Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-20 00:00:00

1.Описова частина Короткий зміст вимог та аргументів учасників справи \~ \~ \~ \~22 серпня 2017 року звернулись до суду з позовом до відповідачів про визнання недійним Договору про відступлення права вимоги за Кредитним договором до боржника [PERSON] , укладеного 28 грудня 2016 року між ТОВ «Фінстрим» та Благодійним фондом «Розвиток Черкащини», визнання недійсним Договору про відступлення права вимоги за Договором іпотеки до іпотекодавців [PERSON] , [PERSON] , укладеного 28 грудня 2016 року між ТОВ «Фінстрим» та Благодійним фондом «Розвиток Черкащини» щодо предмету іпотеки квартири [ADDRESS] , скасування рішення приватного нотаріуса Черкаського міського нотаріального округу Романій Н.В. від 21 лютого 2017 року про державну реєстрацію права власності Благодійного фонду «Розвиток Черкащини» на квартиру [ADDRESS] , визнання недійним договору купівлі-продажу квартири [ADDRESS] між Благодійним фондом «Розвиток Черкащини» та [PERSON] від 11 травня 2017 року, стягнути з відповідачів судові витрати. \~ \~ \~ \~В обґрунтування позовних вимог вказували, що 31 липня 2007 року між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] було укладено Генеральну кредитну угоду №010/02- 18/1026-07, згідно з п. 1.1 та п. 1.2. ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» зобов`язався надавати [PERSON] кредитні кошти в порядку та на умовах, визначених у кредитних договорах, укладених в рамках цієї угоди, при цьому загальний розмір позичкової заборгованості не повинен перевищувати 40000, 00 (сорок тисяч) доларів США або еквівалента у гривнях чи євро. Також, 31 липня 2007 року між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] було укладено договір поруки №010/02-18/1026- 07п, згідно з яким [PERSON] як поручитель взяла на себе зобов`язання перед ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» відповідати по зобов`язанням, що виникають з умов Генеральної кредитної угоди №010/02-18/1026-07. Також 31 липня 2007 року між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль», [PERSON] та [PERSON] було укладено договір іпотеки №010/02-18/1026-07з1, відповідно до п. 1.1. якого забезпечувалася вимогу ВАТ «Райффайзен Банк Аваль», що випливає з Генеральної кредитної угоди №010/02-18/1026-07 від 31 липня 2007 року та кредитних договорів, укладених в межах Генеральної кредитної угоди. Предметом іпотеки була квартира [ADDRESS] , право власності на яку належало [PERSON] та [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 06.02.2006 та свідоцтва про право власності від 02.06.1993. Пізніше, 26 січня 2012 року між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] в рамках Генеральної кредитної угоди №010/02- 18/1026-07 було укладено кредитний договір №010/02-18/1026/04-12. Згідно з п. 1.1. цього Договору [PERSON] , як позичальнику, було надано кредит у формі не відновлювальної кредитної лінії з лімітом 290851,47 гривень. Відповідно п. 1.2. кінцевим терміном погашення кредиту була визначена дата січня 2022 року. У зв`язку із скрутним матеріальним становищем, проблемами із здоров`ям та втратою роботи, [PERSON] перестав виконувати у повному обсязі взяті на себе зобов`язання по кредитному договору №010/02-18/1026/04-12. Станом на 04.12.2015 заборгованість по сумі кредиту перед банком становила 287042,51 гривні, заборгованість за процентами 205640,54 гривні. Це вбачається з Вимоги про дострокове виконання зобов`язань за кредитним договором від 11.12.2015 за №114-0-0-00/15-58537. В подальшому [PERSON] та [PERSON] на їхню адресу проживання прийшло повідомлення про те, що 28 грудня 2016 року всі права вимоги за Генеральною кредитною угодою №010/02-18/1026-07 були відступлені ПАТ «Комерційний банк «Фінансовий партнер». Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Фінансовий партнер» та Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінстрим» уклали договір від 28 грудня 2016 року про відступлення права вимоги за договором іпотеки, згідно якого право вимог Генеральною кредитною угодою №010/02-18/1026-07 від 31.07.2007, Додатком № Генеральної кредитної угоди №010/02-18/1026-07 від 31.07.2007 Кредитний договір №010/02-18/1026/04-12 від 26.01.2012, перейшло від ПАТ «Комерційний «Фінансовий партнер» до ТОВ «Фінстрим». У цей же день, 28 грудня 2016 року, Товариство з обмеженою відповідали «Фінстрим» укладає з Благодійним фондом «Розвиток Черкащини» Договір відступлення права вимоги за договором іпотеки, згідно якого Благодійний фонд «Розвиток Черкащини» набув право вимоги за Генеральною кредитною угодою №010/02-18/10; від 31.07.2007р., Додатком №4 до Генеральної кредитної угоди №010/02-18/1026-0; 31.07.2007р. Кредитний договір №010/02-18/1026/04-12 від 26.01.2012р., та, як зазначено в договорі - набув статусу Іпотекодержателя за Договором іпотеки. Тобто за один день (28 грудня 2016 року) право вимоги перейшло від ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» - ПАТ «Комерційний банк «Фінансовий партнер» - ТОВ «Фінстрим» - Благодійний фонд «Розвиток Черкащини». Окрім цього, 28 грудня 2016 року між ТОВ «Фінстрим» та Благодійним фондом «Розвиток Черкащини» було укладено договір відступлення права вимоги, згідно п. 2.1. якого «...в порядку та на умовах, визначеним Договором, Первісний кредитор відступає за плату Новому кредитору належні йому Вимоги за Кредитним договором та Договором забезпечення, а Новий кредитор із Первісного кредитора як сторону - кредитора у Кредитному договорі, Договорі забезпечення, та приймає на себе всі його прав та обов`язки за кредитним договором Новий кредитор сплачує Первісному кредитору вартість Прав вимоги, що відступаються (відчужуються) в порядку та на умовах, передбачених Договором.» Позивачі вважають, що правочин, укладений 28 грудня 2016 року між ТОВ «Фінстрим» та Благодійним фондом «Розвиток Черкащини» Договором відступлення права вимоги є договором факторингу. Проте, згідно вимог чинного законодавства Благодійний фонд «Розвиток Черкащини» не може бути фактором при укладанні Договору про відступлення права вимоги, оскільки не являється фінансовою установою. Незаконність спірних правочинів, за якими Благодійний фонд «Розвиток Черкащини» набув права кредитора за кредитним договором та іпотекодавця за договором іпотеки потягнула незаконність спірного рішення про реєстрацію за ним права власності на предмет іпотеки, яка в подальшому без законних підстав була відчуженна за спірним договором купівлі-продажу, чим порушене право власності позивачів на [ADDRESS] . 19\~вересня 2017\~року представник\~відповідачки [PERSON] \~адвокат \~Щербатюк Б.А.\~скерував до\~суду заперечення\~на позов,\~які обґрунтував\~тим,\~що оскільки за оспорюваними договорами жодна із сторін не передає грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, тому відсутні підстави вважати, що укладений між відповідачами договір є договором факторингу. Оспорюваний договір є договором відступлення права вимоги, який не містять спеціальних застережень щодо можливості відступлення прав вимоги виключно на користь осіб, які є професійними учасниками ринку фінансових послуг, оспорюваний договір від 28 грудня 2016 року є договором відступлення права вимоги, а не договором факторингу, що зумовлює відсутність підстав для визнання цього договору недійсним. 12.12.2019 року відповідач БФ «Розвиток Черкащини» скерував до суду відзив на позов в якому обґрунтував тим, що мотиви, з яких виходив Верховний суд скасовуючи прийняті у вищевказаній справі рішення судів першої та апеляційної інстанції, зводяться до того, що суди не дослідили і не надали правову оцінку зібраним у справі доказам, зокрема пунктам 1.1, 2.1, 3.1, 8.2 договору відступлення права вимоги від 28.12.2016 р, укладеного між ТОВ «Фінстрим» та БФ «Розвиток Черкащини» з урахуванням додатку №1 до нього, оскільки додаток №1 до договору в матеріалах справи відсутній. Щодо відповідності положень договору відступлення права вимоги від 28.12.2016 р. вимогам цивільного законодавства та відсутності підстав для застосування до нього положень ст. 1077, 1079 ЦК України зазначав наступне. Характерними ознаками договору факторингу є те, що йому притаманний специфічний суб`єктний склад (клієнт - фізична чи юридична особа, яка є суб`єктом підприємницької діяльності, фактор - банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати фінансові, в тому числі факторингові операції, та боржник-набувач послуг чи товарів за первинним договором); його предметом може бути лише право грошової вимоги (такої, строк платежу за якою настав, а також майбутньої грошової вимоги); метою укладення такого договору є отримання клієнтом фінансування (коштів) за рахунок відступлення права вимоги до боржника; відступлення права вимоги за таким договором може відбуватися виключно за плату, а його ціна визначається розміром винагороди фактора за надання клієнтові відповідної послуги, і цей розмір може встановлюватись - у твердій сумі, у формі відсотків від вартості вимоги, що відступається, у вигляді різниці між номінальною вартістю вимоги, зазначеної удоговорі, та її ринковою (дійсною) вартістю тощо; вимоги до форми такого договору визначені у статті 6 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг». \~ \~ \~ \~Правочин, який не відповідає зазначеним ознакам, не є договором факторингу, а є правочином з відступлення права вимоги (цесії). Вважає, що договір відступлення права вимоги від 28.12.2016 р. не відповідає ознакам, що притаманні договору факторингу, а є правочином з відступлення права вимоги, тобто цесії у зв`язку з тим, що - суб`єктами оспорюваного нравочину є не клієнт, фактор та боржник, а «Первісний» та «Новий» кредитори у зобов`язанні; предметом оспорюваного правочину є не отримання лише грошової вимоги, а набуття «Новим кредитором» прав та обов`язків сторони - кредитора за Кредитним договором та Договором забезпечення до Боржника; метою оспорюваного правочину є задоволення вимог «Нового кредитора» за рахунок зобов`язань «Боржника», а не є отримання клієнтом фінансування (коштів); «Первісний кредитор» отримує від «Нового кредитора» не винагороду за надану останньому послугу, а виключно обумовлену сторонами у договорі про відступлення прав вимоги плату; форма оспорюваного правочину не відповідає вимогам ст. 6 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг». Крім того, безпосередньо з умов договору про відступлення права вимоги від 28.12.2016 р. слідує, що укладаючи його сторони керувалися ст. ст. 512-519, ч. 3 ст. 656 ЦК України, а не ст. ст. 1077, 1099 ЦК України. Договір факторингу має на меті фінансування однієї сторони договору іншою стороною шляхом надання їй визначеної суми грошових коштів. Ця послуга згідно з договором факторингу надається фактором клієнту за плату, розмір якої визначається договором. При цьому право грошової вимоги, передане фактору, не є платою за надану останнім фінансову послугу. Отже, за своїм змістом оспорюваний позивачами договір відступлення права вимоги від 28.12.2016 року встановлює зобов`язання нового кредитора щодо самостійного стягнення боргу за кредитним договором і не передбачає надання фінансових послуг під відступлення права грошової вимоги, а тому є договором відступлення права вимоги (цесії), а не договором факторингу. Вказане відповідає і змісту цього правочину, який не містить жодних посилань щодо факторингу. Позивач [PERSON] та його представник адвокат Заруба С.О. в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили суд позов задоволити з викладених у ньому підстав. Додатково позивач наголошував, що у постанові суду касаційної інстанції у даній справі з посиланням на розпорядження Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг від 06 лютого 2014 року\~\~\~ № 352 «Про віднесення операцій з фінансовими активами до фінансових послуг та внесення змін до розпорядження Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України від 03 квітня 2009 року № 231» визначено, що до фінансової послуги факторингу віднесено до фінансової послуги факторингу віднесено набуття відступленого права вимоги до боржників за договором шляхом дисконтування суми боргу. Позивачка [PERSON] скерувала до суду заяву про розгляд справи в її відсутність, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила суд позов задоволити. Адвокат Щербатюк Б.А. в інтересах відповідачів Благодійний фонд «Розвиток Черкащини» та [PERSON] позовні вимоги не визнав та просив відмовити у їх задоволенні з підстав, викладених у відзиві. Інші учасники в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, відзиву та пояснення до суду не надавали. Відповідно до п.3 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02.06.2016 року №1402-VІІІ «Про судоустрій та статус суддів», районні, міжрайонні, районні у містах, міські, міськрайонні суди продовжують здійснювати свої повноваження до утворення та початку діяльності місцевого окружного суду, юрисдикція якого розповсюджується на відповідну територію. Суд вислухавши в судовому засіданні учасників процесу, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. \~ \~ Хід розгляду справи \~ \~ \~ \~ \~ \~23 серпня 2017 року ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси відкрито провадження у справі. \~ \~ \~ \~28 серпня 2017 року ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси вжито заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно, що належить відповідачу [PERSON] , а саме: квартиру [ADDRESS] , загальною площею 48 кв.м, та заборонити\~\~її відчуження. \~ \~ \~ \~24 січня 2018 року рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси (суддя Мельник І.О.) відмовлено в задоволенні позову. Скасовані заходи забезпечення позову накладені ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 28.08.2017 року. \~ \~ \~ \~24 травня 2018 року постановою Апеляційного суду Черкаської області рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 24 січня 2018 року залишено без змін. \~ \~ \~ \~09 жовтня 2019 року постановою Верховного Суду рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 24 січня 2018 року та постанову Апеляційного суду Черкаської області від 24 травня 2018 року скасовано, справу направлено на новий розгляд. \~ \~ \~ \~05 листопада 2019 року ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси прийнято до провадження за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. \~ \~ \~ \~ 20 січня 2020 року ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до судового розгляду. \~ \~ \~ \~14 лютого 2020 року ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси заяву [PERSON] про забезпечення позову задоволено частково. Заборонено відчуження квартири [ADDRESS] , загальною площею 48 кв.м., яка належить на праві власності ТОВ «ЛІГА-2020» (Код ЄДРПОУ 43450848, місцезнаходження: 18001, Черкаська обл., місто Черкаси, вул. Лазарєва, будинок 4, квартира 42), реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1183324671101. В іншій частині у задоволенні заяви про забезпечення позову відмовлено. \~ \~ \~ \~25 лютого 2020 року ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси залучено до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ТОВ «ЛІГА 2020». 2.Мотивувальна частина \~ \~ \~ \~ Фактичні обставини, встановлені судом Судом\~встановлено, що 31 липня 2007 року між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] було укладено Генеральну кредитну угоду №010/02- 18/1026-07, згідно з п. 1.1 та п. 1.2. яких ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» зобов`язувався надавати [PERSON] кредитні кошти в порядку та на умовах, визначених у кредитних договорах, укладених в рамках цієї угоди, при цьому загальний розмір позичкової заборгованості не повинен перевищувати 40000, 00 (сорок тисяч) доларів США або еквівалента у гривнях чи євро. 31 липня 2007 року між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] було укладено договір поруки №010/02-18/1026-07п, згідно з яким [PERSON] як поручитель взяла на себе зобов`язання перед ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» відповідати по зобов`язанням, що виникають з умов Генеральної кредитної угоди №010/02-18/1026-07. 31 липня 2007 року між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль», [PERSON] та [PERSON] було укладено договір іпотеки №010/02-18/1026-07з1, відповідно до п. 1.1. якого забезпечувалася вимогу ВАТ «Райффайзен Банк Аваль», що випливає з Генеральної кредитної угоди №010/02-18/1026-07 від 31 липня 2007 року та кредитних договорів, укладених в межах Генеральної кредитної угоди. Предметом іпотеки являлась квартира [ADDRESS] , право власності на яку належало [PERSON] та [PERSON] згідно договору купівлі-продажу від 06.02.2006 та свідоцтва про право власності від 02.06.1993. відповідно до п. 1.3 даного договору ринкова вартість предмета іпотеки визначена стороною в сумі 390\~114 грн. 26 січня 2012 року між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] в рамках Генеральної кредитної угоди №010/02-18/1026-07 було укладено кредитний договір №010/02-18/1026/04-12. Згідно п. 1.1. цього Договору [PERSON] , як позичальнику, було надано кредит у формі не відновлювальної кредитної лінії з лімітом 290851,47 гривень. Відповідно п. 1.2. кінцевим терміном погашення кредиту була визначена дата січня 2022 року. 26 січня 2012 року між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] в рамках Генеральної кредитної угоди № 010/02-18/1026-07 було укладено договір поруки №010/02-18/1026/04-12п. Згідно п. 1.1. цього Договору [PERSON] зобов`язується перед кредитором солідарно з позичальником за виконання забезпечених зобов`язань, у тому числі тих, що виникнуть у майбутньому, які випливають з умов Кредитного договору. Станом на 04.12.2015 заборгованість по сумі кредиту перед банком становила 287042,51 гривні, заборгованість за процентами 205640,54 гривні, що вбачається з Вимоги про дострокове виконання зобов`язань за кредитним договором від 11.12.2015 за №114-0-0-00/15-58537. 28 грудня 2016 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ПАТ «КБ «Фінансовий партнер» укладено договір про відступлення права вимоги за договором іпотеки. Також всі права вимоги за Генеральною кредитною угодою №010/02-18/1026-07 були відступлені Публічному акціонерному товариству «Комерційний банк «Фінансовий партнер». 28 грудня 2016 року між ПАТ «КБ «Фінансовий партнер» та ТОВ «Фінстрим» укладено договір про відступлення права вимоги за договором іпотеки. Також всі права вимоги за Генеральною кредитною угодою №010/02-18/1026-07 були відступлені ТОВ «Фінстрим». 28 грудня 2016 року між ТОВ «Фінстрим» та Благодійний фонд «Розвиток Черкащини» укладено договір про відступлення права вимоги за договором іпотеки. Всі права вимоги за Генеральною кредитною угодою №010/02-18/10 від 31.07.2007, Додатком №4 до Генеральної кредитної угоди №010/02-18/1026-07 31.07.2007, Кредитний договір №010/02-18/1026/04-12 від 26.01.2012, що укладений між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», з однієї сторони та [PERSON] , що зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , а також [PERSON] , що зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , з іншої сторони, яки посвідчений 31.07.2007 року [PERSON] , приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу зареєстрованим № 5023, який виступає в якості забезпечення виконання зобов`язань, що випливають з Кредитного договору. 28 грудня 2016 року між ТОВ «Фінстрим» та Благодійним фондом «Розвиток Черкащини» було укладено договір відступлення права вимоги, згідно п. 2.1. якого «...в порядку та на умовах, визначеним Договором, Первісний кредитор відступає за плату Новому кредитору належні йому Вимоги за Кредитним договором та Договором забезпечення, а Новий кредитор зі Первісного кредитора як сторону - кредитора у Кредитному договорі, Договорі забезпечення, та приймає на себе всі його прав та обов`язки за кредитним договором Новий кредитор сплачує Первісному кредитору вартість Прав вимоги, що відступаються (відчужуються) в порядку та на умовах, передбачених Договором.». В п. 1.1. договору визначено терміни, які вживаються в договорі: "Генеральна кредитна угода" - Генеральна кредитна угода № 010/02-18/1026-07 від 31.07.2017 р., укладена між ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" та брожником з додатками, а також додаткові угоди до неї; "Право вимоги" - право грошової вимоги Первісного кредитора до боржника на дату відступлення прав вимоги за Кредитним договором щодо погашення заборгованості за кредитом, за процентами за користування кредитом, комісіями, неустойкою та іншими платежами, визначенимиКредитним договором, розрахунок заборгованості божника за Кредитним договором станом на дату відступлення права вимоги міститься у додатку № 1 до Договору; "Кредитний договір" - Додаток № 4 до Генеральної кредитної угоди № 010/02-18/1026-07 від 31.07.2017 р. Кредитний договір № 010/02-18/1026/04-12 від 26.01.2012 р., укладені між ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" та брожником з додатками, а також додаткові угоди до них. Відповідно до п.2.1 договору про відступлення права вимоги в порядкута на умовах, визначених Договором, Первісний кредитор відступає за плату новому кредитору належні йому права вимоги за Кредитним договором та Договором забезпечення, а Новий кредитор заміняє первісного кредитора як сторону кредитора у Кредитному договорі, Договорі забезпеченнята приймає на себе всі його права та обов`язки за Кредитним договором. Новий кредитор сплачує Первісному кредитору вартість Прав вимоги, що відступаюється (відчужуються) в порядку та на умовах, передбачених Договором. Відповідно до п. 3.1 даного договору загальна вартість Прав Вимоги за договором становить 275\~399 грн. П. 3.2 новий Кредитор зобов`язується сплатити Первісному кредитору вартість Прав Вимоги, вказану в п. 3.1 договору, шляхом переказу коштів на рахунок Первісного кредитора № [NUMBER] в ПАТ «Фінансовий Партнер», МФО 380872, ЄДРПОУ 40176983. Кошти в сумі 275\~399 грн. будуть зараховані в рахунок оплати за відступлення права Вимоги згідно Попереднього договору про порядок здійснення уступки права грошової вимоги від 27.12.2016 року укладеного між Первісним та Новим Кредитором. П. 8.1 після підписання Договору всі попередні переговори в ньому: листування, попередні договори, протоколи про наміри і будь-які інші усні або письмові домовленості Сторін з питань, які так або інакше стосуються Договору, втрачають силу та не можуть прийматися до уваги при тлумаченні умов Договору. \~ \~ \~ \~П. 8.2 Додаткові угоди, додатки до Договору, а також Акт приймання-передачі документації є невід`ємними частинами Договору. Відповідно до розрахунку заборгованості від 28 грудня 2016 року у Додатку 1 до Договору відступлення права вимоги від 28.12.2016р. заборгованість боржника за первісним кредитором становить 790 726, 93 грн. та складається з заборгованості за кредитом 262\~042,51 грн., заборгованість за процентами 271\~436,22 грн., заборгованість за пенею 257\~248,20 грн. (а.с.34 т.2) 28 грудня 2016 року між ТОВ «Фінстрим» та Благодійним фондом «Розвиток Черкащини» було укладено договір відступлення права вимоги за договором іпотеки, згідно п. 1.1. якого в зв`язку з укладенням сторонами Договору відступлення права вимоги від 28.12.2016р. за Генеральною кредитною угодою № 010/02-18/1026-07 від 31.07.2017 р.,Додатком № 4 до Генеральної кредитної угоди № 010/02-18/1026-07 від 31.07.2017 р. Кредитним договором № 010/02-18/1026/04-12 від 26.01.2012 р., що укладений між Первісним кредитором та боржником [PERSON] Іпотекодержатель передає, а Новий Іпотекодержатель приймає всі права вимоги за Іпотечним договором , що укладений між Первісним кредитором, (як Іпотекодержателем) та [PERSON] і [PERSON] (як Іпотекодавцями) і посвідчений 31.07.2007р. приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Міняйло І.П., який виступає в якості забезпечення виконання зобов`язань, що випливають з Кредитного договору. З моменту укладання цього договору Новий кредитор набуває статусу Іпотекодержателя за Договором іпотеки. 27.02.2017р. приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріальногоокругу Романій Н.В. прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 34044213, 2100.2017 року проведено державну реєстрацію права власності квартири [ADDRESS] за суб`єктом БФ «Розвиток Черкащини» на підставі договору іпотеки від 31.07.2007р., договору про зміни до договору іпотеки від 31.07.2007р., договору про відступлення права вимоги за договором іпотеки від 28.12.2016р. Відповідно договору купівлі-продажу квартири від 11.05.2017 Благодійний Фонд «Розвиток Черкащини» реалізував належну йому квартиру [ADDRESS] на користь [PERSON] , дата державної реєстрації права власності 11.05.2017р. Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 199942233 від 12.02.2020 року з 24 січня 2020 року квартира [ADDRESS] є власністю ТОВ «ЛІГА-2020» на підставі акту приймання-передачі нерухомого майна, у власність юридичної особи, серія та номер: 100, 101 виданий 16.01.2020, видавник: засвідчено сторонами (із засвідченням справжності підпису нотаріально, ПН [PERSON] ) та внесено запис на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 50826973 від 27.01.2020 [PERSON] . \~ \~ \~ \~Відповідно до листа від 24.06.2020 № 10259/16-9 Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг повідомлено про те, що БФ «Розвиток Черкащини» (код ЄДРПОУ 38843477) до реєстру не внесено, статусу фінансової установи, свідоцтва та ліцензії не отримувало. Застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд Спірні правовідносини регулюються нормами цивільного законодавства. Відповідно до\~ст. 3 ЦПК України\~та\~ст. 15 ЦК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ст. 4 ЦПК України). Відповідно до\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках Відповідно до положень ст.ст.\~12,\~81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України). Відповідно до ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Відповідно до ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Відповідно до ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Статтею 215 ЦК України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Правочин юридичної особи, вчинений нею без відповідного дозволу (ліцензії), може бути визнаний судом недійсним (ч.1ст.227 ЦК). Відповідно до ст.548 ЦК України виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом. Недійсне зобов`язання не підлягає забезпеченню. Недійсність основного зобов`язання (вимоги) спричиняє недійсність правочину щодо його забезпечення, якщо інше не встановлено цим Кодексом. \~ \~ \~ \~Статтею 512\~ЦК України визначені загальні підстави та порядок заміни кредитора у зобов`язанні, відповідно якої кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 ЦК України). Відступлення права вимоги\~\~(цесія) за суттю означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором. Договір відступлення права вимоги може бути як безоплатним, так і\~оплатним. Відповідно до частини першої статті 1077\~ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). За змістом статті 1079\~ЦК України сторонами у договорі факторингу є фактор і клієнт. Клієнтом у договорі факторингу може бути фізична або юридична особа, яка є суб`єктом підприємницької діяльності. Водночас щодо суб`єктного складу таких правовідносин у частині третій статті 1079\~ЦК України зазначено, що фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції. \~ \~ \~ \~Договір факторингу має на меті фінансування однієї сторони договору іншою стороною шляхом надання їй визначеної суми грошових коштів. Ця послуга згідно з договором факторингу надається фактором клієнту за плату, розмір якої визначається договором. При цьому право грошової вимоги, передане фактору, не є платою за надану останнім фінансову послугу. \~ \~ \~ \~Отже, ознаками договору факторингу є: 1) фактор (новий кредитор) надає послуги з фінансування діяльності клієнта (первісний кредитор) шляхом надання в його розпорядження коштів; 2) такі послуги надаються за винагороду у вигляді здійснення клієнтом (первісний кредитор) відповідної плати послуг фактора (новий кредитор); 3) грошові кошти передаються в рахунок грошової вимоги клієнта (первісного кредитора) до третьої особи (боржника). \~ \~ \~ \~Згідно з висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 11 вересня 2018 року у справі № 909/968/16 (провадження № 12-97гс18), договір факторингу є правочином, який характеризується тим, що: а) йому притаманний специфічний суб`єктний склад (клієнт - фізична чи юридична особа, яка є суб`єктом підприємницької діяльності, фактор - банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати фінансові, в тому числі факторингові операції, та боржник - набувач послуг чи товарів за первинним договором); б) його предметом може бути лише право грошової вимоги (такої, строк платежу за якою настав, а також майбутньої грошової вимоги); в) метою укладення такого договору є отримання клієнтом фінансування (коштів) за рахунок відступлення права вимоги до боржника; г) за таким договором відступлення права вимоги може відбуватися виключно за плату; д) його ціна визначається розміром винагороди фактора за надання клієнтові відповідної послуги, і цей розмір може встановлюватися у твердій сумі; у формі відсотків від вартості вимоги, що відступається; у вигляді різниці між номінальною вартістю вимоги, зазначеної у договорі, та її ринковою (дійсною) вартістю тощо; е) вимоги до форми такого договору визначені у статті 6 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг». Правочин, якому не притаманні перелічені ознаки, є не договором факторингу, а правочином з відступлення права вимоги. Порушення вимог до форми, змісту, суб`єктного складу договору факторингу відповідно до статті 203\~ЦК України зумовлює його недійсність. \~ \~ \~ \~Таким чином, за договором факторингу фактор передає грошові кошти клієнту, за що отримує право вимоги за грошовим зобов`язанням боржника та плату за надані грошові кошти, а клієнт отримує грошові кошти, за що передає право вимоги до боржника та сплачує плату за отримані кошти. \~ \~ \~ \~Згідно пункту 11 частини першої статті 4\~Закону України\~«Про фінансові\~послуги та\~державне регулювання\~ринків фінансових\~послуг» факторинг є фінансовою послугою. Фінансова послуга - це операції з фінансовими активами, що здійснюються в інтересах третіх осіб за власний рахунок чи за рахунок цих осіб, а у випадках, передбачених законодавством, - і за рахунок залучених від інших осіб фінансових активів з метою отримання прибутку або збереження реальної вартості фінансових активів (пункт 5 частини першої статті 1 вказаного Закону). Разом з тим, законодавець визначив факторинг, як кредитну операцію, про що зазначено у статті 49 Закону України «Про банки та банківську діяльність». Пунктом 1 розпорядження Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг від 06 лютого 2014 року\~№ 352 «Про віднесення операцій з фінансовими активами до фінансових послуг та внесення змін до розпорядження Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України від 03 квітня 2009 року № 231» до фінансової послуги факторингу віднесено сукупність таких операцій з фінансовими активами (крім цінних паперів та похідних цінних паперів): фінансування клієнтів суб`єктів господарювання, які уклали договір, з якого випливає право грошової вимоги; набуття відступленого права грошової вимоги, у тому числі права вимоги, яке виникне в майбутньому, до боржників за договором, на якому базується таке відступлення; отримання плати за користування грошовими коштами, наданими у розпорядження клієнта, у тому числі шляхом дисконтування суми боргу, розподілу відсотків, винагороди, якщо інший спосіб оплати не передбачено договором, на якому базується відступлення. Виходячи із системного аналізу зазначених норм матеріального законодавства договір факторингу, як договір фінансової послуги, спрямований на фінансування однією стороною іншої сторони шляхом передачі в її розпорядження певної суми грошових коштів. Зазначена послуга за договором факторингу надається фактором клієнту за плату, розмір якої визначається договором. Відмежування вказаного договору від інших подібних договорів, визначає необхідність застосування спеціальних вимог законодавства, втому числі відносно осіб, які можуть виступати фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Сам же договір факторингу у нормі статті 1077\~ЦК України визначений як фінансування під відступлення права грошової вимоги та вже передбачає, що відступлення права вимоги є наслідком та лише складовою частиною цієї господарської операції, що полягає в забезпеченні виконання зобов`язання під фінансування. Однією із відмінних ознак факторингу від інших правочинів, які передбачають відступлення право вимоги, є передача грошових коштів у розпорядження за плату, тобто взамін права вимоги, клієнт отримує\~\~послугу, що полягає в передачі грошових коштів у розпорядження на певний час, з обов`язком повернення цих коштів та оплати часу користування ними. Договір факторингу та купівлі-продажу права грошової вимоги мають відмінності і у строках дії таких договорів. Договір купівлі-продажу права грошової вимоги припиняє свою дію після того, як первісний кредитор передав новому кредитору право вимоги до боржника, а новий кредитор оплатив її вартість. Договір факторингу діє і після того як фактор оплатив клієнту вартість грошової вимоги, а клієнт передав фактору право грошової вимоги до третіх осіб, до моменту коли боржник (або клієнт, в разі якщо це передбачено договором факторингу) виплатить факторові кошти за первісним договором. Між договором про відступлення права вимоги та договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) є лише одна спільна риса - вони базуються на заміні кредитора у зобов`язанні (відступленні права вимоги). Щодо вимоги про визнання недійсним Договору про відступлення права вимоги укладений 28 грудня 2016 року між ТОВ «Фінстрим» та Благодійним фондом «Розвиток Черкащини», суд виходить з такого. \~ \~ \~ \~Так, судом встановлено, що відповідно до змісту\~\~п. 1.1 договору про відступлення права вимоги від 28.12.2016 первісний кредитор ТОВ «Фінстрим» уступило грошову вимогу до боржника 790\~726,93 грн. в обмін на грошові кошти в сумі 275\~399 грн., які новий кредитор Благодійний фондом «Розвиток Черкащини» сплатив первісному кредитору, тобто за умовами договору про відступлення права вимоги фактично відбулося фінансування однієї особи іншою за рахунок передачі останній грошової вимоги до третьої особи (боржника). \~ \~ \~ \~Уклавши договір відступлення права вимоги за кредитним договором ТОВ «Фінстрим» отримав фінансування у розмірі 275\~399 грн., а Благодійний фонд «Розвиток Черкащини» в свою чергу, укладаючи вказаний договір набув право одержання прибутку у формі різниці між реальною вартістю права вимоги, що відступається 790\~726,93 грн., і ціною вимоги, що передбачена договором про відступлення права вимоги 275\~399 грн. \~ \~ \~ \~ Відповідно до п. 2.1. договору, Первісний кредитор відступає за плату Новому кредитору належні йому Вимоги за Кредитним договором та Договором забезпечення, а Новий кредитор зі Первісного кредитора як сторону - кредитора у Кредитному договорі, Договорі забезпечення, та приймає на себе всі його прав та обов`язки за кредитним договором Новий кредитор сплачує Первісному кредитору вартість Прав вимоги, що відступаються (відчужуються) в порядку та на умовах, передбачених Договором.». \~ \~ \~ \~п. 2.2. договору про відступлення права вимоги, права вимоги переходять до Нового кредитора в повному обсязі, безвідривно та без можливості зворотного відступлення (викупу). . З дати відступлення Права Вимоги Новий кредитор вправі самостійно розпоряджатися Правами Вимоги на власний розсуд без згоди Первісного кредитора, в тому числі відступати його третім особам. \~ \~ \~ \~Отже, суд прийшов до висновку, що укладений між ТОВ «Фінстрим» та Благодійний фонд «Розвиток Черкащини» оспорюваний договір відступлення за своєю юридичною природою (незважаючи на його назву як договір про відступлення права вимоги) є договором факторингу. Цесія (уступка права вимоги) є одним з обов`язкових елементів відносин факторингу. Проте сама по собі назва оспорюваного у даній справі договору не змінює його правової природи. \~ \~ \~ \~З укладенням договору про відступлення права вимоги відбулася заміна первісного кредитора, який є фінансовою установою, що має право на здійснення операцій з надання фінансових послуг, на Благодійний фонд «Розвиток Черкащини», який не включений до фінансових установ у розумінні Закону України\~«Про фінансові\~послуги та\~державне регулювання\~ринків фінансових\~послуг» та не може надавати фінансові послуги, у тому числі і у формі факторингу. \~ \~ \~ \~Аналогічна позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 11 вересня 2018 року у справі №909/968/16. \~ \~ \~ \~Оспорюваний договір відступлення прав вимоги від 28.12.2016 має ознаки договору факторингу, оскільки за цим договором Благодійний фонд «Розвиток Черкащини» передало грошові кошти ТОВ «Фінстрим» як клієнту, за що отримало право вимоги за грошовим зобов`язанням боржника та плату за надані грошові кошти, а ТОВ «Фінстрим» як клієнт, отримавши грошові кошти, передав право вимоги до боржника і сплатив за отримані кошти. Цією платою є різниця між розміром заборгованості 790\~726,93 грн. і сплаченою фактором сумою 275\~399 грн., тобто розмір грошової вимоги значно перевищує ціну її відступлення. \~ \~ \~ \~Враховуючи викладене, підлягають до задоволення позовні вимоги про визнання недійсним договору відступлення права вимоги за Кредитним договором до боржника [PERSON] , укладений 28 грудня 2016 року між ТОВ «Фінстрим» та Благодійним фондом «Розвиток Черкащини», оскільки оспорюваний договір про відступлення прав вимоги суперечить наведеним вище приписам цивільного законодавства України щодо суб`єктного складу договору факторингу та порушує права позивача як позичальника за кредитним договором щодо передачі право вимоги новому кредитору на підставах та у спосіб, передбачений законом. \~ \~ \~ \~Позовні вимоги про визнання недійсним договору про відступлення права вимоги за договором іпотеки підлягають до задоволення, оскільки спірний правочин відступлення права вимоги за договором іпотеки є похідним від договору про відступлення права вимоги, тому також підлягає визнанню недійсним на підставі статті 548 ЦК України, порушення прав позивачів договору про відступлення права вимоги за договором іпотеки полягає у відступленні права вимоги до позивачів як іпотекодавців до нового іпотекодержателя без законних підстав. \~ \~ \~ \~За змістом ч. 3 ст.\~26\~ЗУ «Про\~державну реєстрацію\~речових прав\~на нерухоме\~майно та\~їх обтяжень» визнання недійсним правочину, який був підставою для вчинення реєстраційних дій, тягне за собою скасування відповідної державної реєстрації прав, вчиненої на підставі недійсного правочину. Позовні вимоги про скасування рішення приватного нотаріуса Черкаського міського нотаріального округу Романій Н.В. від 21 лютого 2017 року про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям нового розділу) на квартиру [ADDRESS] підлягають до задоволення, оскільки вказане рішення прийняте на підставі договору про відступлення прав вимоги за договором іпотеки, визнаного недійсним та порушує право власності позивачів на вказану квартиру шляхом припинення цього права власності не на підставі і у спосіб, встановлений законом. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. (ст.319 ЦК України). Відповідно до\~ст.328\~ЦК України\~право власності\~набувається на\~підставах,\~що не\~заборонені законом,\~зокрема із\~правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом. Оскільки право розпорядження майном належить виключно власнику та судом встановлено незаконність набуття права власності відпов ідача Благодійного фонду «Розвиток Черкащини» на квартиру [ADDRESS] , що тягне за собою відсутність законних підстав для реалізації відповідачем права розпорядження зазначеною квартирою, у зв`язку з цим вимога про визнання недійним договору купівлі-продажу квартири між Благодійним фондом «Розвиток Черкащини» та [PERSON] , посвідчений 11 травня 2017 року приватним нотаріусом ЧМНО Романій Н.В. підлягає до задоволення. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Стягнути з Благодійного фонду «Розвиток Черкащини», [PERSON] , Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінстрим» на користь [PERSON] судові витрати по оплаті судового збору в сумі 1060,40 грн., по 353,40 грн. з кожного. Стягнути з Благодійного фонду «Розвиток Черкащини», [PERSON] , Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінстрим» на користь [PERSON] судові витрати по оплаті судового збору в сумі 640 грн., по 213 грн. з кожного. \~ \~ \~ \~Частина 7 статті 158 ЦПК України у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved