Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що в 1995 році земельною комісією було проведено обмір земельних ділянок, які перебували у власності громадян, в тому числі і його земельної ділянки в с.Явора Турківського району Львівської області. Відповідно до результатів обміру було складено акт № 364 від 20 жовтня 1995 року про те, що обміряно земельну ділянку та складено абрис і експлікацію земель, якою користується. По сусідству з ним у житловому будинку [ADDRESS] Турківського району проживає відповідач [PERSON], житловий будинок, якого розташований на земельній ділянці, яка межує з його земельною ділянкою. Відповідач [PERSON] у 2012 році перемістив межу, що поділяє їхні земельні ділянки, більше як на 2-3 метри в глиб його території та захопив частину земельної ділянки і прибив свою огорожу до його сараю. Відповідач [PERSON] на його звернення щодо звільнення земельної ділянки та не чинити перешкод в користуванні земельною ділянкою не реагує. Відповідно до його заяви, сесія Явірської сільської ради Турківського району Львівської області прийняла рішення за №244 від 29.03.2013 року про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та рішення за №269 про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства. На підставі прийнятих рішень уклав угоду з ТзОВ ,,Карпати Гео-Інвест" про виготовлення документації на приватизацію земельних ділянок. Після проведення обмірів земельних ділянок виявилось, що вони не відповідають абрисам, складеним 20.10.1995 року, про що звертався із заявами в сільську раду та відділ Держземагенства. Просить відповідно до поданої заяви про збільшення позовних вимог встановити факт самовільного зайняття відповідачем [PERSON] земельної ділянки біля житлового будинку площею 83,7 м.кв., зобов'язати відповідача [PERSON] повернути самовільно зайняту земельну ділянку, шляхом звільнення від незаконно встановленого паркану, зобов'язання відповідача [PERSON] знести або перенести від огорожі самочинно-збудовану шопу, яка збудована з порушенням пожежно-технічних та будівельних норм і правил, з даху якої дощова вода стікає на подвір''я, що приводить до затоплення, шкідливого впливу на подвір''я та житловий будинок, зобов'язати Явірську сільську раду Турківського району Львівської області встановити тверді межові знаки у відповідності з даними земельно-кадастрової документації, а саме: акту №364 від 20.10.1995 року та абрису і експлікації земель, зобов"язати відповідача [PERSON] дотримуватися змісту добросусідства при використанні земельної ділянки біля житлового будинку та не відводити воду із земельної ділянки на його подвір"я, визнати недійсним та скасувати рішення Явірської сільської ради Турківського району Львівської області №383 від 10.06.2014 року ,, Про затвердження акту встановлення межових знаків". У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, посилаючись на ті ж обставини, що і в позовній заяві і дав пояснення, доповнивши, що не має державного акту на право приватної власності на земельну ділянку відповідно до проведених обмірів. Оскільки розташування земельних ділянок, де розташовані господарські споруди є з нахилом, де житловий будинок з господарськими спорудами відповідача знаходяться вище його житлового будинку, а тому, коли під час дощу, всі стічні води стікають на його подвір'я із самочинно-збудованої шопи. З рішенням Явірської сільської ради Турківського району Львівської області №383 від 10.06.2014 року ,, Про затвердження акту встановлення межових знаків" не згідний, оскільки не відповідає абрисам земельних ділянок, складеним відповідно до акту обміру від 20.10.1995 року. У судовому засіданні відповідач [PERSON] позов не визнав та дав пояснення про те, що являється власником житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що знаходяться в [ADDRESS] Турківського району відповідно до свідоцтва про право власності та користується земельною ділянкою для обслуговування житлового будинку і споруд . На письмову вимогу позивача відносно встановлення межі , яка поділяє земельну ділянку між ним та позивачем комісією Явірської сільської ради враховуючи фактичне землекористування було складено акт та абрис встановлення межових знаків між присадибними ділянками від 27.07.2013 року, де рішенням Явірської сільської ради Турківського району від 10.06.2014 року було затверджено з яким згідний. Відносно шопи на яку посилається позивач то це дровітня, яка побудована без фундаменту і значиться з витягу Державного реєстру речових прав . З цієї дровітні вода не стікає на земельну ділянку позивача . У судовому засіданні представник відповідача голова Явірської сільської ради Турківського району Львівської області Гошовський Д.І. позов не визнав та дав пояснення про те, що письмову вимогу позивача на встановлення межі , яка поділяє земельну ділянку між відповідачем [PERSON] та позивачем комісією Явірської сільської ради враховуючи фактичне землекористування між ними було складено акт та абрис встановлення межових знаків між присадибними ділянками від 27.07.2013 року. Даний акт та абрис було затверджено рішенням Явірської сільської ради Турківського району від 10.06.2014 року. Комісія виходила з того , що складені абриси земельної ділянки позивача відповідно до акту № 364 від 20 жовтня 1995 року не відповідають дійсності і земельну ділянку обміряно в метрах , а не в маштабі. У судовому засіданні представник третьої особи відділу містобудування та архітектури Турківської РДА Юдицький П. Л. 22.12.2014 року пояснив , що при таких обставинах Явірська сільська рада відповідно до норм Земельного кодексу України правильно затвердила межові знаки між позивачем та відповідачем [PERSON] У продовжене судове засідання не з'явився, хоч був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи відповідно до закону та подав до суду заяву про розгляд справи без його участі. У судове засідання представник відділу Держземагенства у Турківському районі Львівської області не з'явився, хоч був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи відповідно до закону та подав до суду заяву про розгляд справи без його участі. У судове засідання представник ТзОВ ,,Карпати Гео-Інвест" повторно не з'явився без поважних причин, хоч був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи відповідно до закону, що підтверджується розписками про вручення . У судове засідання третя особа [PERSON] повторно не з'явився без поважних причин, хоч був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи відповідно до закону, що підтверджується розписками про вручення. Заслухавши пояснення позивача, представника позивача [PERSON] відповідача [PERSON], представника відповідача голови Явірської сільської ради Турківського району Львівської області Гошовського Д.І., представника третьої особи відділу містобудування та архітектури Турківської РДА Юдицького П. Л., покази свідків [PERSON] , [PERSON] , дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення. Судом встановлено, що позивач являється власником житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами в [ADDRESS] Турківського району Львівської області являючись землекористувачем . Поряд з позивачем межує земельна ділянка на якій знаходиться житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] Турківського району Львівської області власником якого являється відповідач [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно виданого Явірською сільською радою Турківського району Львівської області від 09.12.2014 року. У 1995 році земельною комісією Явірської сільської ради Турківського району Львівської області було проведено обмір земельних ділянок, які перебували у власності громадян, в тому числі і земельні ділянки позивача та відповідача в с.Явора Турківського району Львівської області. Відповідно до результатів було складено акт за № 364 від 20 жовтня 1995 року про те, що обміряно земельну ділянку та складено абрис та експлікацію земель, якими користується позивач. Згідно до результатів було складено акт за № 367 від 21.11. 1995 року про те, що обміряно земельну ділянку та складено абрис та експлікацію земель, якими користується відповідач [PERSON]. Оскільки у позивача виник спір з відповідачем [PERSON] відносно зайняття земельної ділянки та встановлення межових знаків то звернувся із заявою до Явірської сільської ради Турківського району. Державні акти про право приватної власності на вищезазначені земельні ділянки не видані. Відповідно до ч.2 ст. 158 ЗК України виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, а також спори щодо розмежування територій сіл, селищ, міст, районів та областей. За ч.3 ст. 158 ЗК України органи місцевого самоврядування вирішують земельні спори у межах населених пунктів щодо меж земельних ділянок, що перебувають у власності і користуванні громадян, та додержання громадянами правил добросусідства, а також спори щодо розмежування меж районів у містах. Крім того, наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 18 травня 2010 року № 376, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 16 червня 2010 року за № 391/17686, затверджено Інструкцію про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками, якою визначено механізм відновлення меж земельних ділянок на місцевості. Як роз'яснено у п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 16 квітня 2004 року ,,Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ", згідно зі статтею 158 ЗК суди розглядають справи за спорами про межі земельних ділянок, що перебувають у власності чи користуванні громадян-заявників, які не погоджуються з рішенням органу місцевого самоврядування чи органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів. Частиною 1 ст.106 ЗК України визначено, що власник земельної ділянки має право вимагати від власника сусідньої земельної ділянки сприяння встановленню твердих меж, а також відновленню межових знаків у випадках, коли вони зникли, перемістились або стали невиразними. Відповідно до ст.107 ЗК України основою для відновлення меж є дані земельно-кадастрової документації, яка відповідно до ст.193 ЗК України містить сукупність відомостей і документів про місце розташування та правовий режим земельних ділянок, їх оцінку, класифікацію земель, кількісну та якісну характеристику, розподіл серед власників землі та землекористувачів. На підставі поданої заяви позивача та згідно законодавства Явірська сільська рада Турківського району Львівської області 27.07.2013 року комісією в присутності позивача та відповідача [PERSON] було встановлено межові знаки між присадибними ділянками позивача та відповідача [PERSON], де повторно встановлено межові знаки між присадибними ділянками позивача та відповідача [PERSON] з врахуванням акту обміру №364 від 20.10.1995 року та складено акт та абрис встановлення межових знаків між присадибними ділянками від 27.07.2013 року. Рішенням сесії Явірської сільської ради Турківського району Львівської області від 10.06.2014 року за №383 ,, Про затвердження акту встановлення межових знаків" затверджено акт встановлення межових знаків між присадибними ділянками [PERSON] та [PERSON], складеного 27.07.2013 року згідно додатків: акту від 27.07.2013 року , абрису встановлених межових знаків до акту від 27.07.2013 року, акту та ситуаційного плану присадибних ділянок відповідача [PERSON] та позивача від 04.06.2014 року. У судовому засіданні встановлено, що земельна ділянка відповідача, на якій розташовані житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами в [ADDRESS] Турківського району Львівської області знаходяться вище житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами в [ADDRESS] Турківського району Львівської області позивача з нахилом і під час дощу стічні води стікають на земельну ділянку позивача. Вищенаведене підтверджується частково поясненнями позивача , частково представника позивача [PERSON] , частково відповідача [PERSON], представника відповідача голови Явірської сільської ради Турківського району Львівської області Гошовського Д.І., представника третьої особи відділу містобудування та архітектури Турківської РДА Юдицького П. Л., частково показами свідка [PERSON] та [PERSON], свідоцтвом про право власності на нерухоме майно виданого Явірською сільською радою Турківського району Львівської області від 04.10.2012 року, рішенням сесії Явірської сільської ради Турківського району Львівської області від 10.06.2014 року за №383, актом від 27.07.2013 року, абрисом встановлених межових знаків до акту від 27.07.2013 року, актом та ситуаційним планом присадибних ділянок відповідача [PERSON] та позивача від 04.06.2014 року, свідоцтвом про право власності на нерухоме майно виданого Явірською сільською радою Турківського району Львівської області від 09.12.2014 року [PERSON] Суд не приймає до уваги посилання свідка [PERSON] у цій частині, що всі абриси і інших землекористувачів необхідно співставити з метою загальної картини земельних ділянок враховуючи те , що позивач і відповідач [PERSON] з часу обміру земельних ділянок користувались земельними ділянками до 2012 року без виникнення спору при відсутності одержання державних актів на право власності на земельну ділянку, де склались межові знаки користування земельних ділянок по фактичному землекористуванню . Сторони не заявляли і на пропозицію суду відмовились від проведення відповідної експертизи . На основі повно та всебічно з'ясованих обставин, на які посилаються сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень підтверджених доказами, перевірених в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що відповідно до ст.ст.107 ЗК, 103 ч. 1,ч. 3 ЗК України позивачем не подано доказів і у судовому засіданні не доведено та не встановлено факту самовільного зайняття відповідачем [PERSON] земельної ділянки біля житлового будинку площею 83,7 м.кв. та зобов'язати його повернути самовільно зайняту земельну ділянку, шляхом звільнення від незаконно встановленого паркану і зобов'язання знести або перенести від огорожі самочинно-збудовану шопу, яка збудована з порушенням пожежно-технічних та будівельних норм і правил , з даху якої дощова вода стікає на подвір''я, що приводить до затоплення, шкідливого впливу на подвір''я та житловий будинок і зобов'язання Явірську сільську раду Турківського району Львівської області встановити тверді межові знаки у відповідності з даними земельно-кадастрової документації, а саме: акту №364 від 20.10.1995 року та абрису і експлікації земель і визнання недійсним та скасувати рішення Явірської сільської ради Турківського району Львівської області №383 від 10.06.2014 року ,,Про затвердження акту встановлення межових знаків" відмовити за недоведеністю позовних вимог. Крім того, посилання позивача на те, що необхідно встановити тверді межові знаки у відповідності з даними земельно-кадастрової документації, а саме: акту №364 від 20.10.1995 року та абрису і експлікації земель, суд до уваги не приймає , оскільки абриси не відповідають дійсності відносно площі при фактичному землекористуванні сторін. Позивач має законне право вимагати від відповідача дотримуватися змісту добросусідства при використанні земельною ділянкою біля житлового будинку, що знаходиться в [ADDRESS] Турківського району Львівської області та не відводити воду із своєї земельної ділянки на земельну ділянку [PERSON] під час дощу, стічні води які стікають на земельну ділянку позивача відповідно до ст.104 ЗК України.

Outcome: approved