Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-09 00:00:00

[PERSON] звернулася до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області з позовом до ТОВ "Росвен Інвест Україна", приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Київської області Гамзатової Аліни Анатоліївни, приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Вольф Тетяни Леонідівни про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню та скасування постанови про звернення стягнення на заробітну плату. Позов мотивований тим, що постановою приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Вольф Тетяни Леонідівни від 06.11.2019, в ході примусового виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Київської області Гамзатової Аліни Анатоліївни № 5403 від 18.09.2019 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ "Росвен Інвест Україна" заборгованості в розмірі 19217,17 грн, виконавчого збору в розмірі 1921,22 грн, а також витрат на провадження виконавчих дій в розмірі 500 грн, звернуто стягнення на заробітну плату позивача на користь ТОВ "Росвен Інвест Україна". Позивач не погоджується із вказаною сумою заборгованості та зазначає, що дана сума не є безспірною, ґрунтується на односторонніх розрахунках ТОВ "Росвен Інвест Україна", а тому спір щодо її стягнення має вирішуватися у судовому порядку. За таких обставин позивач просить визнати виконавчий напис приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Київської області Гамзатової Аліни Анатоліївни № 5403 від 18.09.2019 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ "Росвен Інвест Україна" заборгованості в розмірі 19217,17 грн та виконавчого збору в розмірі 1921,22 грн таким, що не підлягає виконанню, а також скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Вольф Тетяни Леонідівни від 06.11.2019 ВП № 60327067 про звернення стягнення на заробітну плату [PERSON] на користь ТОВ "Росвен Інвест Україна". Ухвалою суду від 05.02.2020 вжито заходи забезпечення позову та зупинено стягнення на підставі виконавчого напису № 5403 виданого 18.09.2019 року приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Гамзатовою Аліною Анатоліївною про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ "Росвен Інвест Україна" заборгованості в розмірі 19217,17 грн. Ухвалою суду від 06.02.2020 у даній справі відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання. Відповідачам визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву. Витребувано у приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Вольф Тетяни Леонідівни матеріали виконавчого провадження, щодо примусового стягнення з [PERSON] на користь ТОВ "Росвен Інвест Україна" 19217,17 грн відповідно виконавчого напису № 5403 від 18.09.2019 року. 24.02.2020 до суду надійшли копії матеріалів виконавчого провадження № 60327067. Ухвалою суду від 03.03.2020 провадження у справі, в частині вимоги про скасування постанови приватного виконавця округу міста Києва Вольф Тетяни Леонідівни серії ВП № 60327067 від 06.11.2019 року про звернення стягнення на заробітну плату, - закрито. Закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. 05.03.2020 до суду надійшли пояснення приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Київської області Гамзатової Аліни Анатоліївни, відповідно до яких остання просить відмовити в частині вимог до приватного нотаріуса, оскільки нотаріус не є належним відповідачем у даній категорії справ. При цьому, відповідач повідомила, що згідно п.п. 1.4 п. 1 гл. 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України заява про вчинення виконавчого напису подається незалежно від місця виконання вимоги, знаходження боржника або стягувача, а виконавчий напис було здійснено у відповідності до вимог чинного законодавства, зокрема на підставі відповідної заяви ТОВ "Росвен Інвест Україна" про вчинення виконавчого напису, оригіналу кредитного договору, виписки з рахунку про стан заборгованості позивача на день звернення, а також документа, який підтверджує факт попереднього відправлення позивачу вимоги про сплату боргу. Ухвалою суду від 21.05.2020 замінено первісного відповідача - приватного нотаріуса Бориспільського нотаріального округу Київської області Гамзатову Аліну Анатоліївну належним відповідачем - приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Гамзатовою Аліною Анатоліївною. Позивач та її представник в судове засідання не з`явилися, представник позивача надав заяву про проведення розгляду справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Представник відповідача - ТОВ "РОСВЕН Україна" в судове засідання не з`явився, заяв, клопотань не подав. Про дату, час і місце розгляду справи повідомлено завчасно та належним чином. Відповідач - приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області Гамзатова А.А. в судове засідання не з`явилася, надала заяву про проведення розгляду справи за її відсутності. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов наступного висновку. 20.03.2013 року між ПАТ "Терра Банк" та [PERSON] укладено кредитний договір № 146516 (далі - Кредитний договір) за умовами якого відповідач отримала кредит у вигляді овердрафту з лімітом у розмірі 11 0000 грн строком кредитування з 20.03.2013 до 20.03.2014 року та остаточною датою повернення всіх отриманих кредитних коштів в межах ліміту овердрафту - 20.03.2015 року. (копія на а.с. 43-44, 71-72) Згідно договору про відступлення права вимоги № 4 від 21.02.2018 року, укладеного між ТОВ "Росвен Інвест Україна" та ПАТ "Терра Банк", а також витягу з реєстру боржників до даного договору ПАТ "Терра Банк" відступило ТОВ "Росвен Інвест Україна" право вимоги до позичальників, зокрема до позивача [PERSON] . (копія на а.с. 111-112) 18.09.2019 року приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Гамзатовою Аліною Анатоліївною на підставі заяви ТОВ "Росвен Інвест Україна" № 12/09/19-237 від 12.09.2019 року вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 5403, про стягнення з [PERSON] на користь правонаступника ПАТ "Терра Банк" - ТОВ "Росвен Інвест Україна" заборгованості за кредитним договором № 146516 від 20.03.2013 року, за період з 21.02.2018 до 12.09.2019 року, на загальну суму 18712,17 грн. (копія на а.с. 45, 73-74, 105) На підставі даного виконавчого напису приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Вольф Т.Л. 17.10.2019 року відкрито виконавче провадження № 60327067 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ "Росвен Інвест Україна" заборгованості в розмірі 19212,17 грн, з яких загальна сума заборгованості 18712,17 грн, а також 500 грн плати за вчинення нотаріусом виконавчого напису, яка сплачена ТОВ "Росвен Інвест Україна". В ході примусового виконання звернуто стягнення на доходи [PERSON] . (копія на а.с. 67-85) За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один зі способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Вчинюючи виконавчі написи, нотаріус відповідно до закону встановлює та офіційно визнає факт наявності певної безспірної заборгованості та викладає такий свій висновок у відповідному нотаріальному акті - документі (виконавчому написі), що одночасно є підставою для примусового виконання (пункт 3 частини першої статті 3 Закону України «Про виконавче провадження»). Нотаріус у межах реалізації наданих йому юрисдикційних повноважень не вирішує спорів про право, але в результаті розгляду нотаріальної справи та вчинення нотаріальної дії правова невизначеність все ж припиняється. Отже, здійснюючи повноваження у сфері безспірної юрисдикції, нотаріус має встановлювати наявність або відсутність певного юридичного складу, щоб покласти його у підставу нотаріального акта в межах вчинюваної ним відповідної нотаріальної дії. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 цього Закону). Таким актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій). Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. При цьому безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на і підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі Перелік). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 глави 16 розділу ІІ цього Порядку). Згідно з підпунктом 1.1 пункту 1 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Підпунктом 1.2 пункту 1 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій вчинення нотаріальних дій перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Підпунктом 3.1 пункту 3 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, зокрема якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Пунктом 1 Переліку передбачено, що для одержання виконавчого напису нотаріуса за нотаріально посвідченими договорами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно (крім випадку, передбаченого пунктом 1-1 цього Переліку), подаються: оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. На момент звернення заінтересованих осіб до нотаріуса з метою ініціювання вчинення нотаріальної дії відсутність спору про право цивільне є обов`язковою умовою, а наявність спору у свою чергу унеможливлює вчинення нотаріальної дії і є перешкодою, яка утворює підстави для відкладення і зупинення нотаріального провадження (стаття 42 Закону України «Про нотаріат»). Вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи сторін у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було не вирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Зазначений правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 січня 2020 року у справі № 305/2082/14-ц. Відповідно до ч. 4 статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Відповідно до вимог ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Аналізуючи зібрані у справі докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для визнання виконавчого напису приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Київської області Гамзатової Аліни Анатоліївни від 18.09.2019 року, зареєстрований в реєстрі за № 5403, таким, що не підлягає виконанню, оскільки визначений у виконавчому написі нотаріуса розмір боргових зобов`язань позивача, не підтверджений засвідченою стягувачем випискою з рахунку позивача із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості, що є порушенням підпункту 3.5 пункту 3 Глави 16 Порядок вчинення нотаріальних дій. Крім того, суд звертає увагу на те, що пунктом 2.3.2. Кредитного договору визначено, що датою остаточного повернення кредитних коштів є 20.03.2015 року, тобто право вимоги за даним Кредитним договором виникло 21.03.2015 року, а тому з дня виникнення права вимоги до вчинення нотаріусом виконавчого напису - 18.09.2019 року минуло більше трьох років, що у відповідності до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» унеможливлювало вчинення нотаріусом даного виконавчого напису. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов в цій частині є обґрунтованим та підлягає задоволенню. При цьому, позов в частині позовних вимог до приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Київської області Гамзатової Аліни Анатоліївни про визнання виконавчого напису таким що не підлягає виконанню задоволенню не підлягає, з наступних підстав. Порядок правового регулювання діяльності нотаріату в Україні встановлено Законом України «Про нотаріат». Частиною першою статті 1 Закону України «Про нотаріат» встановлено, що нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Частиною другою статті 1 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що вчинення нотаріальних дій в Україні покладається на нотаріусів, які працюють в державних нотаріальних конторах, державних нотаріальних архівах (державні нотаріуси) або займаються приватною нотаріальною діяльністю (приватні нотаріуси). Відповідач є обов`язковим учасником цивільного процесу - його стороною. Основною ознакою сторін цивільного процесу є їхня особиста і безпосередня заінтересованість; саме сторони є суб`єктами правовідношення, з приводу якого виник спір. Крім того, відповідач є тією особою, на яку вказує позивач як на порушника свого права. Тобто, відповідач - це особа, яка, на думку позивача, або відповідного правоуповноваженого суб`єкта, порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача. Відповідач притягається до справи у зв`язку з позовною вимогою, яка пред`являється до нього. При цьому неналежний відповідач - це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред`явленим позовом за наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі - належному відповідачеві. Нотаріус є публічною особою, якій державою надано повноваження щодо посвідчення прав і фактів, які мають юридичне значення, та вчинення інших нотаріальних дій з метою надання їм юридичної вірогідності. Вчиняючи нотаріальні дії, нотаріус діє неупереджено, він не може діяти в інтересах жодної з осіб - учасника нотаріальної дії. Нотаріус не стає учасником цивільних правовідносин між цими особами, а отже, не може порушувати цивільні права, які є змістом цих відносин. Відсутня і процесуальна заінтересованість нотаріуса в предметі спору та реалізації прийнятого рішення. Спори за позовами про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, про повернення стягнутого за виконавчим написом вирішуються судом у порядку цивільного судочинства за позовами боржників або зазначених осіб до стягувачів, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа. За правилами цивільного судочинства як спір про право в позовному провадженні розглядаються позови про оскарження дій нотаріуса щодо вчинення виконавчого напису, коли йдеться виключно про порушення нотаріусом правил вчинення відповідної нотаріальної дії і при цьому позивачем не порушується питання про захист права відповідно до положень цивільного законодавства. Тобто нотаріус не може бути відповідачем у цій категорії справ, оскільки предметом позову є спір про право, зокрема позивач заперечує наявність у неї суми заборгованості перед кредитором, яка вказана у виконавчому написі. Виходячи з норм Закону України «Про нотаріат», у нотаріуса немає спільних чи однорідних прав та обов`язків стосовно позивача. Нотаріус вчиняє нотаріальні дії від імені держави, тому в нього не можуть бути спільні чи однорідні права і обов`язки з особами, які звернулися до нього, або з особами, які вирішили, що їх права порушені нотаріальними діями. Справи за спорами щодо оскарження вчинених нотаріусами виконавчих написів (про визнання вчиненого нотаріусом виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, або про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса) мають розглядатися судами за позовами боржників до стягувачів. Відповідачем у таких справах є особа, на користь якої було вчинено виконавчий напис, яким було порушено право позивача. Тобто, цивільна відповідальність за незаконно вчинений виконавчий напис покладається не на нотаріуса, а на особу, яка зверталася за виконавчим написом. Сам же нотаріус може залучатися судами як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача. Враховуючи наведене, за результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Отже, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача, натомість встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи. Зазначений правовий висновок викладений у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 15 квітня 2020 року у справі № 474/106/18. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з вимогами частини п`ятої статті 12 ЦПК України суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: керує ходом судового процесу, сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим кодексом; запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків. Враховуючи викладене, приймаючи до уваги встановлені обставини справи, а також те, що приватний нотаріус не є належним відповідачем у даній справі, суд приходить до висновку про те, що даний позов, в частині позовних вимог до приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Київської області Гамзатової Аліни Анатоліївни про визнання виконавчого напису таким що не підлягає виконанню задоволенню не підлягає. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача - ТОВ "Росвен Інвест Україна" на користь позивача підлягають стягненню судові витрати - судовий збір в сумі 840,80 грн. Вжиті ухвалою суду від 05.02.2020 року заходи забезпечення позову продовжують діяти відповідно до ч. 7 ст. 158 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: partial