Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-29 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом про визнання права власності в порядку спадкування, мотивуючи позовні вимоги тим, що [INFO] помер його батько [PERSON], що стверджено свідоцтвом про смерть. При житті батько склав заповіт, який 28.05.1997 року посвідчив в Магерівській селищній раді. Таким заповів йому житловий будинок в [ADDRESS]. На день смерті в будинку ще проживала мати [PERSON], яка померла [INFO]. Після смерті батька він допомагав матері, проживав з нею, але не був зареєстрований, користувався спадковим майном, і був переконаний, що все має належати матері, як дружині батька, оскільки не знав про заповіт батька. Він звернувся до нотаріальної контори про спадкування, зазначивши про спадкування, де заведено спадкову справу № 758/2007, однак йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину із-за відсутності правовстановлюючого документу на будинок. Такий відсутній, оскільки батько при житті не здійснив державної реєстрації будинку, тому вимушений звертатися до суду про визнання права власності. Позивач в судове засідання не прибув, однак подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримує, просить такий задовольнити. Представник відповідача та третьої особи в судове засідання не з'явилися, хоч про час та місце розгляду справи належно повідомлені, однак відповідачем, третіми особами надіслано до суду листи про відсутність заперечень проти позовних вимог, та розгляд справи у відсутності їх представників, тому суд вважає можливим розгляд справи в їх відсутності. Відповідно до ст. 197 ЦПК України, фіксація судового засідання за допомогою технічного засобу не здійснюється. Дослідивши фактичні обставини за матеріалами справи, суд вважає що позовні вимоги [PERSON] належить задовольнити з наступних підстав. З свідоцтва [NUMBER] виданого Магерівською селищною радою вбачається, що [PERSON] помер [INFO]. [PERSON] померла [INFO] що також стверджено свідоцтвом про смерть [NUMBER] виданого Магерівською селищною радою. Із заповіту посвідченого 28.05.1997 року Магерівською селищною радою вбачається, що [PERSON] все своє майно заповів [PERSON] в такому зазначено, що і будинок в [ADDRESS]. З довідки № 2115 від 15.10.2014 року вбачається, що згідно записів в по господарській книзі Магерівської селищної ради будинок в [ADDRESS] належить [PERSON]. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне йому, будинок в [ADDRESS], яку фактично прийняв його син [PERSON] Згідно вимог ст.. 549 ЦК України позивач вступив реально у володіння спадковим майном та звернувся до Жовківської державної нотаріальної контори про видачу свідоцтва про право на спадщину, що стверджено витягом з спадкового реєстру № № 758/2007. Про те, що в [ADDRESS] знаходиться житловий будинок зведений в 1947 році, стверджено технічним паспортом, виготовленим Червоноградським МБТІ, загальною площею 46.1 кв.м, житловою 13.9 кв.м, допоміжна 32.2 кв.м.. З постанови Жовківської державної нотаріальної контори 31874/01-16 від 7.11.2014 року вбачається, що позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину із-за відсутності правовстановлюючого документу. Отже судом встановлено, що згідно записів в по господарській книзі Магерівської селищної ради за [PERSON] числиться житловий будинок 1947 року забудови в [ADDRESS], а тому виникнення права власності за померлим регулювалося положеннями ЦК УРСР 1963 року, Законом України "Про власність", Законом України від 07 грудня 1990 року № 553-ХІІ "Про місцеві Ради народних депутатів та місцеве і регіональне самоврядування", Законом України від 25 грудня 1974 року "Про державний нотаріат", постановою Ради Міністрів Української РСР від 11 березня 1985 року № 105 "Про порядок обліку житлового фонду в Українській РСР", Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 13 квітня 1979 року за № 112/5, Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 12 травня 1985 року № 5-24-26, Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР від 31 січня 1966 року, Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженою наказом Міністра юстиції Української РСР від 31 жовтня 1975 року № 45/5, Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих, затвердженою наказом Міністра юстиції УРСР від 19 січня 1976 року № 1/5. Отже і спадкоємець за заповітом [PERSON] набув права на спадкування будинку, який належав його батькові. За таких обставин суд прийшов до переконання, що позовні вимоги [PERSON] слід задовольнити.

Outcome: approved