Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-15 00:00:00

АТ КБ "ПРИВАТБАНК" звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості в сумі 21 424,12 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 15.04.2013 року відповідач отримала кредит, шляхом встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. АТ КБ "ПРИВАТБАНК" відкрили відповідачу картковий рахунок, випустили та надали платіжну картку, а також здійснювали її обслуговування. [PERSON] зобов`язався у строки здійснювати погашення заборгованості, проте через неналежне виконання умов договору виникла заборгованість, яку позивач просить стягнути та судові витрати по справі. Представник позивача у судове засідання не з`явився, проте надав суду письмове клопотання в якому просив розглянути справу без його участі, підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити, а також не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з`явилася, повідомлена про дату, час і місце судового засідання в установленому законом порядку, до суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій зазначає про невизнання позовних вимог, посилається на те, що Анкета - заява необґрунтована, тому просить відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Дослідивши письмові матеріали справи суд вважає, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав. Відповідно ст.ст.525, 526, 527, 530, 625 ЦК України одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається; зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України; боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок; якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк; боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно ст.638 ч.1 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти, що передбачено ст.1054 ч.1 ЦК України. Судом встановлено, що 15.04.2013 року [PERSON] подано до ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК", правонаступником якого є АТ КБ "ПРИВАТБАНК", Анкету-заяву про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, якою виявлено бажання приєднатися до Умов і Правил надання банківських послуг, проте бажаний кредитний ліміт не визначено та не обрано вид кредитної карти (Розрахунок заборгованості проведений АТ КБ "ПРИВАТБАНК" станом на 25.08.2020 року свідчить, що загальна сума заборгованості 21 424,12 грн., яка складається з заборгованості: -15 092,87 грн.- заборгованість за тілом кредита; -в.т.ч. 0,00 грн. заборгованість за поточним тілом кредита; -15092,87 грн. заборгованість за простроченим тілом кредита; - 0, 00 грн. заборгованість за нарахованими відсотками; - 6331,25 грн. - заборгованість за простроченими відсотками; - 0,00 грн. заборгованість за відстоками нарахованими на прострочений кредит згідно ст..625 ЦК України; - 0,00 грн. нараховано пені; - 0,00 грн. нараховано комісії; Аналізуючи докази по справі судом встановлено, що в анкеті заяві про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у ПриватБанку від 15.04.2013 року відсутні умови договору про встановлення кредитного ліміту, можливість нарахування простроченого тіла кредиту та відсотків, відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру. АТ КБ «ПРИВАТБАНК» пред`являючи вимоги про погашення кредиту просив стягнути тіло кредиту, прострочене тіло кредиту, відсотки, неустойку (пеня, штраф). Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором, посилався на Витяг із Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті: https://privatbank.ua/terms/, як невід`ємні частини договору. Витягом із Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та Витягом із Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті: https://privatbank.ua/terms/, що надані позивачем на підтвердження позовних вимог, визначені, в тому числі: пільговий період користування коштами, процентна ставка, права та обов`язки клієнта (позичальника) і банку, відповідальність сторін, зокрема пеня за несвоєчасне погашення кредиту та/або процентів, штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань та їх розміри і порядок нарахування, а також містяться додаткові положення, в яких зокрема визначено дію договору (12 місяців з моменту підписання), позовну давність щодо вимог банку 50 років (пункт 1.1.7.31 згаданих Умов), та інші умови. При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Витяг із Тарифів і Витяг із Умов надавались для ознайомлення відповідачу та він погодився з ними, підписуючи заяву, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема щодо сплати простроченого тіла кредиту та відсотків, відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів), та, зокрема саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви, розмірах і порядках нарахування. Роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення та дій однієї сторони (банку), яка може вносити та вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено постановою Верховного Суду України від 11.03.2015 року (провадження №6-16цс15) і не спростовано позивачем при розгляді вказаної справи. У даному випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України за змістом якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією зі сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим АТ КБ «ПРИВАТБАНК» у період з часу виникнення спірних правовідносин і до моменту звернення до суду з вказаним позовом, тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Тарифів і Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову. За таких обставин і без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у заяві домовленості сторін про тіло кредиту, можливість нарахування простроченого тіла кредиту та відсотків, відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів), надані банком Витяг з Тарифів і Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Надані позивачем Правила надання банківських послуг ПРИВАТБАНК, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в заяві позичальника, яка безпосередньо підписана і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору. Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті: https://privatbank.ua/terms/, які містяться в матеріалах даної справи не містять підпису відповідача, а тому їх не можна розцінювати як частину договору, який укладено сторонами 04.02.2013 року шляхом підписання заяви. Отже відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді розмір і порядок нарахування тіла кредиту, простроченого тіла кредиту, відсотків, відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань. Вказані висновки узгоджуються з постановою Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 року по справі №342/180/17. Зваживши у сукупності надані АТ КБ "ПРИВАТБАНК" докази по справі, суд приходить до висновку, що відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді кредитний ліміт, можливість нарахування простроченого тіла кредиту та відсотків, відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів). Наданий позивачем розрахунок заборгованості не є первинним документом, який підтверджує укладення договору на умовах, які вказані у позовній заяві. Матеріали справи не містять належних і допустимих доказів, які підтверджують суму наданого відповідачу кредитного ліміту, оскільки в Анкеті-заяві, яку підписано відповідачем, бажаний кредитний ліміт не зазначений, а виписку по банківських рахунках суду не надано. Позивачем не надано будь-яких доказів щодо зміни кредитного ліміту, оскільки позовна заява містить вказівку про отримання відповідачем кредиту, але не зазначено навіть його суми, а розрахунок заборгованості містить відомості про заборгованість за тілом кредиту на значно більшу суму, як і розмір загальної заборгованості. Встановлені судом обставини не підтверджують укладання кредитного договору та надання відповідачу банківських карт, оскільки допустимих доказів їх отримання безпосередньо відповідачем суду не надано. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги АТ КБ "ПРИВАТБАНК" є необґрунтованими, а тому у задоволенні позову необхідно відмовити за його недоведеністю та безпідставністю. Судові витрати понесені позивачем не підлягають стягненню з відповідача, оскільки позовні вимоги залишено без задоволення, що відповідає вимогам ст.141 ЦПК України.

Outcome: dismissed