Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-02 00:00:00

14 червня 2016 року [PERSON] звернулась до суду в інтересах недієздатної [PERSON] до Куянівської сільської ради Білопільського району Сумської області, ТОВ "Білопілля Агро", треті особи: Білопільська державна нотаріальна контора Сумської області, відділ з державної реєстрації прав Білопільської міської ради, відділ Держгеокадастру в Білопільському районі про передачу в натурі спадщини визнаної судом відумерлою, скасування права власності на земельні ділянки, скасування державної реєстрації земельних ділянок, припинення дії договору оренди землі та скасування їх реєстрації. Свої вимоги [PERSON] мотивувала тим, що вона є опікуном над [PERSON], яка з 07 липня 2004 року визнана судом недієздатною. Баьками [PERSON] були нині покійні [PERSON] та [PERSON] Батько позивача [PERSON] помер [INFO] року, а її мати [PERSON] померла [INFO] року. Після смерті [PERSON] та [PERSON] відкрилась спадщина на все їх майно. Рішенням Білопільського районного суду Сумської області від 17 лютого 2010 року, спадщину, яка відкрилась після смерті [PERSON], зокрема на земельну частку (пай) розміром 4,42 га на території Куянівської сільської ради, визнано відумерлою та передано територіальній громаді Куянівської сільської ради. Рішенням Білопільського районного суду від 01 червня 2011 року також визнано відумерлою спадщину [PERSON], зокрема на земельну частку (пай) розміром 4,42 га на території Куянівської сільської ради, та вказане спадкове майно було передане територіальній громаді Куянівської сільської ради. Після визнання спадщини відумерлою Куянівська сільська рада отримала витяги з Державного земельного кадастру та оформила право власності на вказані вище земельні паї, зареєструвавши це право у відділі з державної реєстрації прав Білопільської міської ради. В подальшому вказані вище земельні ділянки були передані в користування ТОВ "Білопілля Агро" на підставі договорів оренди земельної ділянки, укладених між Куянівською сільською радою та ТОВ "Білопілля Агро". Посилаючись на те, що рішення Білопільського районного суду від 17 лютого 2010 року та 01 червня 2011 року, якими було визнано відумерлою спадщину батьків [PERSON], апеляційним судом скасовано, [PERSON] на час відкриття спадщини, як після смерті батька, так і після смерті матері, вважалась такою, що своєчасно прийняла спадщину після їх смерті, оскільки на момент відкриття спадщини була непрацездатною, інвалідом 2 групи з дитинства за психічним захворюванням, [PERSON] просила скасувати право власності територіальної громади Куянівської сільської ради на відумерлу спадщину, що залишилась після смерті [PERSON], [PERSON]; скасувати державну реєстрацію двох земельних ділянок площею 4,2015 га; передати в натурі спадщину визнану судом відумерлою [PERSON]; припинити дії договорів оренди землі та скасувати їх реєстрацію. 21 липня 2016 року [PERSON], яка діє в інтересах недієздатної [PERSON], надала суду заява про уточнення позовних вимог, не змінюючи мотивів позову, просила лише визнати за [PERSON] право власності на дві земельні ділянки площею 4,2015 га кожна, що розташовані на території Куянівської сільської ради Білопільського району Сумської області, кадастрові номери яких [NUMBER] та [NUMBER] відповідно, що залишились після смерті [PERSON] та [PERSON] Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] у судове засідання не з'явились, останній направив суду заяву про розгляд справи без їх участі, уточнені позовні вимоги підтримують у повному обсязі. Представник відповідача - Куянівської сільської ради Білопільського району в судове засідання не з'явився, причин неявки суду не повідомив, хоча належним чином був сповіщений про день, час та місце розгляду справи. Представник відповідача ТОВ "Білопілля Агро" в судове засідання не з'явився, причин неявки суду не повідомив, хоча належним чином був сповіщений про день, час та місце розгляду справи. Представники третіх осіб - Білопільської державної нотаріальної контори, відділу з державної реєстрації прав Білопільської міської ради, відділу Держгеокадастру в Білопільському районі в судове засідання не з'явилися, причин неявки суду не повідомили, хоча належним чином були сповіщені про день, час та місце розгляду справи. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін, третіх осіб за наявними в справі доказами та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Дослідивши матеріали цивільної справи, повно, всебічно та об'єктивно дослідивши наявні у справі докази та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] народилась [INFO] року в с. Новопетрівка Білопільського району Сумської області, її батьками були [PERSON] та [PERSON] (а. с. 15). [INFO] року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про його смерть (а.с. 16). Мати [PERSON] - [PERSON] померла [INFO] року, що підтверджується свідоцтвом про її смерть (а. с. 17). Також судом встановлено, що [PERSON] є інвалідом ІІ групи з дитинства у зв'язку з психічним захворюванням (а. с. 14). 07 серпня 2003 року [PERSON] прибула до Будищанського психоневрологічного інтернату з с. Новопетрівка Білопільського району і з цього часу взята на всі види повного державного утримання (а. с. 20). Рішенням Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 07 липня 2004 року [PERSON] була визнана недієздатною (а. с. 12). Рішенням Баницької сільської ради Глухівського району Сумської області від 26 серпня 2011 року опікуном над підопічною Будищанського психоневрологічного інтернату [PERSON] призначено директора інтернату [PERSON] (а. с. 13). За життя батько [PERSON] - [PERSON] мав у власності земельну частку (пай) розміром 4,42 умовних кадастрових га без визначення меж цієї частки в натурі для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в ВАТ «Куянівський бурякорадгосп», посвідчену сертифікатом серії [NUMBER], надану йому на підставі розпорядження Білопільської районної державної адміністрації від 27 серпня 2000 року № 358, сертифікат зареєстрований в Книзі реєстрації сертифікатів за реєстраційним номером № 273. Право на земельну частку (пай) розміром 4,42 умовних кадастрових га без визначення меж цієї частки в натурі для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в ВАТ «Куянівський бурякорадгосп» мала також [PERSON] - мати [PERSON] Рішенням Білопільського районного суду від 17 лютого 2010 року за заявою прокурора Білопільського району, який діяв в інтересах Куянівської сільської ради, спадщину, яка відкрилась після смерті [PERSON], а саме: вказану вище земельну частку (пай) було визано відумерлою та передано її територіальній громаді Куянівської сільської ради (а. с. 22). Рішенням Білопільського районного суду від 01 червня 2011 року також за заявою прокурора Білопільського району, який діяв в інтересах Куянівської сільської ради, було визнано відумерлою та передано територіальній громаді Куянівської сільської ради спадщину, яка відкрилась після смерті [PERSON], а саме: на земельну частку (пай), право на яке було посвідчено сертифікатом серії [NUMBER] (а.с. 21). Також судом встановлено, що після визнання спадщини [PERSON] та [PERSON] відумерлою земельним ділянкам були присвоєні кадастрові номери [NUMBER] та [NUMBER], визначена їх площа, а саме: 4,2015 га кожна земельна ділянка (а. с. 23-24). Ухвалою Апеляційного суду Сумської області від 15 червня 2016 року рішення Білопільського районного суду від 01 червня 2011 року про визнання відумерою спадщини [PERSON] скасовано, а заяву прокурора Білопільського району залишено без розгляду. Рішенням Апеляційного суду Сумської області від 05 липня 2016 року рішення Білопільського районного суду від 01 червня 2011 року про визнання відумерою спадщини [PERSON] скасоване, та прийняте нове рішення, яким відмовлено у задоволенні заяви прокурора про визнання спащини [PERSON] відумерлою. Звертаючись з позовом до суду, [PERSON] посилалась на те, що [PERSON] на час відкриття спадщини, як після смерті батька, так і після смерті матері, вважалась такою, що своєчасно прийняла спадщину після їх смерті, оскільки на момент відкриття спадщини була непрацездатним інвалідом 2 групи з дитинства, розумово відсталою, а тому спадщина, що залишилась після смерті батьків, належить їй в порядку спадкування. Відповідно до ст. 527 ЦК УРСР 1963 року, який діяв на час відкриття спадщини як після смерті [PERSON], так і після [PERSON], спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця. Відповідно до ст. 524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Відповідно до ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. [PERSON], будучи непрацездатною донькою [PERSON], являлась спадкоємцем першої черги його майна за законом. Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР визначено, що спадкоємець вважається таким, що прийняв спадщину, якщо він протягом шестимісячного строку з дня її відкриття фактично вступив в управління та володіння спадковим майном, або подав до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ст. ст. 535, 549 ЦК УРСР, який діяв на час смерті [PERSON], [PERSON] їх непрацездатна донька [PERSON] фактично прийняла спадщину своїх батьків, в тому числі на земельні частки- паї, право власності на які мали за життя батьки [PERSON] На даний час земельні частки (паї), право на які мали [PERSON] та [PERSON], виділені в натурі на місцевості, земельним ділянкам присвоєні кадастрові номери, визначена їх площа. Пунктами 4, 5 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України встановлено, що Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Статтею 1225 ЦК України встановлено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. У відповідності до п.п. «в» ч. 1 ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. При цьому право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Таким чином суд вважає за необхідне позовну заяву [PERSON], яка діє в інтересах [PERSON], задовольнити та визнати за [PERSON] право власності на дві земельні ділянки площею 4,2015 га кожна, що розташовані на території Куянівської сільської ради Білопільського району Сумської області, цільве призначення - ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастрові номери [NUMBER] та [NUMBER], в порядку спадкування за законом після смерті батьків [PERSON], [PERSON] На підставі викладеного,

Outcome: approved