Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-01 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~В листопаді 2015 року ПАТ "УкрСиббанк" звернулося в суд з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Позовні вимоги мотивовано тим, що 02 серпня 2006 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком "УкрСиббанк" та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту № 11024902000, згідно якого позива надав останньому кредит в інгоземній валюті у розмірі 37\~329,00 швейцарських франків строком до 30 липня 2027 року зі сплатою 8,99% річних. 26 травня 2009 року між банком та [PERSON] було укладено Додаткову угоду №1 до кредитного договору, відповідно до умов якої змінено строки сплати процентів з 01 по 25 число кожного місяця. Також 11 грудня 2014 року між вищезазначеними сторонами було укладено Додаткову угоду №2 до кредитного договору, відповідно до якої змінено графік погашення кредиту. З метою забезпечення своєчасного і повного виконання зобов'язань [PERSON] за кредитним договором, 02 серпня 2006 року між позивачем та [PERSON] було укладено договір поруки № 30245, а також 11 грудня 2014 року укладено Додаткову угоду №1 до договору поруки. Згідно умов договору поруки [PERSON] зобов'язалася відповідати у повному обсязі за виконання [PERSON] усіх зобов'язань, що виникли з кредитного договору. Їх відповідальність є солідарною. Позивач виконав взяті на себе зобов'язання в повному обсязі. В порушення умов договору відповідач не виконав належним чином зобов'язання за вказаним договором. Це призвело до утворення в нього перед банком заборгованості станом на 17.11.2015 року в розмірі 23\~712,08 швейцарських франків, яка складається з: 22\~880,97 швейцарських франків кредитної заборгованості, в тому числі прострочена заборгованість з березня 2015 року 679,59 швейцарських франків; 831,71 швейцарських франків заборгованості по процентам. Також у відповідача виникла заборгованість по сплаті пені за несвоєчасне погашення кредиту та процентів станом на 17.11.2015 року в розмірі 5\~302,84 грн., з яких: 2\~665,14 грн. пеня за прострочення сплати кредиту та 2\~637, 70 грн. пеня за прострочення сплати процентів. Позивач завзначає, що ним направлялись вимоги про погашення заборгованості, проте вони були залишені без задоволення. Оскільки вирішити спір з відповідачами в добровільному порядку не вдається, позивач змушений був звернутися до суду з позовом та просить у відповідності до вимог ст.ст. 1050, 1054 ЦК України достроково стягнути з відповідачів вищевказану заборгованість, а також стягнути суму сплаченого судового збору. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримав у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. В судовому засіданні відповідачі позов не визнали, пояснивши, що в даний час не мають можливості виконувати зобов'язання по кредиту. Просили надати їм термін для позасудового врегулювання спору, однак на закінчення розгляду справи не зявилися з невідомих причин, хоча про дату, час та місце розгляду справи неодноразово були повідомлені належним чином. Вислухавши пояснення представника позивача [PERSON], дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 02.08.2006 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком "УкрСиббанк", правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство "УкрСиббанк", та [PERSON] було укладено Договір про надання споживчого кредиту №11024902000 (а.с. 6-9). Відповідно до п.1.1. даного договору, банк зобовязується надати позичальнику, а позичальник зобовязується прийняти, належним чином використати і повернути банку кредит в іноземній валюті в сумі 37\~329,00 швейцарських франків та сплатити проценти, комісії в порядку і на умовах, визначених цим договором. Вказана сума дорівнює еквіваленту 153\~023,14 грн. за курсом НБУ на день укладення цього договору. Згідно п. 1.2.2. договору, позичальник у будь-якому випадку зобовязується повернути кредит у повному обсязі в терміни встановлені графіком погашення кредиту (а.с. 10-12), але не пізніше 30 липня 2027 року. За використання кредитних коштів протягом 30 календарних днів, рахуючи з дати видачі кредиту, процентна ставка встановлюється у розмірі 8,99 % річних. По закінченню цього строку та кожного наступного місяця кредитування процентна ставка підлягає перегляду відповідно до умов п. 9.2. даного договору (п. 1.3.1. кредитного договору). Строк сплати процентів встановлено з 01 по 10 число (включно) кожного місяця, наступного за тим, за який були нараховані банком такі проценти (п. 1.3.4. кредитного договору). Відповідно до п. 1.4. кредитного договору, кредит надається позичальнику для його особистих потреб, а саме на придбання квартири за адресою: [ADDRESS]. За порушення позичальником термінів погашення будь-яких своїх грошових зобов'язань, передбачених договором, зокрема, термінів повернення кредиту та/або термінів сплати процентів за кредитом та/або комісій, банк має право вимагати від позичальника додатково сплатити банку пеню в наступному порядку, а саме: в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченного платежу, якщо сума такої заборгованості виражена у гривні, а також в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від гривневого еквіваленту суми простроченого платежу, сума якого розраховується за офіційним обмінним курсом НБУ гривні до валюти заборгованості станом на дату нарахування такої пені, якщо сума такої заборгованості виражена у іноземній валюті. Пеня нараховується за кожен день прострочення, включаючи день погашення заборгованості і розраховується за методом "факт/360", але в будь-якому випадку такий розмір пені не може перевищувати розмір, встановлений чинним законодавством України на момент її нарахування. При цьому банк може використати таке право на застосування пені, починаючи з 32 календарного дня, рахуючи з дати порушення позичальником терміну виконання свого грошового зобовязання, передбаченого цим договором (п. 7.1. кредитного договору). Згідно п. 9.1. вищевказаного договору, у випадку невиконання чи неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за цим договором, відшкодування заборгованості перед банком за цим договором проводиться шляхом стягнення з поручителя/гаранта, чи шляхом звернення стягнення на заставне майно, що є забезпеченням за даним договором та/або активи позичальника на вибір банку. Також, судом встановлено, що 26.05.2009 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком "УкрСиббанк", правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство "УкрСиббанк", та [PERSON] було укладено Додаткову угоду №1 до Договору про надання споживчого кредиту №11024902000 від 02.08.2006р., відповідно до умов якого змінено строки сплати процентів з 01 по 25 число кожного місяця (а.с. 13-17). Судом встановлено, що 11.12.2014 року між ПАТ "УкрСиббанк" та [PERSON] також було укладено Додаткову угоду №2 до Договору про надання споживчого кредиту №11024902000 від 02.08.2006р., згідно умов якої сторони домовилися про зміну графіку погашення кредиту, а також для ідентифікації договору можуть застосовіватися як номер договору зазначений при його укладенні №11024902000, так і реєстраційний номер в системі обліку банку № 11024902001 (а.с. 18-20). Для забезпечення виконання зобовязань [PERSON] за Договором про надання споживчого кредиту №11024902000, 02.08.2006 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком "УкрСиббанк", правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство "УкрСиббанк", та [PERSON] було укладено договір поруки № 30245 (а.с. 21). Відповідно до п. 1.1. даного договору, поручитель зобов'язався перед кредитором відповідати за виконання позичальником, усіх його зобовязань перед кредитором в повному обсязі, що виникли з кредитного договору №11024902000 від 02.08.2006р., як існуючих в теперішній час, так і тих, що можуть виникнути в майбутньому. Згідно п. 1.3. договору поруки, поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і позичальник, в тому числі, за повернення основної суми боргу, процентів, за використання кредитних коштів, відшкодування можливих збитків, за сплату пені і інших штрафних санкцій, передбачених в вищеназваному кредитному договорі. Відповідальність поручителя і боржника є солідарною (п. 1.4. договору поруки). Додатковою угодою №1 від 11.12.2014 року, до вищевказаного договору поруки, поручитель надав свою згоду на зміну основного зобов'язання у звязку з укладенням між банком і [PERSON] Додаткової угоди №2 від 11.12.2014 року до Договору про надання споживчого кредиту № 11024902000 від 02.08.2006 року (а.с. 22). Відповідно до вимог ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Судом встановлено, що позивач виконав свої зобов'язання за договором про надання споживчого кредиту № 11024902000 від 02 серпня 2006 року, підтвердженням чого є виписка з особового рахунку клієнта (а.с. 40-41). Проте відповідач [PERSON] взятих на себе зобов'язань за вищевказаним кредитним договором належним чином не виконував, у звязку з чим 25.09.2015 року банк направив відповідачу та поручителю вимогу про необхідність погашення заборгованості (а.с. 23-24, 25-26), що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень, які були ними отримані (а.с. 27). Однак вказані вимоги залишені відповідачем та поручителем без задоволення. Таким чином, станом на 17.11.2015 року заборгованість [PERSON] по поверненню кредитних коштів, сплаті процентів за користування кредитом склала 23\~712,08 швейцарських франків, з яких: 22\~880,97 швейцарських франків кредитної заборгованості, в тому числі прострочена заборгованість з березня 2015 року 679,59 швейцарських франків; 831,71 швейцарських франків заборгованості по процентам. Також у відповідача виникла заборгованість по сплаті пені за несвоєчасне погашення кредиту та процентів станом на 17.11.2015 року в розмірі 5\~302,84 грн., з яких: 2\~665,14 грн. пеня за прострочення сплати кредиту та 2\~637, 70 грн. пеня за прострочення сплати процентів (а.с. 28-39). Суд прийшов до висновку, що відносини, які виникли між сторонами є кредитними відносинами та підлягають врегулюваню відповідно до норм 1054-1056-1 ЦК України та загальних положень про зобов'язання. Стаття 1054 ЦК України, визначає, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Частина 2 ст. 1050 ЦК України визначає, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. За змістом ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязань (неналежне виконання). У відповідності до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч. 1, 3 ст. 549 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку; поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Правові наслідки порушення зобов'язання, забезпеченого порукою, передбачені ст. 554 ЦК України. Стаття 554 ЦК України визначає, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають пред кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає пред кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. З правової позиції\~Верховного Суду України від 10 лютого 2016 року, висловленій в постанові № 6-1680цс15 вбачається, що якщо у кредитному договорі виконання зобовязання визначено у вигляді грошового еквіваленту в іноземній валюті (стаття 533 ЦК України) за наявності хоча б у однієї сторони зобовязання: або у банка-отримувача або у ініціатора платежу індивідуальної або генеральної ліцензії на використання іноземної валюти на території України ( стаття 5 Декрету Кабінету Міністрів України від 19 лютого 1993 року № 15-93 "Про систему валютного регулювання і валютного контролю"), то суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті. З огляду на те, що в судовому засіданні знайшов підтвердження факт невиконання [PERSON] своїх зобов'язань за договором про надання споживчого кредиту № 11024902000 від 02 серпня 2006 року, утворення у зв'язку з цим заборгованості, а також враховуючи, що [PERSON] виступила поручителем [PERSON], суд вважає, що вони повинні відповідати як солідарні боржники. Заборгованість на користь позивача підлягає солідарному стягненню з них в примусовому порядку. У відповідності до ст. 88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача слід стягнути 8\~281,83 грн. судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: approved