Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відділу державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві про зняття арешту з нерухомого майна. Позивач просить скасувати арешт з 1/3 частини квартири [ADDRESS], який зареєстрований в Єдиному реєстрі заборон відчуження нерухомого майна за № 8765001 та виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна запис від 01.06.2009 року за № 8765001 про арешт 1/3 частини квартири [ADDRESS]. В обґрунтування позову вказує, що 14 березня 2008 року між ним [PERSON] (далі - позивач ) було укладено кредитний договір № R011.0001301 (далі - договір) з ВАТ Банк "РНС", правонаступником якого є Відкрите акціонерне товариство Банк "Траст" (далі - банк). Згідно договору, банк надав кредит в сумі 50000 грн. З огляду на те, що позивач не виконував зобов'язання по договору щодо повернення кредиту, банк звернувся з позовом до Печерського районного суду м. Києва з проханням стягнути з нього борг у сумі 55 846 грн.09 коп. Згідно рішення Печерського районного суду м. Києва від 03.11.2008 року у справі № 2-1172-1/08 позовна вимога банку була задоволена та рішення звернене до виконання. На виконання рішення Печерського районного суду м. Києва, Відділом державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві (далі - ВДВС Голосіївського РУЮ у м. Києві) було відкрито виконавче провадження за виконавчим листом №2-1172-1/08 виданим 03.11.2008 р. про стягнення з нього на користь банку суми заборгованості у розмірі 55846 грн. 09 коп. Оскільки він не сплатив суму боргу у термін визначений ВДВС Голосіївського РУЮ в м. Києві, то 29 травня 2009 року останнім йому було надіслано копію постанови по виконавчому провадженню № 202/5 про накладення арешту на нерухоме майно яке належить йому на праві власності, а саме на 1/3 частину квартири №5 [ADDRESS]. У 2011 році він повністю погасив борг по кредитному договору № R011.0001301 і наразі не має заборгованості перед банком, про що свідчить довідка останнього ( вих. № 1276 від 28 грудня 2015 року). 27 листопада 2015 року він звернувся до ВДВС Голосіївського РУЮ у м. Києві із заявою про зняття обтяження (арешту) накладеного на 1/3 частину квартири [ADDRESS] Згідно листа-відповіді ВДВС Голосіївського РУЮ у м. Києві № б/н від 27.11.2015 р. йому було повідомлено, що вчинити виконавчі дії Відділ не має можливості в зв'язку зі знищенням документів переданих до архіву за 2000-2011 роки, і для вирішення питання щодо зняття арешту позивачу необхідно звернутися до суду для отримання відповідної ухвали (виконавчого документа). Виконавчий документ № 2-1172-1/08 повторно на виконання до ВДВС Голосіївського РУЮ в м. Києві не надходив і не зберігся в його архіві. Відповідно до відомостей Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, видно, що наразі там міститься запис від 01.06.2009 року за №8765001 про накладення арешту на 1/3 частину квартири по [ADDRESS], власником якої є [PERSON] (позивач), про що свідчить Інформаційна довідка № 47501198 від 12.11.2015 отримана в Другій київській нотаріальній конторі. В судовому засіданні позивач позов підтримує, просить провести розгляд справи без нього, проти ухвалення заочного рішення суду не заперечує. В судове засідання відповідач не з'явився, був повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи. Про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до вимог ч.1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин суд, враховуючи вимоги ст. ст. 224, 225 ЦПК України, вважав за можливе розглянути справу без участі відповідача та ухвалити по справі заочне рішення. Суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що 14 березня 2008 року між [PERSON] та ВАТ Банк "РНС", правонаступником якого є Відкрите акціонерне товариство Банк "Траст" було укладено кредитний договір № R011.0001301). (а.с.6). Згідно цього договору, банк надав кредит в сумі 50000 грн. З огляду на те, що позивач не виконував зобов'язання по договору щодо повернення кредиту, банк звернувся з позовом до Печерського районного суду м. Києва про стягнення заборгованості. Згідно рішення Печерського районного суду м. Києва від 03.11.2008 року у справі № 2-1172-1/08 позовна вимога банку була задоволена та рішення суду звернене до виконання.(а.с.9-10). На виконання рішення Печерського районного суду м. Києва, Відділом державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві було відкрито виконавче провадження за виконавчим листом №2-1172-1/08 виданим 03.11.2008 р. про стягнення з позивача на користь банку суми заборгованості у розмірі 55846 грн. 09 коп. (а.с.12). Оскільки позивач не сплатив суму боргу у визначений термін, то 29.05.2009 року йому було надіслано копію постанови по виконавчому провадженню № 202/5 про накладення арешту на нерухоме майно яке належить йому на праві власності, а саме на 1/3 частину квартири №5 [ADDRESS]. (а.с.14). У 2011 році позивач [PERSON] погасив борг по кредитному договору № R011.0001301 і наразі не має заборгованості перед банком, про що свідчить довідка останнього ( вих. № 1276 від 28 грудня 2015 року). (а.с.15). 27 листопада 2015 року [PERSON] звернувся до ВДВС Голосіївського РУЮ у м. Києві із заявою про зняття обтяження (арешту) накладеного на 1/3 частину квартири [ADDRESS] Згідно листа-відповіді ВДВС Голосіївського РУЮ у м. Києві № б/н від 27.11.2015 р. йому було повідомлено, що вчинити виконавчі дії Відділ не має можливості в зв'язку зі знищенням документів переданих до архіву за 2000-2011 роки, і для вирішення питання щодо зняття арешту позивачу необхідно звернутися до суду для отримання відповідної ухвали (виконавчого документа).(а.с.17). Відповідно до відомостей Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, видно, там міститься запис від 01.06.2009 року за №8765001 про накладення арешту на 1/3 частину квартири по [ADDRESS], власником якої є [PERSON] (позивач), про що свідчить Інформаційна довідка № 47501198 від 12.11.2015 отримана позивачем в Другій київській нотаріальній конторі.(а.с.16). Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватись і розпоряджатись своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст. 317 ЦК України, власнику належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Примусове відчуження обєктів права власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності на підставі і в порядку, встановлених законом та за умови попереднього та повного відшкодування їх вартості. На підставі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод в здійсненні ним права користування і розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 50 ЗУ «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом, відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків не стягнення виконавчого збору або витрат, повязаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжитті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у звязку із завершенням виконавчого провадження. Статтею 60 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено наступне: У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. На підставі викладеного ст. ст. 16, 316, 317 , 319 , 321, 387, 391 ЦК України, ст. 50 закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 3, 4, 10, 11, 57-60, 88,169, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд,-

Outcome: approved