Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-31 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «ЄВРАЗ Суха Балка» про стягнення недоплаченої заробітної плати за час відпусток, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, моральної шкоди, посилаючись на те, що у період з 07 вересня 1995 року по 08 жовтня 2007 року, з 13 листопада 2007 року по 15 березня 2008 року він працював на різних професіях та посадах у відповідача та за час його роботи на підприємстві наказами неодноразово підвищувались тарифні ставки і посадові оклади, однак нарахування заробітної плати за час відпустки провадилось із порушенням законодавства. Посилаючись на вищевикладене, просив суд: стягнути з ПАТ «ЄВРАЗ Суха Балка» на свою користь недоплачену заробітну плату за час його відпусток за період з 29 жовтня 2002 року по 15 березня 2008 року; середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні та моральну шкоду. Тому представник позивача просить суд стягнути з ПАТ «ЄВРАЗ Суха Балка» на користь позивача недоплачену заробітну плату за час відпусток у сумі 2906,45 грн. При цьому представник позивача погодився з розрахунками здійсненими відповідачем по наступним відпусткам: грудень 2002 - лютий 2003 - 95,76 грн.; серпень 2003 - 342,96 грн.; жовтень 2003 - 376 грн.; грудень 2003 - січень 2004 - 583,73 грн.; вересень - листопад 2004 - 253,63 грн.; серпень - грудень 2006 - 146,18 грн.; червень - липень 2007 - 133,80 грн.; жовтень 2007 - 210,41 грн.; березень 2008 - 202,68 грн. Але, представник позивача не погодився з розрахунками здійсненими відповідачем через неправильне застосування коефіцієнтів коригування і вважає, що сума стягнення має бути по відпусткам: травень - червень 2005 - 444,95 грн.; жовтень 2005 - 72,19 грн.; грудень 2005 - січень 2006 - 44,16 грн., всього сума стягнення на думку представника позивача має бути 2906,45 грн. Крім того, представник позивача просив суд стягнути з ПАТ «ЄВРАЗ Суха Балка» на користь позивача середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у сумі 76991,37 грн., з розрахунку часу затримки з дня звільнення позивача 15 березня 2008 р. до 13 серпня 2014 року - 1607 робочих днів та середньоденного заробітку на момент звільнення позивача який складає 47,91 грн. Таким чином, представник позивача вважає, що з відповідача на користь позивача має бути стягнена сума, передбачена ст. 117 КЗпП України - 76991,37 грн. (з розрахунку 1607 робочих днів затримки х середній заробіток 47,91 грн.), а також моральна шкода у сумі 5000 грн В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив стягнути з відповідача на користь позивача недоплачену заробітну плату за час відпусток у сумі 2906,45 грн., середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у сумі 76991,37 грн., моральну шкоду у сумі - 5000 грн. Представник відповідача у судовому засіданні просила позов задовольнити частково стягнувши відповідача на користь позивача недоплачену заробітну плату за час відпусток у сумі - 1866,19 грн., в задоволені інших позовних вимог вона просила суд відмовити. Вислухавши в судовому засіданні пояснення представника позивача та представника відповідача, вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав: Судом встановлено, що [PERSON] у період з 07 вересня 1995 року по 08 жовтня 2007 року, з 13 листопада 2007 року по 15 березня 2008 року працював на різних професіях та посадах на ПАТ "Євраз Суха Балка". Протягом роботи на підприємстві він неодноразово знаходився у відпустці. Даний спір виник з приводу порядку розрахунку середньої заробітної плати при нарахуванні сум оплати за час відпусток з 29 жовтня 2002 року по 15 березня 2008 року. Відповідачем в справі в період роботи [PERSON] підвищувались тарифні ставки і посадові оклади на підставі вищезазначених наказів. Як вбачається із матеріалів справи, відповідачем в період роботи [PERSON] підвищувались тарифні ставки і посадові оклади на підставі наказів №717 від 20.08.2003р. на коефіцієнт 1,7; №391 від 21.04.2004р. на коефіцієнт 1,1360; №952 від 15.09.2004р. на коефіцієнт 1,0584; №83 від 24.01.2005р. на коефіцієнт 1,25; №331 від 21.03.2005р. на коефіцієнт 1,2014; №92 від 31.01.2006р. на коефіцієнт 1,06481; №367 від 05.04.2006р. на коефіцієнт 1,0269; № 1117 від 02.10.2006р. на коефіцієнт 1,0181; №23 від 05.01.2007р. на коефіцієнт 1,1; № 624 від 08.05.2007р. на коефіцієнт 1,0686; № 1432 від 10.10.2007р. на коефіцієнт 1,0125; №103 від 22.01.2008р. на коефіцієнт 1,1144. Позивачу у спірному періоді відповідачем неправильно розраховувалась і виплачувалась заробітна плата за час його відпусток, а саме; без корегування заробітної плати, включаючи премії та інші виплати, що враховуються при обчислені середньої заробітної плати, у випадках підвищення тарифних ставок та посадових окладів у відповідних розрахункових періодах за проміжок часу до підвищення на коефіцієнт підвищення, що призвело до недоплати за період роботи [PERSON] на ПАТ "Євраз Суха Балка" з 29.10.2002р. по 15.03.2008р. заробітної плати за час відпусток. Відповідно до ч.2 ст. 21 Закону України "Про відпустки" порядок обчислення заробітної плати працівникам за час щорічної відпустки, додаткових відпусток у зв'язку з навчанням, творчої відпустки, додаткової відпустки працівникам, які мають дітей, та компенсації за невикористані відпустки, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Кабінетом Міністрів України Постановою №100 від 08.02.1995 року затверджено Порядок обчислення середньої заробітної плати, який застосовується при наданні працівникам відпусток. Згідно підпункту "а" п. 1 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.95 року N 100 (далі - Порядок) цей Порядок обчислення середньої заробітної плати застосовується у випадках надання працівникам щорічної відпустки, додаткових відпусток у зв'язку з навчанням, додаткової відпустки працівникам, які мають дітей, або виплати їм компенсації за невикористані відпустки. Пунктом 2 Порядку передбачено, що обчислення середньої заробітної плати для оплати часу щорічної відпустки, додаткових відпусток у зв'язку з навчанням, творчої відпустки, додаткової відпустки працівникам, які мають дітей, або для виплати компенсації за невикористані відпустки провадиться виходячи з виплат за останні 12 календарних місяців роботи, що передують місяцю надання відпустки або виплати компенсації за невикористані відпустки. Пункт 10 вищевказаного Порядку передбачає, що у випадках підвищення тарифних ставок і посадових окладів на підприємстві, в установі, організації відповідно до актів законодавства, а також за рішеннями, передбаченими в колективних договорах (угодах), як у розрахунковому періоді, так і в періоді, протягом якого за працівником зберігається середній заробіток, заробітна плата, включаючи премії та інші виплати, що враховуються при обчисленні середньої заробітної плати, за проміжок часу до підвищення коригуються на коефіцієнт їх підвищення. На госпрозрахункових підприємствах і в організаціях коригування заробітної плати та інших виплат провадиться з урахуванням їх фінансових можливостей. Як вбачається із матеріалів справи, відповідачем в період роботи [PERSON] підвищувались тарифні ставки і посадові оклади на підставі вищезазначених наказів. Спільною постановою Генерального директора та профспілкових комітетів ПАТ "Євраз Суха Балка" від 06 лютого 2012 року № 3 визнано порушення п.10 Порядку при розрахунку заробітної плати за період відпусток працівникам ПАТ "Євраз Суха Балка" з 01 січня 1995 року по 01 березня 2010 року, постановлено провести перерахунок заробітної плати колишнім працівникам ВАТ "Суха Балка" та ПАТ "Євраз Суха Балка" за вказаний період із застосуванням формули: Корегуючий коефіцієнт = 1+розмір підвищення тарифних ставок та посадових окладів (в частках одиниці) х 0,71) Пунктом 1.3 якої встановлено, що виплата недоплаченої заробітної плати за час відпусток здійснюється з урахуванням фінансових можливостей ПАТ "Євраз Суха Балка" з корегуванням за вищевказаною формулою. При цьому, суд враховує, що спільна постанова прийнята за згодою роботодавця та профспілок, які діють в інтересах робітників, в межах їх компетенції, не суперечать законодавству, й по суті є погодженням з профспілками дій адміністрації. На виконання постанови видано Наказ № 295 від 16 лютого 2012 року, яким визначено порядок здійснення виплат. На час ухвалення рішення по справі Постанова та Наказ є чинними, отже доводи представника відповідача в цій частині є обґрунтованими та підтверджуються матеріалами справи. Крім того, Постановою Верховного Суду України від 18 лютого 2015 року за результатами розгляду заяви [PERSON], з підстав неоднакового застосування судом касаційної інстанції норм матеріального права, а саме пункту 10 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.95р. № 100 та статті 60 Закону України "Про акціонерне товариство", встановлено, що на госпрозрахункових підприємствах і в організаціях коригування заробітної плати та інших виплат проводиться з урахуванням їх фінансових можливостей, а отже Спільна постанова прийнята на виконання рішення наглядової ради ПАТ "Євраз Суха Балка" є обов'язковою для виконання. Згідно ч.3 ст.61 ЦПК обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини. Отже, з урахуванням положень вказаної Спільної постанови, при вирішенні вимог позивача про заборгованість по заробітній платі за час 12 відпусток суд виходить з наступного розрахунку: Відпустка за період травень - червень 2005 року: Відкоригований заробіток позивача за період, що передував відпустці з урахуванням коефіцієнту підвищення К=1,0584 з 01.10.2004р. згідно наказу від 15.09.2004р. № 952, коефіцієнту підвищення К=1,25 з 01.01.2005р. згідно наказу від 24.01.2005 року № 83, коефіцієнту підвищення К=1,2014 з 01.03.2005 року згідно наказу від 21.03.2005 року № 331 складає 20473 гривні 18 копійок, кількість розрахункових днів 355, кількість днів відпустки - 28; фактично виплачена сума відпускних - 1169 гривень 84 копійки, розрахункова - 1614 гривень 79 копійок (20473,18 грн. : 355 дн. х 28 дн.), сума недоплати заробітної плати за час відпустки - 444 гривні 95 копійок (1614,79 грн. - 1169,84 грн.). Відпустка за період жовтень 2005 року: Відкоригований заробіток позивача за період, що передував відпустці з урахуванням коефіцієнту підвищення К=1,25 з 01.01.2005р. згідно наказу від 24.01.2005р. № 83, коефіцієнту підвищення К=1,2014 з 01.03.2005 року згідно наказу від 21.03.2005 року № 331 складає 18100 гривень, кількість розрахункових днів 355, кількість днів відпустки - 12; фактично виплачена сума відпускних - 539 гривень 64 копійки, розрахункова - 611 гривень 83 копійки (18100 грн. : 355 дн. х 12 дн.), сума недоплати заробітної плати за час відпустки - 72 гривні 19 копійок (611,83 грн. - 539,64 грн.). Відпустка за період грудень 2005 року - січень 2006 року: Відкоригований заробіток позивача за період, що передував відпустці з урахуванням коефіцієнту підвищення К=1,25 з 01.01.2005 року згідно наказу від 24.01.2005р. № 83, коефіцієнту підвищення К=1,2014 з 01.03.2005р згідно наказу від 21.03.2005р. № 331 складає 17803 гривні 36 копійок, кількість розрахункових днів 355, кількість днів відпустки - 16; фактично виплачена сума відпускних - 758 гривень 24 копійки, розрахункова - 802 гривні 40 копійок (17803,36 грн. : 355 дн. х 16 дн.), сума недоплати заробітної плати за час відпустки - 44 гривні 16 копійок (802,40 грн. - 758,24 грн.). Разом сума заборгованості по заробітній платі за час відпусток позивача по спірним відпусткам за травень - червень 2005 року, жовтень 2005 року, грудень 2005 року - січень 2006 року складає 561 гривня 30 копійок із розрахунку: (444,95 грн. + 72,19 грн. + 44,16 грн.). Враховуючи, що представник позивача погодився з нарахованими сумами відповідачем без врахування Спільної постанови № 3 від 06 лютого 2012 року відпустки за періоди: грудень 2002 року - лютий 2003 року в розмірі 95 гривень 76 копійок, серпень 2003 року в розмірі 342 гривні 96 копійок, жовтень 2003 року в розмірі 376 гривень, грудень 2003 року - січень 2004 року в розмірі 583 гривні 73 копійки, вересень - листопад 2004 року в розмірі 253 гривні 63 копійки, серпень - грудень 2006 року в розмірі 146 гривень 18 копійок, червень - липень 2007 року в розмірі 133 гривні 80 копійок, жовтень 2007 року в розмірі 210 гривень 41 копійка, березень 2008 року в розмірі 202 гривні 68 копійок, всього сума заборгованості по заробітній платі за час відпусток по 9 відпусткам складає - 2345 гривень 15 коп. Сума заборгованості по заробітній платі за час відпусток без урахування положень Спільної постанови № 3 від 06 лютого 2012 року по трьом спірним відпусткам складає - 561 гривня 30 копійок та нарахована відповідачем сума заборгованості по дев'яти відпусткам з якими погодився представник позивача складає - 2345 гривень 15 коп., усього сума заборгованості по заробітній платі за час відпусток без урахування положень Спільної постанови № 3 від 06 лютого 2012 року по дванадцяти відпусткам складає - 2906 гривень 45 копійок із розрахунку (561,30 грн. + 2345,15 грн.). З врахуванням положень Спільної постанови № 3 від 06 лютого 2012 року стягненню на користь позивача підлягає сума заборгованості по заробітній платі за час відпусток 2063 гривні 58 копійок із розрахунку (2906,45 х 0,71). Ст. 117 КЗпП України встановлено обов'язок власника або уповноваженого органу виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Відповідно до п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.12.1999р. №13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» роз'яснено, що у разі якщо працівникові не були виплачені належні йому суми при звільнені, суд на підставі ст. 117 КЗпП України стягує на користь працівника середній заробіток за весь час затримки розрахунку, а не при проведенні його до розгляду справи по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутність в цьому його вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності. Постановою Кабінету Міністрів України № 100 від 08.02.1995 року затверджений Порядок обчислення середньої заробітної плати. Відповідно до абз. 3 п.2 Порядку середньоденна та середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи. Відповідно до довідки наданої ПАТ «Євраз Суха Балка», за два останні місяці перед звільненням середньоденна заробітна плата складала 47 гривень 91 копійка. При середньоденній заробітній платі Позивача 47,91 грн. та часу затримки 1607 днів, середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні в межах позовних вимог позивача складає 76991 гривня 37 копійок (47,91 грн. х 1607 днів). З врахуванням того, що відповідач не довів суду відсутність своєї вини у несвоєчасній виплаті позивачу заробітної плати за час відпусток за період з 2002 року по 2008 рік, суд вважає, що несвоєчасною виплатою зазначеної заробітної плати порушено право позивача, передбачене ст. 116 КЗпП України на отримання в день звільнення всіх сум, що належать виплатити працівнику від підприємства. Згідно п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 року №13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» роз'яснено, що при визначенні розміру відшкодування за час затримки розрахунку судам необхідно враховувати розмір спірної суми, істотність цієї частки порівняно із середнім заробітком працівника, вини роботодавця у порушенні строків її виплати та інших конкретних обставин справи. З огляду на вищевикладене, визначаючи суму відшкодування суд вважає її значно завищеною, виходячи з того, що сума середнього заробітку за час затримки розрахунку має бути співмірною із сумою заборгованості по заробітній платі, і тому вважає необхідним задовольнити позовні вимоги в частині стягнення суми середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільнені [PERSON] частково, а саме, в сумі - 3000 гривень. Частиною 3 ст. 23 ЦК України передбачено, що розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Згідно роз'яснень п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995р. (з подальшими змінами) «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується характер і тривалість страждань, тяжкість завданої травми, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, конкретних обставин по справі і наслідків, що наступили. Аналізуючи зібрані в справі докази, в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди, підлягають задоволенню частково, беручи до уваги конкретні обставини по справі, обсяг фізичних та моральних страждань позивача, їх інтенсивність та довго тривалість, істотність вимушених змін у його життєвих стосунках, наслідків, що наступили, суд вважає, що належною компенсацією спричиненої позивачу моральної шкоди є сума в розмірі - 1000 гривень. Відповідно до ст.88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь державного бюджету України судовий збір в сумі - 243 гривні 60 копійок. На підставі викладеного,

Outcome: partial