Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-23 00:00:00

[PERSON] звернулася до Сторожинецького районного суду Чернівецької області з позовом до Приватного Акціонерного Товариства "Страхова Група "Ю.Бі.Ай-КООП" про відшкодування шкоди, посилаючись на те, що вироком Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 15.12.2017 року зміненим в частині призначення покарання ухвалою Апеляційного суду Чернівецької області від 20.02.2018 р. у справі за № 723/2948/17, [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст.286 ч.2 КК України та призначено покарання у вигляді позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами на три роки. В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди пасажиру автомобіля марки Форд Ескорд [PERSON] [INFO] спричинено смерть. Позивач [PERSON] являється матір`ю загиблого [PERSON] . Цивільно-правова відповідальність [PERSON] , на момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди, що відбулася 07.11.2017 року, була застрахована в АТ "СГ "Ю.БІ.АЙ. - КООП", поліс № АК4181638. Позивач звернулася до АТ "СГ "Ю.БІ.АЙ. - КООП", як до страховика, з заявами на виплату страхового відшкодування, а саме витрат на поховання в розмірі 22450 грн. та моральної шкоди в розмірі 38400 грн. Сторони узгодили виплату страхового відшкодування в розмірі 18290 грн. щодо витрат на поховання. Виплата була здійснена 27.12.2019 року, що підтверджується випискою з рахунку про перерахунок коштів в розмірі 18290 грн. Позивачу відшкодовано моральну шкоду в розмірі 19200 грн. Оскільки АТ "СГ "Ю.БІ.АЙ. - КООП" не в повному обсязі здійснив страхове відшкодування моральної шкоди, позивач [PERSON] звернулася із позовом до суду для захисту своїх порушених прав. Посилаючись на обставини викладені в позові, позивач просила суд стягнути із АТ "СГ "Ю.БІ.АЙ. - КООП" відшкодування моральної шкоди, заподіяної смертю сина [PERSON] , який помер [INFO] , стягнути пеню в розмірі 1400 та 3 % річних в розмірі 197 грн. та судові витрати на професійну правничу (правову) допомогу в розмірі 8 000 (вісім тисяч) гривень. Відповідач АТ "СГ "Ю.БІ.АЙ. - КООП" у письмовому поясненні на позов позовні вимоги позивача не визнав, просив відмовити у зв`язку з безпідставністю позовних вимог, посилаючись на те, що [PERSON] , як батько, також має право на моральну шкоду в належній йому частці. Ухвалою Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 25 травня 2020 року відкрито провадження по справі з призначенням підготовчого судового засідання та справу призначено до розгляду ухвалою Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 21.07.2020 року. Позивач [PERSON] та її представник в судове засідання не з`явилися, однак направили письмову заяву про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримали та просили суд позовні вимоги задовольнити. Відповідач АТ "СГ "Ю.БІ.АЙ. - КООП" в судове засідання свого представника не направив, однак на адресу суду направив заяву, в якій просив справу розглядати у їх відсутності на підставі поданих ними письмових пояснень. Позовні вимоги не визнав. Просив відмовити у задоволенні позову. Дослідивши та оцінивши докази по справі суд встановив такі фактичні обставини справи та відповідні правовідносини. Судом встановлено, що 07 вересня 2017 року приблизно о 19 год. 00 хв. на автодорозі сполученням "Криворівня - Усть-Путила - Старі Кути - Вижниця - Сторожинець - Чернівці" відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля "Форд Ескорт" під керуванням [PERSON] . В результаті даної ДТП, пасажир автомобіля "Форд Ескорт" [PERSON] помер. Факт смерті [PERSON] [INFO] , підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 11 вересня 2017 року, виданої виконавчим комітетом Сторожинецької міської ради Чернівецької області. Копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 25 вересня 2000 року, виданого виконкомом Комарівської сільської ради Сторожинецького району Чернівецької області, підтверджується, що позивач [PERSON] є матір`ю загиблого [PERSON] , а [PERSON] батьком За фактом дорожньо-транспортної пригоди 08.09.2017 року зареєстровано кримінальне провадження № 12017260000000552 за ознаками злочину передбаченого ч.2 ст.286 КК України. Вироком Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 15.12.2017 року зміненим в частині призначення покарання ухвалою Апеляційного суду Чернівецької області від 20.02.2018 р. у справі за № 723/2948/17, [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст.286 ч.2 КК України. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] , на момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди, що відбулася 07.11.2017 року, була застрахована в АТ "СГ "Ю.БІ.АЙ. - КООП", поліс № АК4181638, що не заперечується сторонами. Позивач звернулася до АТ "СГ "Ю.БІ.АЙ. - КООП", як до страховика, з заявами на виплату страхового відшкодування: витрат на поховання в розмірі 22450 грн. та моральної шкоди в розмірі 38400 грн. Позивачу [PERSON] виплачено 27.12.2019 року страхове відшкодування в розмірі 18 290 грн. витрат на поховання, що підтверджується випискою з рахунку про перерахунок коштів, а також частину моральної шкоди в розмірі 19 200 грн., мотивуючи недоплату наявністю у померлого крім матері - позивача по справі також і батька, який може також звернутися до суду для відшкодування і йому частини законодавчо визначеного розміру моральної шкоди. Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (далі - обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності) регулюються Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 1961-IV від 01 липня 2004 року(далі - Закон), який спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України. Згідно з п. 2.1 ст. 2 Закону, відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Конституцією України, Цивільним кодексом України, Законом України «Про страхування», цим та іншими законами України і нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них. Якщо норми цього Закону передбачають інше, ніж положення інших актів цивільного законодавства України, то застосовуються норми цього Закону. Пунктом 23.1 статті 23 Закону визначено, що шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є, зокрема, шкода, пов`язана із смертю потерпілого. Пунктом 27.3.Закону страховик (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим). Загальний розмір такого страхового відшкодування (регламентної виплати) цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, і виплачується рівними частинами. Недоплочуючи 19200 грн. моральної шкоди із законодавчо визначеного розміру в сумі 38400 грн. з посиланням на наявність у загиблого [PERSON] батька, відповідач не врахував, що батько загиблого - [PERSON] визнаний винуватим в смерті [PERSON] . При цьому суд не забуває, що злочин скоєно по необережності але враховує, що цей злочин, згідно вироку, скоєно в стані алкогольного сп`яніння, а тому страховик не зможе виплатити [PERSON] іншу частину страхового відшкодування, оскільки в даному випадку діють правила регресного відшкодування. Згідно положень ст.38 Закону, страховик після виплати страхових відшкодувань має право подати регресний позов до страховика або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. Таким чином, регресне відшкодування і страхове відшкодування щодо однієї і тієї особи неможливе, оскільки таке відшкодування особі і регресне відшкодування з тієї ж особи є взаємовиключаючим. Крім цього суд керується також і вимогами ст.ст.81, 83 ЦПК УКраїни, згідно яких кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень. При цьому сторони подають документи у справі безпосередньо до суду. Подаючи заперечення на позов відповідач не надає суду доказів звернення [PERSON] до страховика за відшкодуванням, а тільки припускає що таке звернення можливе. Ухвалюючи рішення у справі суд стверджує що таке звернення неможливе оскільки [PERSON] пропустив строк такого звернення. Згідно п.37.1.4 ст.37 Закону підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування є неподання заяви про страхове відшкодування впродовж трьох років, якщо шкода заподіяна здоров`ю або життю потерпілого, з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди. ДТП скоєно 07.09.2017 року. Встановлений законом трирічний строк звернення за страховим відшкодуванням закінчився 07.09.2020 року. Таким чином, на переконання суду та зважаючи на аналіз зазначених норм Закону, суд вважає, що вимоги позивача в частині сплати недоплаченої суми моральної шкоди підлягає задоволенню. Відповідно до п.36.2 ст.36 Закону передбачено, що страховик, приймаючи рішення про виплату страхового відшкодування, зобов`язаний виплатити його в передбачений 90-денний строк з моменту отримання заяви про виплату страхового відшкодування Тобто, вказана норма встановлює обов`язок страховика виплатити страхове відшкодування не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви. Згідно п.36.5 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. У відповідності до ч.2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Заява про виплату страхового відшкодування пов`язаного із заподіяною моральною шкодою у розмірі 38400 грн. 00 коп. від матері загиблого [PERSON] датована 15.11.2019 р. і подана 20.11.2019 р.. Протягом 90 днів відповідачем було прийнято рішення про оплату тільки половини вказаної суми, а тому очевидним є те, що прострочка оплати на термін понад 90 днів має місце, а відповідно передбачена законом пеня та 3% річних мають бути також стягнуті із відповідача із розрахунку суми заборгованості 19200 грн. Приписами ст.ст.133,137 ЦПК України до судових витрат віднесені судовий збір та витрати пов`язані з правничою допомогою адвоката. Позивач просить вирішити питання про стягнення витрат понесених на професійну правничу допомогу. На підтвердження вказаних витрат надано копію ордерів на надання правничої (правової) допомоги серія ЛВ №000317, копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю, копію квитанцій до прибуткового касового ордеру від 13.05.2020 р. на суму 8000 грн, детальний опис надання послуг в якому наведено розрахунок вартості правової допомоги. Суд вважає, що такий розмір витрат слід задовольнити і стягнути із відповідача на користь позивача суму витрат на професійну правничу допомогу та судовий збір на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved