 28/100 частин домоволодіння та вона, яка є власником 29/100 частин домоволодіння. Строк на прийняття спадщини нею був пропущений з поважних причин через її хворобу та хворобу її сина [PERSON], [INFO], який є інвалідом з дитинства, внаслідок епілептичної хвороби, з 2013 року хвороба сина посилилась, його неможливо було залишати одного, а 06 червня 2016 року він помер. Після його смерті, вона погано себе почувала, хвороба серця та гіпертонія посилились, декілька разів на рік проходила курс лікування на стаціонарі у лікарні. 12.09.2017 року вона звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, та отримала відповідь, що нею пропущено строк звернення із заявою про прийняття спадщини та рекомендовано звернутись до суду. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 18 жовтня 2017 року відкрито провадження у справі та призначено судовий розгляд. 15 січня 2018 року представником Херсонської міської ради подано до суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого просив відмовити у задоволенні позову. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 25 січня 2018 року розгляд справи вирішено проводити в порядку загального позовного провадження та у справі призначено підготовче судове засідання. 29 травня 2018 року позивачем подано до суду уточнення до позовної заяви. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 30 травня 2018 року провадження у справі в частині вимог до Херсонської міської ради закрито. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 06 серпня 2018 року закрито підготовче провадження у справі та справу призначено до судового розгляду. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Представники відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечували. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Допитана в судовому засіданні, яке відбулось 06 серпня 2018 року в якості свідка [PERSON], суду пояснила, що вона є сусідкою позивача, та зазначила, що син позивача [PERSON] проживав разом з нею, хворів на епілепсію, та позивач весь час ходила з сином до лікарні, його не можна було залишати одного, весь час вона була поруч. До смерті сина, позивач в лікарні не лежала, тільки після його смерті. Суд, заслухав пояснення представників позивача, відповідача, допитавши свідка, встановив обставини справи і перевіривши їх доказами приходить до наступного. [PERSON] народилась 15 лютого 1953 року, матір'ю є [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про народження серії 1-КГ №134870 від 21.09.2004 року. 05 травня 1973 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, внаслідок чого остання змінила прізвище на "Бондаренко", що підтверджено свідоцтвом про одруження серії ІІ-ЯК №1013424 від 22.01.1980 року. 20 квітня 1984 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, що підтверджено свідоцтвом про укладення шлюбу серії І-КГ №413667 від 20.04.1984 року. [PERSON] народився 16 травня 1984 року, матір'ю є [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про народження серії ІІ-КГ №298439 від 11.06.1984 року. Рішенням Дніпровського районного суду м. Херсона від 15.07.2010 року визнано за [PERSON] право власності на житловий будинок літ. "Б" площею 32,5 кв.м., прибудову літ. "б" площею 12,7 кв.м., тамбур літ. "б1" площею 5,3 кв.м., бесідку літ. "Г", що розташовані у м. Херсоні, вул. 13 Східна, 9 та складають 29/100 частин домоволодіння. Рішення набуло законної сили, та зареєстровано у електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно 03.11.2010 року. [PERSON] померла 03 вересня 2013 року, що підтверджено свідоцтвом про смерть серії І-КГ №168884 від 04.09.2013 року. Згідно епікризів №18071 від 12.10.2013 року, №17608 від 13.10.2014 року, №08904 від 05.06.2015 року, №18696 від 07.11.2015 року, №06113 від 14.04.2016 року [PERSON] (син позивача) неодноразово госпіталізовувався до Херсонської обласної клінічної лікарні (неврологічного відділення), та має діагноз: стійкі віддалені наслідки ЧМТ (1990 р.) у вигляді хронічного посттравматичного церебрального арахноідіту з лікворно-гідроцефальним синдромом, двусторонньою пірамідною недостатністю, помірними когнітивними порушенням и, епісиндромом з вторично-генералізованими судомим приступами 3-4 рази на тиждень (при загостренні до декількох разів на добу), вираженим астено-вегетативним синдромом, вираженою астенізацією особистості. Відповідно до довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12ААА №02521, [PERSON] є інвалідом з дитинства ІІІ групи. 06 червня 2016 року помер син позивача [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про смерть серії І-КГ №220184 від 06.06.2016 року. Як вбачається з виписок із медичної картки [PERSON] №2453 від 28.07.2016 року, №2196 від 29.06.2017 року, остання проходила лікування у стаціонарі КЗ "Обласний кардіологічний диспансер" з діагнозом: гіпертонічна хвороба ІІІ ст. 3-й ступінь, ангіопатія сітківки. Ризик 3. Неускладнений криз. Дисцикуляторна енцефалопатія ІІ-ІІІ ст. з астено-невротичним і вестибулярним синдромами, лікворно-судинною дисциркуляцією. ТІА (2011 р.) по даним анамнезу. Стабільна стенокардія напруження ФК ІІІі спокою. Дифузний кардіосклероз СН ІІ А ФК ІІ-ІІІ. Державний нотаріус Першої Херсонської державної нотаріальної контори листом №3040/02-17 від 12.09.2017 року на заяву [PERSON] повідомлено, що нею пропущено строк звернення із заявою про прийняття спадщини після померлої 03 вересня 2013 року [PERSON], та рекомендовано звернутись до суду з позовом. Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. Відповідно до ст. 254 ЦК України строк, що визначений роками, спливає у відповідні місяць та число останнього року строку. Відповідно до ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Відповідно до ч. 5 ст. 267 ЦК України, якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. Відповідно до ст. 127 ЦПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Позивач просила поновити їй процесуальний строк для звернення до суду за захистом свого права, зазначивши причину пропуску строку, яку суд вважає за можливе визнати поважною. Відповідно до ч. 2 ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Згідно ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Частиною 3 ст. 1272 ЦК України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30. 05. 2008 року, «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Заявляючи вимоги щодо встановлення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, позивач посилалась на те, що вона раніше не звернулась з заявою про прийняття спадщини через хворобу сина, який є інвалідом з дитинства ІІ групи та який потребував постійного її нагляду, крім того, він постійно хворів, мав епілептичні напади, та згодом помер, а після його смерті, вона сама звернулась до лікарні за медичною допомогою та проходила лікування у стаціонарі, що, на думку суду, підтверджено належними та допустимими доказами та можливо визнати поважною причиною. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. На основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які посилалась позивач, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, зважаючи на те, що [PERSON] є спадкоємцем за законом, має намір прийняти спадщину, зазначила причину пропуску нею строку, встановленого законом для прийняття спадщини, яка визнана судом поважною, що [PERSON] позбавлена можливості в позасудовому порядку реалізувати своє право на спадщину, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Висновки суду підтверджуються письмовими доказами, дослідженими у судовому засіданні. На підставі викладеного, ст. ст. 2-13, 81, 141, 258, 259, 279, 352-355 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved