Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-20 00:00:00

Публічне акціонерне товариство "Укрсоцбанк" звернулось до суду з позовом до відповідача [PERSON], в якому просить у рахунок погашення частини заборгованості [PERSON] перед Публічним акціонерним товариством "Укрсоцбанк" за договором кредиту № 39.29-50/687к від 05.04.2007 року та за договором кредиту № 39.29-50/916к від 03.09.2007 року від загальної суми заборгованості, яка станом на 20.06.2014 року становить 12736587,82 грн. - звернути стягнення на частину предмета іпотеки, що належить на праві власності [PERSON] шляхом визнання за ПАТ "Укрсоцбанк" права власності на частину нежитлових приміщень №№1,2 (групи приміщень №5), з №1 по № 26 (групи приміщень № 11 (в літ А) загальною площею 467,2 кв.м., що розташоване за адресою: [ADDRESS]; стягнути з [PERSON] на користь ПАТ "Укрсоцбанк" судовий збір у розмірі 3654,00 грн. Мотивуючи свої вимоги тим, що між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» (правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк») та [PERSON] 05.04.2007р. укладено Договір кредиту № 39.29-50/687к, відповідно до умов якого позичальнику надано у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності, та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 495 000 доларів США, зі сплатою 13,00 (тринадцять) процентів річних та з кінцевим терміном погашення кредиту - до 04.04.2017 р. 13.05.2009р. між кредитором та позичальником укладено договір про внесення змін № 1 до договору кредиту № 39.29-50/687к від 05.04.2007р., яким сторони дійшли згоди змінити графік погашення основного боргу, який станом на 10.03.2009р. становить 404 250 дол. США зі сплатою 15 % з 20.10.2008р. та у зв'язку із цим з 10.03.2009р. встановлено новий графік погашення заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення заборгованості кредитору до 04.04.2017р. на умовах визначених цим договором. В якості забезпечення виконання зобов'язання позичальником за договором кредиту № 39.29-50/687к від 05.04.2007р. між ПАТ «Укрсоцбанк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ТАСК» 05.04.2007р. укладено Іпотечний договір № 39.29-50/405і, відповідно до умов якого Іпотековадцем в іпотеку Іпотекодержателю передано наступне нерухоме майно, яким є: - нежилі приміщення в літ. «А»: приміщення №№ 2-8 (групи приміщень № 2), приміщення №№ 1,2 (групи приміщень № 5), приміщення № 1 (групи приміщень № 5а), приміщення №№ 1-26 (групи приміщень № 11), загальною площею 577,40 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. На момент підписання Іпотечного договору право власності на предмет іпотеки належало Іпотекодавцю на праві приватної власності відповідно до Договору купівлі-продажу нежилого приміщення шляхом викупу 362/45-КП, посвідченого 02 серпня 2005 року, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, за реєстровим № 8582, право власності на яке зареєстроване згідно з реєстраційним написом на правовстановлювальному документі, зробленим 12 жовтня 2005 року Київським міським бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна, записано в реєстрову книгу за реєстровим номером 1209-П. Також між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» (правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк») та [PERSON] 03.09.2007р. укладено Договір кредиту № 39.29-50/916к, відповідно до умов якого кредитором надано позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 200 000,00 доларів США, зі сплатою 13 процентів річних та з кінцевим терміном повернення кредиту до 02.09.2017р. 13.05.2009р. між кредитором та позичальником укладено договір про внесення змін № 1 до договору кредиту № 39.29-50/916к від 03.09.2007р., яким сторони дійшли згоди змінити графік погашення основного боргу, який станом на 10.03.2009р. становить 171 661,00 дол. США та в зв'язку із цим з 10.03.2009р. встановлено новий графік погашення заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення заборгованості кредитору до 02.09.2017р. на умовах визначених цим договором. В якості виконання зобов'язань позичальника за договором кредиту № 39.29-50/916к від 03.09.2007р., між ПАТ «Укрсоцбанк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ТАСК» 03.09.2007р. укладено Іпотечний договір № 39.29-50/542і, відповідно до умов якого Іпотековадцем в іпотеку Іпотекодержателю передано наступне нерухоме майно, яким є: - нежилі приміщення з № 2 по № 8 (групи приміщень № 2), приміщення №№ 1,2 (групи приміщень № 5), приміщення № 1 (групи приміщень №5а), приміщення з №1 по № 26 (групи приміщень №11) (в літ. «А»), загальною площею 577,40 (п'ятсот сімдесят сім цілих сорок сотих) кв. м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. На день підписання Іпотечного договору право власності на предмет іпотеки належало Іпотекодавцю на праві приватної власності відповідно до Договору купівлі-продажу нежилого приміщення шляхом викупу 362/45-КП, посвідченого 02 серпня 2005 року, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, за реєстровим 8582, право власності на яке зареєстроване згідно з реєстраційним написом на правовстановлювальному документі, зробленим 12 жовтня 2005 року Київським міським бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна, записано в реєстрову книгу за реєстровим номером 1209-П. Згідно даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо об'єкта нерухомого майна, встановлено, що нежилі приміщення в літ. «А»: приміщення: № № 2- (групи приміщень № 2), приміщення № № 1,2 (групи приміщення № 5), приміщення № (групи приміщення № 5а), приміщення № № 1-26 (групи приміщень № 11), загальною площею 577,40 кв.м., що знаходяться за адресою: [ADDRESS], станом на сьогодні перебувають у власності інших осіб. Для створення штучної правової підстави припинення іпотечного обтяження, власником (колишнім) іпотечного майна ТОВ «ТАСК» було ініційовано справу про визнання недійсним Іпотечного договору № 39.29-50/405і від 05.04.2007р. Господарським судом м. Києва прийнято Рішення від 13.09.2013р. по справі №910/5283/13, відповідно до якого, суд визнав недійсним, з моменту його вчинення, іпотечний договір № 39.29-50/405І від 05.04.2007р., укладений між ПАТ «Укрсоцбанк» та ТОВ «ТАСК». Проте, Постановою Вищого господарського суду України від 02.04.2014р. по справі № 910/5283/13 Рішення Господарського суду м. Києва та Постанову Київського апеляційного господарського суду від 10.12.2013р. скасовано та винесено нове, яким у позові ТОВ «ТАСК» до ПАТ «Укрсоцбанк» про визнання Іпотечного договору № 39.29-50/405і від 05.04.2007р. недійсним, відмовлено. За період знаходження справи на стадії касаційного перегляду, ТОВ «ТАСК» вчинено ряд дій, а саме: виключено запис про обтяження предмету іпотеки з Державного реєстру іпотек та з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, що дало останньому можливість здійснити відчуження предмету іпотеки на користь третіх осіб, а саме: перехід права власності на зазначене вище майно відбувся на підставі Договору купівлі - продажу від 25.02.2014р. укладеного між ТОВ «ТАСК» та ТОВ «Торговий « «КТІ», який посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кударенко В.М. за реєстраційним номером нотаріуса № 626. В подальшому 04.04.2014р. ТОВ «Торговий дім «КТІ» відчужило на користь ТОВ «Київ-Елітсервіс» частину майна нежилих приміщень у розмірі 45/1000 та на користь [PERSON] у розмірі 192/1000. А тому, ПАТ «Укрсоцбанк» просить суд звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання права власності на нерухоме майно, що належить [PERSON], як особі, яка набула статусу іпотекодавця в силу ст. 23 Закону України «Про іпотеку», оскільки іпотечний договір чинний, має виконуватися, незважаючи, що відповідач новий набувач, оскільки правовий режим майна, яке знаходиться в іпотеці не змінюється незалежно від кількості правочинів, тобто іпотекодержатель може пред'явити вимоги про звернення стягнення на частину предмета іпотеки на суму заборгованості позичальника, що станом на 20.06.2014 року становить 1074828,00 дол. США, що еквівалентно 12736586,82 грн. 24.04.2015 року позивачем було надано заяву про збільшення позовних вимог, відповідно до якої первісний позивач просить у рахунок погашення частини заборгованості [PERSON] перед Публічним акціонерним товариством "Укрсоцбанк" за договором кредиту № 39.29-50/687к від 05.04.2007 року та за договором кредиту № 39.29-50/916к від 03.09.2007 року від загальної суми заборгованості, яка станом на 22.04.2015 року становить 29131317,11 грн. - звернути стягнення на частину предмета іпотеки, що належить на праві власності [PERSON] шляхом визнання за ПАТ "Укрсоцбанк" права власності на частину нежитлових приміщень №№1,2 (групи приміщень №5), з №1 по № 26 (групи приміщень № 11 (в літ А) загальною площею 467,2 кв.м., що розташоване за адресою: [ADDRESS]; стягнути з [PERSON] на користь ПАТ "Укрсоцбанк" судовий збір у розмірі 3654,00 грн., мотивуючи заяву тим, що станом 22.04.2015 року розмір зобов'язання за кредитними договорами зріс. (а.с. 55-57 т.2) 19.12.2014 року [PERSON] звернулася до суду із зустрічною позовною заявою до ПАТ "Укрсоцбанк", треті особи: [PERSON], Товариство з обмеженою відповідальністю "ТАСК", Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "КТІ", Товариство з обмеженою відповідальністю "Київ-Елітсервіс" про визнання іпотечних договорів № 39.29-50/405і від 05.07.2007 року та № 39.29-50/542і від 03.09.2007 року недійсними, мотивуючи свої вимоги тим, що Іпотечний договір № 39.29-50/542і від 03.09.2007 р. був підписаний директором ТОВ «ТАСК» [PERSON] на підставі Протоколу №9 від 29.08.2007 р., а іпотечний договір №39.29-50/405і від 05.04.2007р. та додаткова угода №1 від 03.09.2007 до нього на підставі Протоколу №8 від 11.12.2006 року. При цьому, про проведення загальних зборів засновників не було повідомлено в установленому законом та Статутом порядку, без його учасника - [PERSON], крім того, в ході розгляду іншої судової справи було проведено судову-почеркознавчу експертизу, за висновками якої стало відомо, що підписи від імені [PERSON] в графі «учасники» проти свого імені в протоколі зборів ТзОВ «Таск» №№8,9 виконані не [PERSON] 03 листопада 2014 року за рішенням Господарського суду м. Києва рішення загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "ТАСК" від 11.12.2006 оформленого протоколом № 8 та від 11.12.2006 року оформленого протоколом № 9 - визнано недійсними, а тому згідно з п.6.3.13, п.6.4, п.6.6, п.6.7 Статуту товариства, (Протокол №5 від 28.03.2005 р.) збори учасників ТОВ «ТАСК», що оформлені Протоколом №8 та №9, і які були підставою для укладення [PERSON] Іпотечних договорів - [PERSON] діяв з перевищенням своїх повноважень, а тому оспорювані договори суперечать цивільному кодексу та іншим актам цивільного законодавства, вважають, що дані правочини містьть всі ознаки фіктивності, оскільки ТОВ «ТАСК» став заручником в ситуації, в якій він передав майно, що на той час належало йому, а на сьогоднішній день [PERSON], в забезпечення кредиту невідомій їм особі - [PERSON] за підробленими протоколами. (а.с. 174-179 т. 1) Представник позивача за первісним позовом та відповідач по зустрічному позову [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги первісного позову підтримала в повному обсязі з підстав викладених у позовній заяві та заяві про збільшення позовних вимог, у задоволенні зустрічного позову просила відмовити, з підстав викладених у запереченнях на зустрічну позовну заяву, додатково пояснила, що ТОВ «ТАСК» було вжито заходів щодо виведення іпотечного майна з іпотеки, при цьому заборгованість за кредитними договорами не погашена, вважає що відповідач є новим набувачем іпотеки та несе відповідальність за невиконання зобов'язань за кредитними договорами, яку позивач визначив шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, крім того зазначила, що ПАТ "Укрсоцбанк" не звертався до [PERSON] з вимогою погашення суми кредиту, підтвердила що договори купівлі-продажу спірного майна не визнавалися недійсними. (а.с. 173-176 т.2) Представники відповідача та позивача по зустрічному позову [PERSON] [PERSON] проти первісного позову заперечували, просили в позові відмовити та задовольнити зустрічний позов, з підстав викладених зустрічному позові, у письмових поясненнях та запереченнях долучених до матеріалів справи, крім того, застосувати до первісного позову строк позовної давності, у зв'язку з чим в задоволенні первісного позову відмовити. (а.с. 174-179 т.1, 242-247 т.1, 101-104 т. 2, 105-107 т. 2) Представник третьої особи як по первісному так і по зустрічному позову Товариства з обмеженою відповідальністю "ТАСК" [PERSON] в судовому засіданні проти первісного позову заперечував, підтримав зустрічний позов. Представник третьої особи як по первісному так і по зустрічному позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Київ-Елітсервіс" [PERSON] в судовому засіданні проти первісного позову заперечував, підтримав зустрічний позов. Третя особа як по первісному так і по зустрічному позову [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. Представник третьої особа як по первісному так і по зустрічному позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "КТІ" в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. Заслухавши пояснення представника позивача з первісним позовом та відповідача за зустрічним позовом [PERSON], представника відповідача за первісним позовом та позивача за зустрічним позовом [PERSON], представників третіх осіб [PERSON] та [PERSON], дослідивши матеріли справи, оцінивши наявні у справі докази, наведені сторонами доводи та заперечення, суд приходить до наступного. Відповідно до пунктів 3, 4 частини першої статті 3 Цивільного кодексу України загальними засадами цивільного законодавства є: свобода договору, свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом. Підстави виникнення цивільних прав та обов'язків визначені в статті 11 Цивільного кодексу України, зокрема з договорів та інших правочинів. Згідно положення частини 1, 3 статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є двостороннім, якщо правам та обов'язками наділені обидві сторони договору. Принцип свободи договору як один із загальних засад цивільного законодавства декларується в ст. 3 Цивільного кодексу України. Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. (ст. 627 Цивільного кодексу України) Відповідно до ч.1 ст.1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» (правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк») та [PERSON] 05.04.2007 року укладено договір кредиту № 39.29-50/687к, відповідно до умов якого позичальнику надано у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності, та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 495 000,00 доларів США, зі сплатою 13,00 % річних та з кінцевим терміном погашення кредиту - до 04.04.2017 року. (а.с. 12-17 т.1) Крім того, 13.05.2009 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» (правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк») та [PERSON] укладено договір про внесення змін № 1 до договору кредиту № 39.29-50/687к від 05.04.2007р., яким сторони дійшли згоди змінити графік погашення основного боргу, який станом на 10.03.2009 року становить 404 250,00 дол. США зі сплатою 15 % з 20.10.2008 року та в зв'язку із цим з 10.03.2009 року встановлено новий графік погашення заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення заборгованості кредитору до 04.04.2017 року на умовах визначених цим договором. (а.с. 19 т. 1) Також, 05.04.2007 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» (правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк») «Іпотекодержатель» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ТАСК» «Іпотекодавець», що є майновим поручителем за зобов'язання [PERSON] за договором кредиту № 39.29-50/687к від 05.04.2007 року укладено іпотечний договір № 39.29-50/405і, за умовами якого іпотекодавець передає в іпотеку іпотекодержателю у якості забезпечення виконання зобов'язання позичальником за договором кредиту нерухоме майно, яким є нежилі приміщення в літ. «А»: приміщення №№ 2-8 (групи приміщень № 2), приміщення №№ 1,2 (групи приміщень № 5), приміщення № 1 (групи приміщень № 5а), приміщення №№ 1-26 (групи приміщень № 11), загальною площею 577,40 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS], та належить іпотекодавцю на праві приватної власності відповідно до договору купівлі-продажу нежилого приміщення шляхом викупу 362/45-КП, посвідченого 02.08.2005 року [PERSON], приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, за реєстровим № 8582, право власності на яке зареєстроване згідно з реєстраційним написом на правовстановлювальному документі, зробленим 12 жовтня 2005 року Київським міським бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна, записано в реєстрову книгу за реєстровим номером 1209-П. (а.с. 21-23 т. 1) Судом встановлено, що між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк») та [PERSON] 03.09.2007 року укладено Договір кредиту № 39.29-50/916к, відповідно до умов якого кредитором надано позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 200 000,00 доларів США, зі сплатою 13 % річних та з кінцевим терміном повернення Кредиту до 02.09.2017р.(а.с. 25-30 т.1) 13.05.2009 року між кредитором та позичальником укладено договір про внесення змін № 1 до договору кредиту № 39.29-50/916к від 03.09.2007р., яким сторони дійшли згоди змінити графік погашення основного боргу, який станом на 10.03.2009р. становить 171 661,00 дол. США та в зв'язку із цим з 10.03.2009 року встановлено новий графік погашення заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення заборгованості кредитору до 02.09.2017 року на умовах визначених цим договором. (а.с. 31 т. 1) Також, 03.09.2007 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» (правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк») «Іпотекодержатель» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ТАСК» «Іпотекодавець», що є майновим поручителем за зобов'язання [PERSON] за договором кредиту № 39.29-50/916к від 03.09.2007 року укладено іпотечний договір № 39.29-50/542і, за умовами якого іпотекодавець передає в іпотеку іпотекодержателю у якості забезпечення виконання зобов'язання позичальником за договором кредиту нерухоме майно, яким є нежилі приміщення з № 2 по № 8 (групи приміщень № 2), приміщення №№ 1,2 (групи приміщень № 5), приміщення № 1 (групи приміщень №5а), приміщення з №1 по № 26 (групи приміщень №11) (в літ. «А»), загальною площею 577,40 (п'ятсот сімдесят сім цілих сорок сотих) кв. м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS], та належить іпотекодавцю на праві приватної власності відповідно до договору купівлі-продажу нежилого приміщення шляхом викупу, посвідченого 02.08.2005 року [PERSON], приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, за реєстровим № 8582, право власності на яке зареєстроване згідно з реєстраційним написом на правовстановлювальному документі, зробленим 12 жовтня 2005 року Київським міським бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна, записано в реєстрову книгу за реєстровим номером 1209-П. (а.с. 32-33 т. 1) Як убачається з матеріалів справи, 20.03.2013 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Таск» звернулося до Господарського суду м. Києва із позовом до ПАТ «Укрсоцбанк», зокрема, про визнання іпотечного договору № 39.29-50/405і від 05.04.2007 року недійсним. Рішенням Господарського суду м. Києва від 13.09.2013 року, яке залишене без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 10.12.2013 року, визнано недійсним іпотечний договір № 39.29-50/405і від 05.04.2007 року. Проте, 02.04.2014 року Вищим господарським судом України постановлено рішення, за яким вирішено: «рішення господарського суду міста Києва від 13.09.2013 року та постанову Київського апеляційного господарського суду від 10.12.2013 року у справі № 910/5283/13 скасувати в частині визнання недійсним іпотечного договору № 39.29-50/405і від 05.04.2007 та прийняти в цій частині нове рішення, яким відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Таск» у визнанні недійсним іпотечного договору № 39.29-50/405і». (а.с. 38-41 т. 1) У березні 2013 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Таск» звернулося до ПАТ «Укрсоцбанк» з позовом про визнання недійсним іпотечного договору № 39.29-50/542і від 03.09.2007 року. Рішенням Господарського суду м. Києва від 15.05.2014 року відмовлено у задоволенні позову. Постановою Київського апеляційного господарського суду від 08.10.2014 року апеляційну скаргу ТОВ «Таск» залишено без задоволення, а рішення Господарського суду м. Києва від 15.05.2014 року залишено без змін. 19.11.2014 року Вищим господарським судом України постановлено рішення, за яким вирішено: «Касаційну скаргу залишити без задоволення, а постанову Київського апеляційного господарського суду від 08.10.2014 року без змін». (а.с. 164-167 т. 1) Відповідно до частини третьої ст.61 Цивільного процесуального кодексу України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Відповідно до статті 14 Цивільного процесуального кодексу України, судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом. Зміст ст. 14 Цивільного процесуального кодексу України не містить жодних застережень, які б надавали можливість за тих чи інших умов не виконувати судові рішення, які набрали законної сили. Зазначена норма Закону має імперативний характер і довільному та розширеному тлумаченню не підлягає. Як убачається з матеріалів справи, предмет спору за первісним позовом становлять вимоги позивача щодо звернення стягнення та визнання права власності на 192/1000 частини нежитлових приміщень №№1,2 (групи приміщень №5), з №1 по № 26 (групи приміщень № 11 (в літ А) загальною площею 467,2 кв.м., що розташоване за адресою: [ADDRESS]. Згідно інформації з Державного реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, що сформовано 25.03.2015 року, встановлено, що частина нерухомого майна, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], а саме 192/1000 на праві приватної власності належить [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна № 1410 від 05.05.2014 року посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А. (а.с. 47 т.2) Згідно вищевказаної інформації відомо, що на нежитлові приміщення №№1,2 (групи приміщень №5), з №1 по № 26 (групи приміщень № 11 (в літ А) загальною площею 467,2 кв.м., що розташоване за адресою: [ADDRESS], встановлено обтяження на підставі ухвали Дніпровського районного суду м. Києва від 19.12.2014 року, що слід зазначити, було вирішено в розрізі розгляду вказаної цивільної справи. Інших видів обтяження на спірну частину нежитлових приміщень судом не встановлено, крім того, обтяжень на час укладення між ТОВ «Торговий дім «КТІ» та [PERSON] договору купівлі-продажу спірного нерухомого майна також не встановлено. Враховуючи вищевикладене, враховуючи спірні правовідносини в розрізі первісного позову з приводу права власності на частину нежитлових приміщень №№1,2 (групи приміщень №5), з №1 по № 26 (групи приміщень № 11 (в літ А) загальною площею 467,2 кв.м., що розташоване за адресою: [ADDRESS], можна зробити наступний аналіз про те, що спірне майно яке належало на праві приватної власності ТзОВ «Таск» являлося частиною предмету іпотеки в іпотечних договорах № 39.29-50/405і від 05.07.2007 року та № 39.29-50/542і від 03.09.2007 року укладених між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ТАСК», яке виступало майновим поручителем за зобов'язання [PERSON] за кредитними договорами № 39.29-50/687к від 05.04.2007 року та № 39.29-50/916к від 03.09.2007 року, та 25.02.2014 року на підставі договору купівлі-продажу укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «ТАСК» та Товариством з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "КТІ" було відчужено Товариству з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "КТІ", яке в свою чергу на підставі договору купівлі-продажу 05.05.2014 року відчужило частину спірного нежитлового приміщення, яке є предметом даного спору. У відповідності до ч. 1 ст. 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Право набуття спірної частини нежитлових приміщень [PERSON] підтверджується договором купівлі-продажу нерухомого майна від 15.05.2014 року укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «КТІ» та [PERSON], посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А. Суд враховує пояснення представника позивача за первісним позовом, яка вказала суду, що позивач не звертався у судовому порядку з вимогами про визнання правочинів недійсними, ні договору купівлі-продажу спірного майна укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «ТАСК» та Товариством з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "КТІ" та договору купівлі-продажу спірного майна укладеного між та Товариством з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "КТІ" з [PERSON]. А отже, судом встановлено, що вказані договори купівлі-продажу є чинними, ніким не оспорені, не визнавалися нікчемними правочинами, що дає підставу стверджувати про правомірність набуття відповідачем за первісним позовом прав власності на спірну частину нежитлових приміщень. Позивач за первісним позовом не оспорює правомірність набуття [PERSON] права власності за договором купівлі-продажу, при цьому просить звернути стягнення на майно, що належить їй на праві власності шляхом визнання за ПАТ «Укрсоцбанк» права власності на спірну частину нежитлових приміщень з тих підстав, що спірне майно є предметом іпотеки, іпотечні договори на день розгляду справи є чинними, а тому [PERSON] як новий набувач несе відповідальність, як особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки відповідно до ст. 23 Закону України «Про іпотеку». Відповідно до ст. 23 Закону України «Про іпотеку» у разі переходу права власності (права господарського відання) на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, навіть у тому випадку, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження майна іпотекою. Особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статус іпотекодавця і має всі його права і несе всі його обов'язки за іпотечним договором у тому обсязі і на тих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки. Згідно до ст. 12 Закону України «Про іпотеку», у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до положень указаних правових норм, у позивача виникло право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання звернути стягнення на предмет іпотеки з часу невиконання позичальником [PERSON] обов'язків які виникають з умов кредитних правовідносин, тобто з 09.01.2009 року (а.с. 50 т. 1), проте позивач звернувся до відповідача [PERSON] після відчуження іпотечного майна 09.10.2014 року, при цьому [PERSON] вважається добросовісним набувачем прав власності та не є учасником іпотечних договорів. Суд не може погодитися з даною позицією первісного позивача також з тих підстав, що кредитні договори були укладені між позивачем та [PERSON], і з вини останнього, а саме неналежне виконання ним договірних зобов'язань призвело до настання таких наслідків як дострокове стягнення грошових коштів, відсотків за його користування та пені. Статтею 1 Закону України "Про іпотеку" поняття іпотеки визначається як вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні Іпотекодавця, згідно з яким Іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Статтею 33 Закону України «Про іпотеку» встановлено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. З огляду на викладене, суд, діючи в межах заявлених позовних вимог, як це передбачено ч.1 ст. 11 Цивільного процесуального кодексу України, приходить до висновку, що первісний позов Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" до [PERSON], треті особи: [PERSON], Товариство з обмеженою відповідальністю "ТАСК", Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "КТІ", Товариство з обмеженою відповідальністю "Київ-Елітсервіс" про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання права власності є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню в повному обсязі, оскільки як достовірно судом встановлено, що боргові зобов'язання за кредитними договорами виникли у [PERSON] перед позивачем з причин неналежного виконання кредитних зобов'язань, при цьому ні в кредитних договорах, ні в договорах іпотеки не міститься будь-яких домовленостей чи застережень зобов'язального характеру для [PERSON] перед позивачем за первісним позовом, а отже звернення стягнення на частину предмета іпотеки, що належить на праві власності [PERSON] шляхом визнання за ПАТ "Укрсоцбанк" права власності на частину нежитлових приміщень №№1,2 (групи приміщень №5), з №1 по № 26 (групи приміщень № 11 (в літ А) загальною площею 467,2 кв.м., що розташоване за адресою: [ADDRESS], на користь первісного позивача ПАТ «Укрсоцбанк» як предмету іпотеки суперечило б правам та інтересам добросовісного набувача спірної частини нежитлових приміщень - [PERSON], яка немає жодного відношення як до іпотечних договорів так і до виконання договірних зобов'язань за кредитними договорами укладеними між позивачем та [PERSON] та не є боржником основного зобов'язання, а тому враховуючи викладене суд вважає, що в розрізі даного спору, сторонами по справі обрано невірний спосіб захисту порушеного права. Відповідно ч.1 та ч.2 ст.123 Цивільного процесуального кодексу України відповідач має право пред'явити зустрічний позов до початку розгляду справи по суті. Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов'язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин, або коли вимоги за позовами можуть зарахуватися, або коли задоволення зустрічного позову може виключати повністю або частково задоволення первісного позову. Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу. Відповідно до предмету позовних вимог за зустрічним позовом позивач [PERSON] просила визнати іпотечні договори № 39.29-50/405і від 05.07.2007 року та № 39.29-50/542і від 03.09.2007 року недійсними, з тих причин, що учасник зборів ТОВ «Таск» [PERSON], який діяв від імені ТОВ «Таск», укладав та підписував іпотечні договори діючи на підставі Протоколів Зборів учасників ТОВ «Таск», які проведені з порушенням та є недійсними. Разом з тим, провівши аналіз наявних в матеріалах справи доказів, суд визнає безпідставними зустрічні вимоги позивача [PERSON] до Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк", треті особи: [PERSON], Товариство з обмеженою відповідальністю "ТАСК", Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "КТІ", Товариство з обмеженою відповідальністю "Київ-Елітсервіс" про визнання іпотечних договорів недійсними, оскільки судом встановлено, що спірні правовідносини є окремим предметом спору, що випливають з договірних зобов'язань саме учасників договірних відносин та не впливають на спірні правовідносини в розрізі даного спору, не порушують законні права [PERSON], зважаючи на те, що суд, під час розгляду справи, дійшов висновку про відмову у задоволенні первісного позову. Відповідно до ст. 257 Цивільного кодексу України визначено, що загальна позовна давність встановлюється тривалість у три роки. За загальним правилом (ч.1 ст.261 Цивільного кодексу України) перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалась або могла довідатись про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Так, під час розгляду даної судової справи, сторона відповідача за зустрічним позовом подала до суду заяву про застосування строків позовної давності в межах даного спору, мотивуючи тим, що позивачем пред'явлено первісний позов поза межами трирічного строку позовної давності, визначеної цивільним законодавством, що є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що первісний позивач про порушення свої прав, а саме неналежного виконання кредитних договорів дізнався з часу не проведення платежів [PERSON] за кредитними договорами, тобто з 07.04.2009 року, а звернувся до суду позивач тільки у 2014 року, тобто з порушенням загальних строків позовної давності. Однак, суд визнає безпідставними вимоги сторони позивача по зустрічному позову з приводу застосування наслідків спливу строку позовної давності при зверненні до суду первісного позивача, оскільки під час розгляду справи, суд дійшов висновку, що відповідач по первісному позову та позивач по зустрічному позову [PERSON] не є учасником договірних зобов'язань за кредитними договорами, а тому у зв'язку з відсутністю в останньої підстав виникнення цивільних обов'язків в розрізі даного спору не дає права вимог до сторін спірних договірних зобов'язань. Відповідно до ст.1 Цивільного процесуального кодексу України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтереси юридичних осіб, інтересів держави. За нормою статті 4 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до частини 1 ст.11 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до частини третьої ст.212 Цивільного процесуального кодексу України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. З огляду на зазначене, суд приходить до висновку про те, що зустрічний позов [PERSON] до Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк", треті особи: [PERSON], Товариство з обмеженою відповідальністю "ТАСК", Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "КТІ", Товариство з обмеженою відповідальністю "Київ-Елітсервіс" про визнання іпотечних договорів недійсними є необґрунтованим, а тому задоволенню не підлягає. В порядку ст. 88 ЦПК України суд не вирішує питання з приводу розподілу судових витрат як за первісним позовом так за зустрічним позовом, оскільки у їх задоволенні було відмовлено. Враховуючи наведене та

Outcome: dismissed