Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-16 00:00:00

В грудні 2013 року позивач комунальне житлове ремонтно-експлуатаційне підприємство № 17 (надалі КЖРЕП № 17) звернувся до суду з позовом до відповідачів [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості по оплаті житлово-комунальних послуг, надавши в лютому 2014 року позов в новій редакції, збільшивши позовні вимоги. Посилався на те, що відповідачі зареєстровані та проживають в [ADDRESS] загальною площею 51,90 кв.м, будинок належить місцевій раді, перебуває у нього на балансі. Вони користуються послугами КЖРЕП № 17 по вивозу сміття, прибиранню прибудинкової території, освітленню під'їзду, системі довідок та інших, за що повинні щомісячно вносити плату, однак взагалі не оплачують надані їм послуги, у зв'язку з чим заборгованість станом на 01 червня 2011 року стягується за рішенням суду в примусовому порядку виконавчою службою. За період з 01 червня 2011 року по 31 грудня 2013 року відповідачі також взагалі не оплачували надані послуги по утриманню будинку та квартири, в зв'язку з чим утворилась заборгованість станом на 01 січня 2014 року в сумі 2057 грн. 81 коп., яку вони в добровільному порядку не погасили, а тому просить стягнути з відповідачів на його користь заборгованість за надані житлово-комунальні послуги станом на 01 січня 2014 року в сумі 2057 грн. 81 коп. та витрати по сплаті судового збору в сумі 229 грн. 40 коп. В судовому засіданні представник позивача КЖРЕП № 17 збільшені позовні вимоги підтримав повністю, просить стягнути з відповідачів на їх користь заборгованість за надані житлово-комунальні послуги станом на 01 січня 2014 року в сумі 2057 грн. 81 коп. та судові витрати по сплаті судового збору в сумі 229 грн. 40 коп. з підстав, вказаних в позовній заяві, повністю підтвердивши викладені в ній обставини, доповнивши, що Шевченківським районним судом м. Чернівців 03 жовтня 2013 року був виданий судовий наказ про стягнення з відповідачів заборгованості в сумі 1714 грн. 72 коп., однак ухвалою суду від 22 листопада 2013 року цей судовий наказ був скасований, тому вимушені звернутись до суду з даним позовом, оскільки відповідачі взагалі не оплачують ті послуги по утриманню будинку, які постійно ними надаються. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, пояснив, що він дійсно проживає в [ADDRESS] разом з сином [PERSON] КЖРЕП № 17 ніякі послуги їм не надавались і не надаються, тому ними і не оплачувались. Позивачем не надано доказів в підтвердження надання та отримання ними будь-яких комунальних послуг, оскільки документи, надані в підтвердження позовних вимог, ніяким чином не доводять факту надання послуг, а лише ілюструють функціонування КЖРЕП № 17. Відповідно до ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відносини між учасниками у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Акт про відмову підписання договору доводить лише те, що була спроба підписання договору для виправдання виплат за неіснуючі послуги. Між тим договір, запропонований їм до підписання позивачем, не містить істотних умов, передбачених цим Законом, зокрема ст.26 ч.1 та ч.5, а тому підписання договору у такому вигляді є неможливим. Визнав ту обставину, що в 2011 році працівниками позивача дійсно йому надавався типовий договір, однак він його не підписав. Більше десяти років у [ADDRESS] КЖРЕП № 17 не робив ремонт, довівши приміщення до жахливого стану. Електропроводка неодноразово горіла, доводилось викликати аварійну бригаду з електромережі. Літом у дощ під'їзд заливала вода, а в зимовий період сходи вкривалися шаром льоду, стіни обмерзали та обсипалися. Всі звернення до КЖРЕП № 17 результатів не дали, тому ремонтні роботи мешканці під'їзду були змушені робити своїм коштом, витративши 18500 грн., які позивач повинен врахувати при оплаті комунальних послуг, однак він відмовляється це зробити, чим порушує вимоги ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги». Просить в задоволенні позовних вимог за безпідставністю. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій просить справу розглянути у його відсутності, суд вважає можливим розглянути справу у його відсутності. Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають до задоволення. Судом встановлено, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] зареєстровані та постійно проживають в [ADDRESS], що підтверджується довідкою КЖРЕП № 17 від 03 грудня 2013 року № 2048 (а.с.6). Даний будинок є власністю територіальної громади м. Чернівців, знаходиться на балансі позивача, він та прилегла територія до нього передані позивачу для утримання і технічного обслуговування, що підтверджується довідкою КЖРЕП № 17 від 04 грудня 2013 року (а.с.5). Позивачем проводилось постійно технічне обслуговування та ремонт будинку, в зв'язку з чим були понесені матеріальні витрати, що підтверджується звітами по поточному ремонту за 2012 та 2013 роки, актами приймання виконаних робіт, рахунками по оплаті за електроспоживання, видатковими накладними на матеріали (а.с.27-44). Відповідачі [PERSON] та [PERSON] постійно проживають в даному будинку і користувались наданими позивачем послугами по обслуговуванню будинку та прилеглої території, зокрема, по вивозу сміття, прибиранню прибудинкової території, освітленню під'їзду, системі довідок та інше, тому згідно ст.ст.20, 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», п.п.4, 17, 35 Правил користування приміщеннями житлових будинків та прибудинковими територіями, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 08 жовтня 1992 року № 572, зобов'язані оплачувати надані їм позивачем послуги відповідно до затверджених тарифів рішенням виконавчого комітету Чернівецької міської ради № 195/5 від 23 березня 2010 року (копія на а.с.20-22). Згідно ст.648 ЦК України, п.1 ч.3 ст.20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" споживач зобов'язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору, за винятком випадків, коли відповідачі відмовляються від користування послугою, а відповідно до вимог ст.ст. 1, 14 цього Закону споживачем житлово-комунальних послуг є фізична або юридична особа, яка отримує або має намір отримувати житлово-комунальні послуги. Ціни/тарифи на комунальні послуги та послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій формують і затверджуються органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування відповідно до їхніх повноважень, визначених законом. Оплата за експлуатаційні витрати по утриманню будинку та прибудинкової території нараховувалась відповідно до тарифів, які були затверджені рішенням виконавчого комітету Чернівецької міської ради. Пункт 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 572 від 08 жовтня 1992 року, зобов'язує власника та наймача (орендаря) квартири укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем відповідно до типового договору, оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Статтями 20 і 21 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" на відповідачів, як споживачів, покладений обов'язок по укладанню договору на надання житлово-комунальних послуг, підготовленого позивачем на основі типового договору, а також обов'язок по оплаті житлово-комунальних послуг у строки, встановлені законом або договором. Позивачем КЖРЕП № 17 в 2011 року відповідачу [PERSON] було надано для підписання типовий договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (а.с.49-52), однак він його не підписав, що визнав в судовому засіданні, тому суд вважає, що неукладення договору про надання позивачем житлово-комунальних послуг по обслуговуванню будинку та прибудинкової території, в якому проживають відповідачі, обов'язок про укладення якого зазначеним Законом покладено на відповідачів, не є підставою для звільнення відповідачів від оплати наданих послуг позивачем, які фактично надавались і ними вони користувались. Відповідачами не надано суду доказів, які б з достовірністю підтверджували, що позивачем не надавались всі послуги по обслуговуванню їх будинку, прибудинкової території та квартири, а тому немає підстав для їх оплати. Посилання відповідача [PERSON] на те, що позивач повинен зарахувати в рахунок оплати наданих послуг витрачені кошти в сумі 18500 грн. на ремонт під'їзду будинку, є безпідставним і не може бути враховано судом, оскільки ним не надано доказів в підтвердження конкретної суми, витраченої ним на цей ремонт, а, крім того, це суперечить Положенню про порядок компенсації мешканцям будинків, які належить до житлового фонду міської ради, витрат на ремонтні роботи в рахунок сплати квартирної плати та експлуатаційних витрат, затвердженого рішенням виконавчого комітету Чернівецької міської ради від 04 травня 2001 року № 371/10 із змінами, внесеним рішенням від 23 лютого 2004 року № 148/4. Відповідачі свої зобов'язання по оплаті послуг позивача в період з 01 червня 2011 року по 01 січня 2014 року належним чином не виконували, за цей період взагалі не оплачували надані позивачем послуги, як і за період з 2005 року до 01 червня 2011 року (розрахунок заборгованості на а.с.18-19), яка була стягнута судовим наказом від 30 червня 2011 року і відкрито виконавче провадження (копія постанови на а.с.62), що визнав і відповідач [PERSON] в судовому засіданні, у зв'язку з чим утворилась заборгованість по квартирній платі, яка станом на 01 січня 2014 року згідно розрахунку (а.с.61) становить суму 2057 грн. 81 коп., яку вони не погасили, не дивлячись на попередження, а тому суд вважає, що цю суму належить стягнути з них на користь позивача, повністю задовольнивши збільшені позовні вимоги, а також згідно вимог ст. 88 ч.1 ЦПК України понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 229 грн. 40 коп., сплаченого по платіжному дорученню при зверненні з позовом до суду (а.с.4) та при подачі заяви про видачу судового наказу, який був скасований ухвалою суду від 22 листопада 2013 року (копія ухвали на а.с.10). На підставі викладеного, ст.156 ЖК України, ст.ст.360, 509, 526, 530, 648 ЦК України, ст.ст.1, 14, 20, 21 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", Правил користування житловими будинками та прибудинковими територіями, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 08 жовтня 1992 року № 572,

Outcome: approved