Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-17 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання сина [PERSON], який продовжує навчання. В обгрунтування позову вона зазначила, що відповідач є її колишнім чоловіком. У них є спільний син [PERSON] [INFO]. Син навчається в Державному вищому навчальному закладі "Харківський коледж транспортних технологій" на 2 курсі денної форми навчання, термін навчання до 30.06.2017 року. В зв'язку з навчанням він не працює і потребує матеріальної допомоги від батька на своє утримання, відповідач на утриманні нікого не має, отримує пенсію, тому позивачка просить суд стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання сина [PERSON] у розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходів на період навчання, до досягнення 23 років, та судові витрати по справі. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала, зазначивши, що вона перебуває в повторному шлюбі, працює перукарем і має заробітну плату 600 грн. на місяць, двох дітей, син [PERSON] навчається, потребує матеріальних коштів на своє утримання в зв'язку з навчанням, яких не вистачає, а відповідач отримує пенсію і може надавати матеріальну допомогу на утримання сина. Син сторін позов підтримав, зазначивши, що навчається і отримує стипендію в розмірі 550 грн., якої не вистачає, а тому відповідач повинен сплачувати йому аліменти на період навчання. Відповідач позов не визнав, зазначивши, що він є інвалідом 2 групи, отримує пенсію по інвалідності в розмірі 1090 грн., якої не вистачає на проживання, крім того має захворювання у виді виразкової хвороби 12 перстної кишки тяжкої форми і потребує постійного лікування, а тому не взмозі сплачувати аліменти на утримання сина. Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв’язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов’язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Син сторін [PERSON] [INFO] навчається в Державному вищому навчальному закладі "Харківський коледж транспортних технологій" на 2 курсі денної форми навчання, термін навчання до 30.06.2017 року, що підтверджується довідкою з навчального закладу. Він навчається за рахунок коштів державного бюджету і отримує стипендію в розмірі 550 грн. Відповідач є інвалідом 2 групи, отримує пенсію по інвалідності в розмірі 1090,29 грн., має захворювання у виді виразкової хвороби дванадцятиперстної кишки тяжкої форми, що підтверджується відповідними довіками з Пенсійного фонду України в Красноградському районі, довідкою МСЕК серії МСЕ №010538 про встановлення інвалідності, виписками Красноградської ЦРЛ з історії хвороби, з медичної карти стаціонарного хворого. Він не може додатково заробляти за станом здоров'я, так як не має ніг, не є приватним підприємцем, не має інших доходів, що підтверджується відомостями з центральної бази даних державного реєстру фізичних осіб Міністерства доходів і зборів України від 03.11.2014 року за №81. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що відповідач не має змоги надавати матеріальну допомогу сину [PERSON], який навчається, тому в задоволенні позовних вимог слід відмовити. У відповідності до ст.88 ЦПК України судові витрати позивачки в розмірі 400,0 грн. за консультацію адвоката і складання позовної заяви не підлягають стягненню з відповідача. Так як відповідно до ст.5 Закону України "Про судовий збір" позивачка і відповідач звільнені від сплати судового збору, судові витрати у виді судового збору в сумі 243,60 грн. компенсуються за рахунок держави. На основі викладеного,

Outcome: dismissed