Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-04 00:00:00

Позивач 23. 03. 2016 року звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 18 липня 2008 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком "УкрСиббанк", правонаступником якого по всіх правах та зобов'язаннях виступає Публічне акціонерне товариство "УкрСиббанк" та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту № 11373339000 від 18.07.2008 року з додатковою угодою № 1 від 14.01.2010 року, згідно з умовами якого Позивач надав Відповідачу кредит в іноземній валюті в сумі 42 000 доларів США шляхом зарахування кредитних коштів на поточний рахунок відповідача 1, а відповідач 1 зобов'язався погашати та сплачувати проценти шляхом сплати ануїтетних платежів у розмірі 549,00 дол. США 14-го числа кожного місяця, та повернути наданий кредит до 17.07.2023 року. За користування кредитним коштами відповідач 1 зобов'язався сплатити проценти у розмірі 15 % річних. За користування кредитним коштами понад встановлений договором термін банк автоматично нараховує проценти на прострочену суму боргу у розмірі збільшеному вдвічі. Згідно з п.4.1. кредитного договору у випадку порушення термінів погашення будь-яких грошових зобов'язань Відповідач 1 сплачує Позивачу пеню у розмірі облікової ставки від суми гривневого еквіваленту суми простроченої заборгованості, розрахованої за кожен день прострочення платежу, починаючи з 32 календарного дня. В забезпечення виконання кредитних зобов'язань позичальника по вказаному кредитному договору були укладені договори поруки з [PERSON] (договір № 218224 від 18.07.2008 року) та з [PERSON] ( договір № 218225 від 18.07.2008 року). Всупереч умов кредитного договору відповідач 1 не здійснювала своєчасних платежів у повному обсязі для погашення суми заборгованості по кредиту та процентам чим порушила взяті на себе договірні зобов'язання. Станом на 16.03.2016 року заборгованість за кредитним договором становить по кредиту та процентам у розмірі 36 245,35 доларів США та по пені у розмір 40 676,85 грн., з яких: -31647,43 доларів США - заборгованість за кредитом, у тому числі прострочена заборгованість у розмірі 2 513,78 дол. США за строк з 16.02.2015 року по 16.03.2016 року; -4597,92 дол. США - заборгованість за процентами, у тому числі прострочена заборгованість у розмірі 4 173,41 дол. США за строк з 01.04.2015 року по 13.03.2016 року. -16116,47 грн. - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом за строк з 17.03.2015 року по 16.03.2016 року -24560,38 грн. - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за процентами за строк з 17.03.2015 року по 16.03.2016 року. Просять суд стягнути з відповідачів на їх користь в солідарному порядку суму боргу по поверненню кредитних коштів та відсотків за користування кредитом в розмірі 36 245,35 доларів США та суму боргу по сплаті пені в розмірі 40 676,85 грн. та стягнути сплачений судовий збір. Представник позивача в судовому засіданні підтримав свої позовні вимоги та просив суд задовольнити їх повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, в матеріалах справи містяться її аналогічні неодноразові заяви, в яких вона заперечує проти позову з тих підстав, що кредит вона сплачувала вчасно протягом семи років, позивачем так і не надано касових документів, які б підтверджували факт видачі їй кредиту саме в сумі 42 000 дол. США, оскільки зазначає, що кредит в такій сумі вона не брала. Крім того, вона не давала згоду Банку на підвищення розміру процентів з 15% на 30 %. Також, не отримувала вона від Банку і претензію про дострокове погашення заборгованості, оскільки це є обов'язкова досудова процедура врегулювання спору. Просила справу без неї не розглядати, оскільки вона готує заперечення проти позову та просила про відкладення розгляду справи в зв'язку з хворобливим станом. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явилися, причини неявки суду не повідомили, скерували до суду свої заперечення проти позову, мотивуючи свої заперечення тим, що кредиту вони не брали, письмових вимог від банку про наявну заборгованість вони не отримували, в довідці розрахунку позивача зазначено, що розрахунок боргу зроблено виходячи зі ставки 30 % річних, а не 15 % річних як прописано у кредитному договорі. Також зазначають, порука за договором припинилася відповідно до ч.4 ст. 559 ЦК України, оскільки строк позовної давності на подачу банком позовів до них, як до поручителів, почався з 16.06.2015 року - наступного дня з моменту останнього платежу Відповідачем 1 за кредитним договором і до 21.12.2015 року - дати триваючої 6-ї прострочки підряд по сплаті кредиту та процентів з дати останнього платежу відповідачем за Кредитним договором. Просили відмовити у позові з цих підстав. Дослідивши надані докази в межах заявлених позовних вимог (ст. 11 ЦПК України), суд встановив наступне. Судом встановлено, що 18 липня 2008 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком "УкрСиббанк", правонаступником якого по всіх правах та зобов'язаннях виступає Публічне акціонерне товариство "УкрСиббанк" та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту № 11373339000 від 18.07.2008 року з додатковою угодою № 1 від 14.01.2010 року, згідно з умовами якого Позивач надав Відповідачу кредит в іноземній валюті в сумі 42 000 доларів США шляхом зарахування кредитних коштів на поточний рахунок відповідача 1, а відповідач 1 зобов'язався погашати та сплачувати проценти шляхом сплати ануїтетних платежів у розмірі 549,00 дол. США 14-го числа кожного місяця, та повернути наданий кредит до 17.07.2023 року. Згідно з умовами, визначеними у пунктах 1.3.3., 1.3.4. договору проценти нараховуються щомісяця, в останній робочий день поточного місяця, методом «Факт/360», на суму кредитних коштів, що фактично надані банком позичальнику і ще не повернуті відповідно до умов договору, та сплачуються позичальником щомісячно, з 1 по 20 число кожного місяця, наступного за тим, за який вони були нараховані. Виконання позичальником [PERSON] зобов'язань за кредитним договором було забезпечено порукою. В забезпечення виконання кредитних зобов'язань позичальника по вказаному кредитному договору були укладені договори поруки з [PERSON] (договір № 218224 від 18.07.2008 року) та з [PERSON] ( договір № 218225 від 18.07.2008 року), згідно п.1.1. договорів поруки поручителі [PERSON] та [PERSON] поручилися за виконання позичальником [PERSON] усіх зобов'язань, що виникли з договору про надання споживчого кредиту № 11373339000 від 18.07.2008р. як існуючих, так і тих, що можуть виникнути в майбутньому. Банк виконав свої зобов'язання в повному обсязі та видав [PERSON] кредит в сумі 42 000 доларів США, що підтверджується копією заяви на видачу готівки № 84 від 18.07.2008 року на суму 36 640,00 доларів США, копією заяви на видачу готівки № 30 від 08.10.2008 року на суму 2000 доларів США, а також копіями меморіального ордеру № 0609393706 від 18.07.2008 року та меморіального ордеру № 0613549591 від 08.10.2008 року. Судом встановлено, що позичальник [PERSON] належним чином не виконувала зобов'язання за кредитним договором, не вносила щомісяця суми, достатні для погашення процентів та тіла кредиту згідно з графіком платежів. З огляду на порушення позичальником зобов'язань по поверненню кредиту та сплаті процентів банк відповідно до положень пункту 4.1. кредитного договору вправі нарахувати пеню за кожний день прострочення в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від гривневого еквіваленту суми простроченого платежу, сума якого (еквіваленту) розраховується за офіційним обмінним курсом НБУ гривні до валюти заборгованості станом на дату нарахування пені. Крім того, відповідно до пункту 1.3.1. Договору за користування кредитним коштами протягом перших 30 календарних днів, рахуючи з дати видачі кредиту, процентна ставка встановлюється у розмірі 15 % річних. За користування кредитними коштами понад встановлений Договором термін Банк автоматично нараховує проценти на прострочену суму основного боргу за процентною ставкою в розмірі збільшеному вдвічі від ставки вказаної в п. 1.3.1. Нарахування вищевказаної процентної ставки на прострочену суму основного боргу починається від дня виникнення простроченої суми основного боргу, а саме з наступного дня після дня несплати або неповної сплати платежу встановленого в Договорі. Проценти нараховуються на прострочену суму основного боргу за підвищеною ставкою до моменту погашення такої заборгованості. Відповідно до пункту 3.1.3. кредитного договору у випадку порушення позичальником умов договору банк має право вимагати дострокового повернення всієї суми кредиту та сплати плати за кредит, змінивши при цьому терміни повернення кредиту та плати за кредит в сторону зменшення. 18 серпня 2015 р. ПАТ «УкрСиббанк» на виконання положень пункту 6.2. кредитного договору направив позичальнику [PERSON] та поручителям [PERSON], [PERSON] письмові вимоги щодо сплати простроченої заборгованості. Відповідно до п. 6.2. договору терміни дострокового повернення кредиту та сплати плати за кредит вважаються такими, що настали, а кредит і плата за кредит обов'язковими до повернення і сплати в повному обсязі з 41 календарного дня, рахуючи з дати відправлення позичальнику повідомлення (вимоги) про дострокове повернення кредиту та плати за кредит. Згідно з наданим позивачем розрахунком загальний розмір заборгованості позичальника станом на 16.03.2016 року за кредитним договором становить по кредиту та процентам у розмірі 36 245,35 доларів США та по пені у розмір 40 676,85 грн., з яких: 31647,43 доларів США - заборгованість за кредитом, у тому числі прострочена заборгованість у розмірі 2 513,78 дол. США за строк з 16.02.2015 року по 16.03.2016 року; 4597,92 дол. США - заборгованість за процентами, у тому числі прострочена заборгованість у розмірі 4 173,41 дол. США за строк з 01.04.2015 року по 13.03.2016 року; 16116,47 грн. - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом за строк з 17.03.2015 року по 16.03.2016 року; 24560,38 грн. - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за процентами за строк з 17.03.2015 року по 16.03.2016 року. Жодних доказів на спростування цього розрахунку відповідачем не надано, а відповідно до положень статей 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. З огляду на вказане при визначенні суми заборгованості, суд покладає в обґрунтування рішення наданий позивачем розрахунок як об'єктивний доказ, що містить відомості про дати здійснення позичальником платежів на погашення заборгованості за кредитним договором, суми платежів, порядок погашення вимог, який ґрунтується на приписі пункту 1.6. кредитного договору, та детальний розрахунок заборгованості за тілом кредиту, процентами та пенею. Відповідно до статей 1054, 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути кредитодавцеві кредит у строк та в порядку, що встановлені договором. За приписом частини 2 статті 1050 цього Кодексу прострочення позичальником повернення чергової частини позики (кредиту) кореспондує праву позикодавця (кредитодавця) вимагати дострокового повернення частини позики (кредиту), що залишилася, та сплати процентів. За загальними правилами, встановленими статтями 526, 530, 611, 629 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу та у встановлений строк, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, а договір є обов'язковим для виконання сторонами. За приписом ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Судом встановлено, що на час розгляду справи вимоги ПАТ «УкрСиббанк» про дострокове виконання зобов'язань за кредитним договором ні позичальник, ні поручителі не виконали, що є підставою для примусового стягнення заборгованості. Згідно з умовами, визначеними у пунктах 1.3., 1.4. договорів поруки, поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, за всіма зобов'язаннями останнього за основним договором, при цьому відповідальність поручителя та боржника є солідарною. Сторони договорів поруки домовились, що у випадку невиконання боржником своїх зобов'язань за основним договором кредитор має право пред'явити свої вимоги безпосередньо до поручителя, які є обов'язковими для виконання поручителем на 10-й робочий день з дати відправлення йому такої вимоги. Статтею 543 ЦК України передбачено, що у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі, як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Відповідно до частини 4 статті 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки, а у разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. За змістом частини 2 статті 1050 ЦК України пред'явлення вимоги про дострокове повернення кредиту та сплати процентів у випадку порушення зобов'язання кредиту, який надавався на умовах розстрочення платежу, є правом, а не обов'язком банку. Враховуючи, що укладений з [PERSON] кредитний договір діє до 2023 р., вимогу про дострокове виконання зобов'язань за кредитним договором позивач пред'явив в серпні 2015 р., а в березні 2016 р. звернувся до суду з позовом до позичальника та поручителів про примусове стягнення заборгованості, порука не припинилася. Отже, відповідно до умов договорів поруки та на підставі положень статей 553, 554 ЦК України відповідачі [PERSON] та [PERSON] як поручителі повинні відповідати за цим позовом як солідарні боржники в тому ж обсязі, що і [PERSON], включаючи сплату основного боргу, процентів та пені, оскільки інше не встановлено укладеними з ними договорами поруки. Пунктом 12 Постанови Пленуму ВССУ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» №5 від 30.03.2012 року, передбачено, у разі якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам частини третьої статті 533 ЦК України Враховуючи викладене, а також те, що у матеріалах справи міститься дозвіл на здійснення валютних операцій, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів на користь позивача заборгованість в розмірі 36 245,35 доларів США (тридцять шість тисяч двісті сорок п'ять доларів США 35 центів) та пеню у розмірі 40 676,85 грн. (сорок тисяч шістсот сімдесят шість гривень 85 коп.). Оскільки рішення ухвалюється на користь позивача, суд на підставі положень статті 88 ЦПК України присуджує з відповідачів в рівних частках понесені позивачем судові витрати, які складаються з судового збору в сумі 15 227,22 грн. по 5 075,74 грн. з кожного. Зі згоди представника позивача суд ухвалює заочне рішення в справі, що передбачено ст.224 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved