Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-14 00:00:00

27.01.2015 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Публічного Акціонерного Товариств "Шахтоуправління "Покровське", третя особа Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та профзахворювань України в м. Красноармійську Донецької області про відшкодування моральної шкоди в розмірі 200 000грн. В обґрунтування позову зазначив, що з відповідачем по справі він знаходився у трудових відносинах з 17.10.2001 року по 10.12.2014 року, працюючи гірником очисного вибою підземним 5 розряду з повним робочим днем у шахті. Його було звільнено на підставі п.2 ст.40 КЗпП України через невідповідність виконуваній роботі за станом здоров'я. 12.08.2014 року о 10.20 год. внаслідок аварії і групового нещасного випадку його та ще 21 гірника було травмовано на підприємстві під час виконання трудових обов'язків. Його було доставлено до опікового відділення міської лікарні № 3 м. Краматорськ, де він перебував на лікуванні з 12.08.2014 року до 23.08.2014 року. 16.08.2014 року - переніс операцію - дермобразія з одномоментною ксенопластикою. 19.08.2014 року - переніс ще одну операцію - некректомія ран грудної клітини та рук. У відділенні розвинулось вторинне ураження дихальних шляхів з правобічною пневмонією. З 23.08.2014 року по 09.09.2014 року він лікувався Харківській міській клінічній лікарні швидкої та невідкладної медичної допомоги. З 10.09.2014 року по 02.10.2014 року знаходився на амбулаторному лікуванні у хірурга за місцем проживання. З 03.10.2014 року по 14.10.2014 року він знаходився на стаціонарному лікуванні у неврологічному відділенні, з 15.10.2014 року по 24.10.2014 року - у терапевтичному відділенні, а з 18.11.2014 року по 02.12.2014 року - в другому неврологічному відділенні Комунальної лікувально-профілактичної установи «Обласна клінічна лікарня профзахворювань», де йому було поставлено й діагноз: «Гостре отруєння продуктами горіння середнього ступеня тяжкості (12.08.2014р.). Стан після перенесеного гострого отруєння продуктами горіння внаслідок спалаху метано-повітряної суміші середнього ступеня тяжкості (12.08.2014р.), токсико-гіпоксична енцефалопатія з двобічною рефлекторною пірамідною недостатністю, паркінсонічним синдромом, вестибулопатією, вегето-судинною дистонією за змішаним типом, астено - невротичний синдром; опік дихальних шляхів, ускладнений правобічною нижнє дольовою пневмонією, з виходом у гострий обструктивний бронхіт, легенева недостатність першого-другого ступеня.» Захворювання пов'язане з нещасним випадком на виробництві. Крім того, ним отримано опік полум'ям спалаху другого-третього ступеня обличчя, голови, шиї, тулубу, обох верхніх кінцівок, 55% площі тіла у вигляді після опікових гіпертрофічних та атрофічних рублів тулубу, обох верхніх кінцівок, туго рухомість в ліктьових суглобах, сверблячий дерматит. Тяжкий опіковий шок. Даною установою було видано медичний висновок лікарсько-експертної комісії спеціалізованого лікувально-профілактичного закладу про наявність професійного характеру захворювання № 1284/1207 від 28.11.2014р. 10.12.2014 року згідно довідок Обласної профпатологічної медико-соціальної експертної комісії йому первинно встановлено 80% втрати професійної працездатності та другу групу інвалідності, потребу в медикаментозному та санаторно-курортному лікуванні. Крім того, йому потрібно «Д» спостереження та лікування у невропатолога, хірурга, дерматолога, пульмонолога, кардіолога (терапевта) за місцем мешкання. Йому протипоказано роботу в підземних умовах, важка фізична праця, роботи з токсичними газами та речовинами, на висоті, з механізмами що рухаються. Лікування за наслідками травми, отриманої при виконанні трудових обов'язків, він продовжує і зараз, стан здоров'я не є стабільним, в нього постійні головні болі, періодичне головокружіння та нудота, нестійкість під час ходьби, біль в вухах, поганий сон, бистре стомлення, загальна слабкість, відчуття дискомфорту у ділянці опіків та рубців, він відчуває задуху при незначних фізичних навантаженнях. Він фактично без болі не може ворухнутися. Він і надалі потребує реабілітаційного лікування в лікарні профзахворювань. Позивач вважає, що внаслідок нещасного випадку йому була заподіяна моральна шкода, яка полягає в тому, що внаслідок одержання травми він зазнав дуже сильного фізичного болю і страждань, після одержання інвалідності і втрати працездатності у нього змінилися умови життя, що тягнуть за собою зниження життєвої активності, систематичне нездужання і послаблення організму. Тривалий час він знаходиться на лікуванні. Через невідповідність виконуваній роботі за станом здоров його було звільнено з шахти і зараз він не працює, хоча ще міг працювати і виконувати ту саму роботу, як до травмування, оскільки йому всього 41 рік. Все це разом вплинуло на його спосіб життя, на сімейний бюджет, оскільки для лікування необхідні чималі кошти. В результаті одержання травми він втратив нормальні життєві зв'язки і йому приходиться приймати додаткові зусилля для організації свого життя та життя своєї родини, він не може реалізовувати в повній мірі свої повсякденні заняття, звички та бажання, не може виконувати ніяку фізичну роботу по дому. Всі хатні справи його дружина виконує сама, оскільки із-за стану свого здоров'я він не може їй допомогти. Крім того, його донька, яка навчається в інституті, потребує від нього певної матеріальної допомоги, але на цей час він не може це дозволити, оскільки на даний момент дохід сім'ї суттєво знизився, чималі кошти йдуть на його лікування та відновлення після отриманої травми. Вищевикладені обставини негативно впливають на його душевний стан. Він відчуває душевні страждання та переживання, в нього з'явилося почуття тривоги перед майбутнім, особливо з урахуванням незворотності наслідків отриманого ушкодження та тяжкого стану здоров'я. У нього критичне відношення до себе, як до неповноцінного, в трудовому відношенні, громадянина. Спричинену йому моральну шкоду він оцінює у 200000грн., які просить стягнути з відповідача, судові витрати покласти на відповідача. Позивач [PERSON] в судовому засіданні від 25.02.2015р. повністю підтримав свої позовні вимоги та просив їх задовольнити. Представник позивача [PERSON], що діє на підставі договору про надання правової допомоги(а.с.65-67), повністю підтримав позовні вимоги [PERSON] та просив їх задовольнити. Представник відповідача ПАТ «Шахтоуправління «Покровське» - Малиновський Д.В., що діє за дорученням, позов не визнав, посилаючись на те, що позивач не надав доказів спричинення йому моральної шкоди, а саме висновку медичних органів про спричинення йому моральної шкоди. Крім того, укладаючи трудовий договір, відповідно до ст. 29 КЗпП України, позивачеві було роз'яснено під розпис його права і обов'язки, про умови праці, наявність на робочому місці, де він буде працювати, небезпечних і шкідливих виробничих факторів, які ще не усунуто, та можливі наслідки їх впливу на здоров'я, його права на пільги і компенсації за роботу в таких умовах відповідно до чинного законодавства і колективного договору, при цьому позивач свідомо приймав запропоновані йому умови праці і усвідомлював можливість ушкодження його здоров'я та його наслідки. Враховуючи вищевикладене представник відповідача вважає, що вимоги Позивача щодо стягнення з Відповідача 200000 грн., враховуючи обставини отримання травми на виробництві та ступінь втрати працездатності (80%), не відповідає вимогам розумності і справедливості (ст. 22 ЦК України) та практиці, що склалась в судах Донецької області. А тому в задоволенні вимог просить відмовити. Представник Третьої особи - Відділу виконавчої дирекції фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.Красноармійську Донецької області до судового засідання не з'явився, належним чином повідомлений про дату та час слухання справи, просив розглянути справу в його відсутність, рішення винести на розсуд суду.(а.с.79). Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов [PERSON] підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] знаходився у трудових відносинах з відповідачем ПАТ ШУ «Покровське» з 17.10.2001р. по 10.12.2014р., працюючи гірником очисного вибою підземним 5 розряду з повним робочим днем у шахті. Звільнений на підставі п.2 ст.40 КЗпП України через невідповідність виконуваній роботі за станом здоров'я, що підтверджується трудовою книжкою позивача [PERSON](а.с.88-93) 12.08.2014 року о 10.20 год. внаслідок аварії і групового нещасного випадку [PERSON] було травмовано на підприємстві під час виконання трудових обов'язків, про що було складено акт № 105 від 23.12.2014р. про нещасний випадок на виробництві та акт по формі Н-5 від 23.12.2014р. про розслідування групового нещасного випадку, що стався 12.08.2014р. Причиною групового нещасного випадку визнано спалах та вражаючу дію метано-повітряної суміші; аварія та груповий нещасний випадок сталися внаслідок порушення «Правил безпеки у вугільних шахтах» та Інструкції по охороні праці, безпечному виконанню робіт і поведінці в шахті електрослюсаря підземного, що виразилось в порушенні безпечного обслуговування обладнання і виконанні аварійних робіт без спостереження осіб нагляду.(а.с.16-62) Як вбачається з виписки з історії хвороби(а.с.10-11) [PERSON] з 12.08.2014р.до 23.08.2014 року перебував на лікуванні в опіковому відділенні міської лікарні №3 м.Краматорськ, 16.08.2014р. переніс операцію - дермобразія ран грудної клітини, обох рук з одномоментною ксенопластикою, 19.08.2014 року операцію - некректомія ран грудної клітини та обох рук. У нього розвинулось вторинне ураження дихальних шляхів з правобічною пневмонією. З 23.08.2014 року по 09.09.2014 року [PERSON] лікувався в Харківській міській клінічній лікарні швидкої та невідкладної медичної допомоги, що підтверджується випискою з медичної карти.(а.с.12) Медичним висновком другого неврологічного відділення Комунальної лікувально-профілактичної установи «Обласна клінічна лікарня профзахворювань» [PERSON] було поставлено діагноз:«Гостре отруєння продуктами горіння середнього ступеня тяжкості(12.08.2014р.). Стан після перенесеного гострого отруєння продуктами горіння внаслідок спалаху метано-повітряної суміші середнього ступеня тяжкості(12.08.2014р.), токсико-гіпоксична енцефалопатія з двобічною рефлекторною пірамідною недостатністю, паркінсонічним синдромом, вестибулопатією, вегето-судинною дистонією за змішаним типом, астено - невротичний синдром; опік дихальних шляхів, ускладнений правобічною нижнє дольовою пневмонією, з виходом у гострий обструктивний бронхіт, легенева недостатність першого-другого ступеня.» Захворювання пов'язане з нещасним випадком на виробництві. Крім того, ним отримано опік полум'ям спалаху другого-третього ступеня обличчя, голови, шиї, тулубу, обох верхніх кінцівок, 55% площі тіла у вигляді після опікових гіпертрофічних та атрофічних рублів тулубу, обох верхніх кінцівок, туго рухомість в ліктьових суглобах, сверблячий дерматит. Тяжкий опіковий шок. [PERSON] видано медичний висновок лікарсько-експертної комісії спеціалізованого лікувально-профілактичного закладу про наявність професійного характеру захворювання № 1284/1207 від 28.11.2014р.(а.с.13-14) 10.12.2014 року Обласною профпатологічною медико-соціальною експертною комісією [PERSON] первинно встановлено 80% втрати професійної працездатності та другу групу інвалідності, рекомендовано медикаментозне та санаторно-курортне лікування, «Д» спостереження, лікування у невропатолога, хірурга, дерматолога, пульмонолога, кардіолога (терапевта) за місцем мешкання. Йому протипоказана робота в підземних умовах, важка фізична праця, роботи з токсичними газами та речовинами, на висоті, з механізмами що рухаються.(а.с.9). Відповідно до ст. 153 Кодексу законів про працю України та ст. 13 Закону України «Про охорону праці» на всіх підприємствах, в установах, організаціях створюються безпечні і нешкідливі умови праці. Забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Умови праці на робочому місці, безпека технологічних процесів, машин, механізмів, устаткування та інших засобів виробництва, стан засобів колективного та індивідуального захисту, що використовуються працівником, а також санітарно-побутові умови повинні відповідати вимогам нормативних актів про охорону праці. Власник або уповноважений ним орган повинен впроваджувати сучасні засоби техніки безпеки, які запобігають виробничому травматизмові, і забезпечувати санітарно-гігієнічні умови, що запобігають виникненню професійних захворювань працівників. Відповідно до ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають він нього додаткових зусиль для організації свого життя. Із роз'яснень Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди)" вбачається, що спори про відшкодування заподіяної фізичній чи юридичній особі моральної (немайнової) шкоди розглядаються лише у випадках, передбачених законодавством Згідно ст.23 ч.1, ч.2 п.1 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я. В пункті 3 ст. 23 Цивільного Кодексу України зазначено, що розмір відшкодування моральної шкоди визначається судом у залежності від глибини душевних та фізичних страждань, погіршення здібностей потерпілого, в також з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення . При призначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності та справедливості. Таким чином, судом встановлено, що в зв'язку з професійним захворюванням позивачу [PERSON] заподіяно моральну шкоду, яка полягає в тому, що він втратив 80 відсотків працездатності та в 41 рік став інвалідом 2-ї групи. Після одержання інвалідності і втрати працездатності у нього змінилися умови життя, що тягнуть за собою зниження життєвої активності, погіршився матеріальний стан його родини, систематичне нездужання і послаблення організму, переживання з приводу не відновлювання його здоров'я, погіршення відносин з оточуючими, він вимушений постійно лікуватися. Вищезазначене законодавство, а також роз'яснення Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року із змінами від 25.05.2001 року «Про судову практику по справам про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» пов'язують факт заподіяння моральної шкоди не лише зі станом напруженості під впливом сильнодіючого впливу, яким є стрес, а із наявністю втрат фізичного і психічного характеру, які тягнуть за собою порушення нормальних життєвих зв'язків потерпілого, зменшення його суспільної активності, потребують від нього додаткових зусиль для організації життя. Виходячи із наведених вище обставин, довідки МСЕК, суд вважає, що позивачу [PERSON] заподіяно моральну шкоду, і згідно ст.237-1 КЗпП України, роз'яснення Пленуму Верховного Суду України, ст.23, 1167 ЦК України позивач має право на її відшкодування. Визначаючи розмір моральної шкоди, суд враховує ступінь, характер, обсяг і тривалість страждань, а саме значне погіршення стану здоров'я позивача, те, що професійна працездатність в зв'язку з травмою на виробництві втрачена на 80 відсотків, суд вважає можливим стягнути з відповідача ПАТ ШУ «Покровське» на користь позивача в рахунок відшкодування моральної шкоди 30000 грн. В задоволенні іншої частини позовних вимог [PERSON] слід відмовити, як необґрунтованих. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача ПАТ ШУ "Покровське"на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 300 грн.

Outcome: partial