Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-29 00:00:00

Позивач звернувся в суду з позовом до відповідачів, в якому просить: - визнати незаконним та скасувати рішення [PERSON] сільської ради Рівненського району Рівненської області від 31.07.2007 року № 136 "Про передачу у приватну власність [PERSON] земельної ділянки, площею 0,50 га, з них для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд - 0,25 га, для ведення селянського господарства - 0,25 га в с. Бармаки, Рівненського р-ну, Рівненської області"; - визнати недійсним Державний акт серії ЯЖ № 098372 від 28.11.2008 року на право власності на земельну ділянку площею 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в с. Бармаки, Рівненського р-ну, Рівненської області на ім'я [PERSON], держ. реєстр. № 010858300249. В обгрунтування пред'явлених вимог позивач вказує, що 28.05.2008 року згідно договору купівлі-продажу цілісного майнового комплексу придбав (купив) у ВАТ "Рівнельон" артезіанську свердловину № 4 та будівлю для її обслуговування, що знаходиться по вул. Луговій, 4-А, с.Бармаки, Рівненського р-ну Рівненської області. Земельна ділянка, на якій знаходиться артсвердловина та вказана будівля, обліковувалася за ВАТ "Рівнельон". Позивач, після оформлення зазначеного договору купівлі-продажу, отримав дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, загальною площею 0,8 га на території [PERSON] сільської ради в т.ч. для обслуговування артсвердловини. В подальшому з'ясувалося, що частина земельної ділянки, на якій знаходяться згадана артсвердловина та будівля для її обслуговування, згідно рішення [PERSON] сільської ради від 31.07.2007 року № 136 передана у власність та згідно Державного акту серії ЯЖ № 098372 від 28.11.2008 року належть на праві власності - [PERSON] Вказується про порушенння ст. 116, ст. 118 Земельного кодексу України, оскільки [PERSON] безоплатно передано земельну ділянку у власність, частина якої в розмірі 0,0849 га не була в її користуванні, а обліковувалася за ВАТ «Рівнельон» та без попереднього вилучення її у ВАТ «Рівнельон». Позивач звертався до правоохоронних органів щодо законності передання у власність [PERSON] вказаної земельної ділянки. 12.04.2010 року порушено кримінальну справу за фактом зловживання службовим становищем та службового підроблення службовими особами ПП "Грінвіч" (підприємство, яким за заявою [PERSON] у 2008 р. виготовлено технічну документацію щодо відведення земельних ділянок, та в подальшому видано згаданий Державний акт серії ЯЖ № 098372 від 28.11.2008 року) - за ознаками злочинів, передбачених ч. 1 ст. 364, ч. 1 ст. 366 КК України. Проведеним досудовим слідством по справі встановлено, що директор ПП «Грінвіч», умисно, зловживаючи своїм службовим становищем, видав для [PERSON] завідомо неправдивий документ, а саме, кадастровий план земельної ділянки, який не відповідає її фактичному розташуванню, не позначені наявні лінії електропередач, підземний газопровід, межі зон дії обмежень інженерних комунікацій, межі санітарної зони артсвердловини та наявна артсвердловина. На підставі виготовленої ПП «Грінвіч» технічної документації із землеустрою, [PERSON] отримано державний акт на право власності від 28.11.2008 р. № 010858300249 на земельну ділянку, площею 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, з яких 0,0849 га - за рахунок земель, які перебували в користуванні ВАТ «Рівнельон». Постановою Рівненського міського суду від 12 березня 2011 року у справі № 1-409/11 директор ПП «Грінвіч» [PERSON] визнаний винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 364 та ч.1 ст. 366 КК України. Встановлено, що [PERSON], діючи в інтересах [PERSON], використовуючи службове становище, вчинив дії, в результаті яких було складено протокол обстеження земельної ділянки, який не відповідає її фактичному розташуванню, а також затвердив та видав завідомо неправдивий документ, кадастровий план земельної ділянки, розташованої в с. Бармаки, вул. Лугова, 4а, який не відповідав фактичному розташуванню земельної ділянки і в подальшому був використаний для отримання державного акту на право власності гр. [PERSON] Покликаючись на зазначені обставини вказує на незаконність згаданого Державного акту та просить визнати його недійсним. Також позивачем подано заяву про поновлення процесуального строку (а.с. 69). Вказано, як поважну причину пропуску строку позовної давності те, що 29.11.2010 року позивач звертався в суд з адміністративним позовом до сільської ради про визнання недійсними та скасування вказаного рішення сільської ради та Державного акту. Справа розглядалася судами. 26.10.2016 року Верховний Суд України скасував усі попередні рішення судів у вказаній справі, провадження у справі закрито, оскільки спір у цій справі не належить до юрисдикції адміністративних судів та не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства. Просить враховуючи зазначену причину, як поважну, при його зверненні в суд за захистом своїх прав в порядку цивільного судочинства. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] пред'явлені вимоги підтримала повністю, покликаючись на підстави та обґрунтування наведені у письмових заявах. Зазначила також, що на спірній земельній ділянці знаходиться артсверловина та частина будівлі для її обслуговування. Право власності на будівлю зареєстровано за позивачем. Вказана артсердловина та будівля, що призначена лише для її обслуговування є невідємними складовими частинами одного обєкту. Сільська рада не повинна була передавати земельну ділянку із розміщеними на ній будівлею та свердловиною. Також вказала, що під час досудового розслідування зазначеної вище кримінальної справи вставлено порушення Закону при виготовленні та оформлені документації, на підставі яких видано Державний акт на право власності на землю на імя [PERSON] Зазначені обставини щодо підробки документів підтверджено і при розгляді кримінальної справи судом. У звязку із наведеним позивач, як власних нерухомого майна, позбавлений права отримати земельну ділянку необхідну для обслуговування вказаних обєктів. Просила поновити строк звернення до суду та задовольнити позов. Представник відповідача [PERSON] сільської ради [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала. Вважає рішення сільської ради законним. Пояснила, що їй не відомо, чи зясовувалося сільською радою при передачі [PERSON] земельної ділянки наявність на ній артсвердловини та/або інших обєктів. Вказуючи на безпідставність та необґрунтованість предявлених вимог, просила відмовити в позові. Відповідач [PERSON] та її представник адвокат [PERSON] в судовому засіданні позов не визнали. [PERSON] пояснила, що отримала земельну ділянку за рішенням сільської ради. Ні свердловина, ні будівля для її обслуговування не використовувалися та не експлуатувалися, земельна ділянка була захаращена. Де саме розміщена артсвердловина їй не відомо. Обгородила земельну ділянку, щоб обмежити доступ сторонніх осіб. Представник відповідача адвокат [PERSON] зазначила, що вважає рішення сільської ради правомірним, Вказала, що право власності позивача на артсвердловину не підтверджено. Права позивача не порушено, оскільки право власності на вказану будівлю виникло у нього після прийняття вказаного рішення. Позивач не є правонаступником ВАТ «Рівнельон», а тому право користування земельною ділянкою до нього не перейшло. Обставини за результатами розгляду кримінальної справи встановлені постановою, а не вироком суду. Вважає, що [PERSON] набула право власності на земельну ділянку правомірна та на законних підставах. Позивач не довів порушення будь-яких його прав та підстав для задоволення позову. Крім того, подано заяву про застосування строку позовної давності, як окрему підставу для відмови в позові. Заслухавши пояснення сторін, їх представників, з'ясувавши обставини, дослідивши представлені докази, показання свідків, суд вважає, що позов не підлягає до задоволення. Матеріалами справи встановлено, що\~28.05.2008 р. між ВАТ "Рівнельон" та [PERSON] укладено договір купівлі-продажу цілісного майнового комплексу ВАТ "Рівнельон", посвідчений за реєстр. № 848 приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу [PERSON] (а.с. 6-10). Згідно умов договору [PERSON] купив в т.ч. будівлю свердловини № 4 по вул. Луговій, 4-А, с. Бармаки, Рівненського р-ну Рівненської області. До цілісного майнового комплексу ВАТ «Рівнельон», згідно відповідного переліку входить артезіанська свердловина № 4, будівля скважини № 4, що знаходяться за адресою: с. Бармаки, Рівненського району, вул. Лугова, 4-А, електропостачання артсвердловини, лінії електропередач 10 кВ до артскважини, кабеля лінії електропередач 10 кВ від РУ-10 кВ до трансформаторної підстанції № 4, напорний трубопровід від артсвердловини (а.с. 11-12, 151-155). На підставі зазначеного договору купівлі-продажу, 17.06.2008 р. за [PERSON] зареєстровано право приватної власності на згадану будівлю свердловини № 4 по вул. Луговій, 4-А, с. Бармаки, Рівненського р-ну Рівненської області (а.с. 13). Згідно визначень Гірничого Закону України, свердловина - циліндрична гірнича виробка, створена бурами або іншими буровими інструментами. Відповідно ст. 181 ЦК України, до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об'єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Рухомими речами є речі, які можна вільно переміщувати у просторі. Згідно методичних рекомендацій стосовно визначення нерухомого майна, затверджених накозом Міністерства юстиції від 14.04.2009 року № 660/5, така споруда така споруда як, наприклад, артезіанська свердловина є нерухомим майном, оскільки вона не може існувати без землі та має значення і цінність у її місцезнаходженні. Свердловина повинна мати основні конструктивні елементи (зокрема технічний стан свердловини - конструкція її вибоїв, герметичність та якість цементування обсадних колон, надійність та герметичність гирлового обладнання - основа ефективного освоєння свердловини, довгої та безперебійної її експлуатації). Обслуговування свердловини є обовязковою складовою її експлуатації. Свердловина, її конструкції, обладнання, споруди, призначені для забезпечення експлуатації свердловин є єдиним обєктом. Згідно положень ч. 2 ст. 120 Земельного Кодексу України (в редакції, що діяла на час укладення договору), якщо будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, наданій у користування, то в разі їх відчуження до набувача переходить право користування тією частиною земельної ділянки, на якій вони розміщені, та частиною ділянки, яка необхідна для їх обслуговування. Із урахуванням наведених обставин та зазначеної норми Закону, суд вважає доводи відповідач, представників відповідачів про те, що права позивача не були порушені при прийнятті оскаржуваного рішення сільською радою помилковими та такими, що спрямовані на реалізацію прав сторони давати пояснення, з огляду на власну позицію по справі. За результатами перевірки проведеної ГУ Держкомзему в Рівненській області спільно з Управлінням державної служби боротьби з економічною злочинністю в Рівненській області (а.с. 31-33) встановлено, що розпорядженням Ради Міністрів УРСР від 07.03.1959 р. № 249 відведено Львівському Раднаргоспу під будівництво Ровенського льонокомбінату землі площею 87 га, в т.ч. 74 га за рахунок земель колгоспу ім. Жданова, Бармацької сільської ради (на даний час [PERSON] сільська рада). Згідно паспорту артскважини № 4 (а.с. 72-77), затвердженого Львівським спеціалізованим управлінням № 584 Міністерства монтажних і спеціальних будівельних робіт УРСР, така скважина була побудована 1967 року, має глибину 140 метрів та побудована на замовлення Ровенського Льонокомбінату (ВАТ «Рівнельон»). Згідно довідки Рівненського районного відділу земельних ресурсів від 02.03.2000 р. № 169, відповідно до звіту про наявність земель та розподілу їх по землекористувачах, власниках землі та угіддях Рівненського району, станом на 01.01.2000 р. за ВАТ «Рівнельон» обліковується 0,8 га, в тому числі землі промисловості 0,8 га (а.с. 17). Згідно довідки [PERSON] сільської ради Рівненського району № 327 від 03.03.2010 р. відповідно до звіту 6-зем про наявність земель та розподіл їх за власниками землі, землекористувачами, угіддями та видами економічної діяльності станом на 01.01.2010 р. за ВАТ «Рівнельон» обліковується земельна ділянка загальною площею 0,80 га, з них забудованих земель (землі) промисловості - 0,80 га (а.с. 16). На зазначених земельних ділянках фактично розташовані будівлі та споруди водопостачання артезіанські свердловини № 1, № 2, № 3, № 4 (а.с. 31). На виконання вимог Земельного кодексу України, розпорядженням голови Рівненської обласної державної адміністрації № 419 від 02.11.2009 р. надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення [PERSON] земельної ділянки 0,8 га на території [PERSON] сільської ради Рівненського району, у власність громадянину шляхом викупу для обслуговування артсвердловин та трансформаторної підстанції за рахунок земель ВАТ «Рівнельон» (а.с. 14). Доводи представника відповідача [PERSON] - адвоката [PERSON] про виникнення у [PERSON] права користування спірною земельною ділянкою з 1997 р., суд вважає непідтвердженими, оскільки витяг із рішення [PERSON] сільської ради Рівненського району від 05.12.1997 № 64 про передачу [PERSON] у приватну власність земельної ділянки площею 0,50 га в с. Бармаки не підтверджено державним актом на право власності на землю. Крім того, вказане рішення відсутнє в сільській раді та в архівних установах (а.с. 18-19, 31-32). [PERSON] звернулася до [PERSON] сільської ради Рівненського району із заявою від 29.11.2006 р. про надання дозволу на приватизацію земельної ділянки площею 0,30 га в с. Бармаки (а.с. 21). Рішенням [PERSON] сільської ради Рівненського району від 31.07.2007 р. № 136 передано [PERSON] у власність земельну ділянку площею 0,50 га, в тому числі 0,25 га для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, 0,25 га для ведення особистого селянського господарства площею 0,25 га в с. Бармаки (а.с. 20). 28.11.2008 року на ім'я [PERSON] видано Державний акт серії ЯЖ № 098372 на право власності на земельну ділянку кадастровий номер 56:246:815:06:000:0521, площею 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в с. Бармаки, Рівненського р-ну, Рівненської області, держ. реєстр. № 010858300249 (а.с. 15). За зверненням [PERSON] щодо законності використання земельної ділянки на території [PERSON] сільської ради, на якій розміщена артезіанська свердловина № 4, проведено перевірку ГУ Держкомзему в Рівненській області спільно з Управлінням державної служби боротьби з економічною злочинністю в Рівненській області (а.с. 31-33). За результатами проведеної перевірки встановлено в т.ч., що відповідно до плану землекористування [PERSON] сільської ради технічної документації щодо встановлення меж населених пунктів с. Бармаки та ін. та даних плану забудови с. Бармаки 1974 р. з наступними доповненнями встановлено, що земельна ділянка площею 0,20 га, яка обліковується в користуванні ВАТ «Рівнельон» (артсвердловина № 4) фактично розташована за межами населеного пункту с. Бармаки. Межа населеного пункту проходить по північно-східній межі вказаної земельної ділянки. При аналізі даних геодезичної зйомки, проведеної в ході перевірки, каталогу координат поворотних точок меж земельних ділянок, наявних в складі технічної документації та даних геодезичної зйомки, проведеної при складанні проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність [PERSON], встановлено, що фактично із земельної ділянки площею 0,25 га, яка передана [PERSON] у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, частина ділянки, орієнтовною площею 0,0849 га за рахунок земель, які перебували в користуванні ВАТ «Рівнельон». Згідно довідки ДЗ «Рівненська обласна санітарно-епідеміологічна станція» від 05.03.2010 р. № 03.01-07/1802 проведено перевірку артезіанської свердловини ВАТ «Рівнельон». Встановлено, що свердловина розташована на території земельної ділянки [PERSON] Джерело водопостачання не експлуатується та відключене від електропостачання. Поблизу свердловини розташовано наземний павільйон операторської, який не використовується. В межах першого поясу зони санітарної охорони, на відстані 7-8 метрів від свердловини, розташовано господарську будівлю [PERSON] Підземні та надземні споруди потребують ревізії та ремонту (а.с. 34). Згідно план-схеми земельної ділянки промислового призначення (свердловина № 4), що знаходиться в користуванні ВАТ «Рівнельон» на території [PERSON] сільської ради Рівненського району, розробленої ПП «Геопростір», вбачається, що земельна ділянка, яка знаходиться в користуванні ВАТ «Рівнельон» накладається на ділянку, що перебуває у власності гр. [PERSON] площею 0,0849 га (а.с. 23). Передача зазначеної частини земельної ділянки без попереднього припинення права користування ВАТ «Рівнельон» у власність [PERSON] здійснена [PERSON] сільською радою з порушенням вимог ст. 38, 39, п. 5 ст. 116 ст. 118, п. 12 розділу Х «Перехідних положень» Земельного кодексу України. Тому вказане рішення не відповідає критеріям законності та підлягає скасуванню. Крім того, відповідно до матеріалів відведення земель для будівництва Рівненського льонокомбінату 1959 року для зазначених атртсвердловин встановлена санітарна зона розміром 30 метрів. На ситуаційному плані кадастрових планів земельних ділянок які передаються у власність [PERSON], позначення місця розташування земельних ділянок не відповідає їх фактичному розташуванню, не позначені фактично межі санітарної зони артсвердловини та наявна артсвердловина (а.с. 33). За вказаних обставин, при прийнятті оскаржуваного рішення [PERSON] сільської ради не дотримано вимог ст.18 ЗУ «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення» та ст.113 Земельного кодексу України щодо зони санітарної охорони. Згідно вказаних норм для водопроводів господарсько-питного водопостачання, їх джерел встановлюються зони санітарної охорони із спеціальним режимом. Зони санітарної охорони створюються навколо об'єктів, де є підземні та відкриті джерела водопостачання, водозабірні та водоочисні споруди, водоводи, об'єкти оздоровчого призначення та інші, для їх санітарно-епідеміологічної захищеності. У межах зон санітарної охорони забороняється діяльність, яка може призвести до завдання шкоди підземним та відкритим джерелам водопостачання, водозабірним і водоочисним спорудам, водоводам, об'єктам оздоровчого призначення, навколо яких вони створені. Встановлено також, що проект із землеустрою щодо складання державних актів на право власності на землю (а.с. 125-145) за замовленням [PERSON] виготовлено ПП «Грінвіч». 12.04.2010 року порушено кримінальну справу за фактом зловживання службовим становищем та службового підроблення службовими особами ПП "Грінвіч" (підприємство, яким за заявою [PERSON] у 2008 р. виготовлено технічну документацію щодо відведення земельних ділянок, та в подальшому видано згаданий Державний акт серії ЯЖ № 098372 від 28.11.2008 року) - за ознаками злочинів, передбачених ч. 1 ст. 364, ч. 1 ст. 366 КК України (а.с. 29). Проведеним досудовим слідством по справі встановлено, що директор ПП «Грінвіч», умисно, зловживаючи своїм службовим становищем, видав для [PERSON] завідомо неправдивий документ, а саме, кадастровий план земельної ділянки, який не відповідає її фактичному розташуванню, не позначені наявні лінії електропередач, підземний газопровід, межі зон дії обмежень інженерних комунікацій, межі санітарної зони артсвердловини та наявна артсвердловина. На підставі виготовленої ПП «Грінвіч» технічної документації із землеустрою, [PERSON] отримано державний акт на право власності від 28.11.2008 р. № 010858300249 на земельну ділянку, площею 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, з яких 0,0849 га - за рахунок земель, які перебували в користуванні ВАТ «Рівнельон». Постановою Рівненського міського суду від 12 березня 2011 року у справі № 1-409/11 директор ПП «Грінвіч» [PERSON] визнаний винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 364 та ч.1 ст. 366 КК України. Встановлено, що [PERSON], діючи в інтересах [PERSON], використовуючи службове становище, вчинив дії, в результаті яких було складено протокол обстеження земельної ділянки, який не відповідає її фактичному розташуванню, а також затвердив та видав завідомо неправдивий документ, кадастровий план земельної ділянки, розташованої в с. Бармаки, вул. Лугова, 4а, який не відповідав фактичному розташуванню земельної ділянки і в подальшому був використаний для отримання державного акту на право власності гр. [PERSON] За заявою [PERSON] до нього застосовано п. «г» ст. 1 ЗУ «Про амністію» від 12.12.20018 р. та звільнено від кримінальної відповідальності (а.с. 32). Заперечення представника відповідача [PERSON] - адвоката [PERSON] проти дійсності та доведеності вказаних обставин, які встановлені під час проведенні перевірок, в ході досудового розслідування та розгляду кримінальної справи судом - не підтверджено стороною відповідача належними та допустими доказами, а тому суд вважає такі доводи помилковими, та розцінює їх як реалізацію стороною права давати пояснення із огляду на обрану тактику та правову позицію по справі. Громадяни та юридичні особи, відповідно до ч. 1, 2, 5 ст. 116 Земельного кодексу України набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної та комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень визначених цим кодексом; набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. За наведених обставин, встановлено, що рішення про передачу у приватну власність земельної ділянки [PERSON] прийнято сільською радою з порушенням вимог Закону, технічна документація щодо відведення земельних ділянок, на підставі якої подальшому видано згаданий Державний акт серії ЯЖ № 098372 від 28.11.2008 року виготовлена внаслідок зловживання службовим становищем та службового підроблення службовими особами ПП "Грінвіч" (внаслідок вчинення злочинів, передбачених ч. 1 ст. 364, ч. 1 ст. 366 КК України). Тому суд приходить до висновку про недійсність, виданого на підставі такого рішення, Державного акту та відсутність відповідної правової підстави набуття [PERSON] права власності на таку ділянку. Вбачається невідповідність вимогам Закону набуття [PERSON] оскільки оформлення такого Державного акту та його подальша державна реєстрація відбулося на підставі та із використанням підроблених документів. Із урахуванням такого висновку, суд вважає що в доводах представника відповідача не в повній мірі взято до уваги саме обставину щодо підроблення документів та використання таких підроблених документів в процесі оформлення права власності на спірну земельну ділянку. Враховуючи наведене, вбачається наявність вчинення злочинних дій щодо видачі документу (підробка документів). Захисту ж підлягає право власності особи набуте правомірно. Тому позовні вимоги в частині визнання недійсним Державного акту на право власності на землю підлягають задоволенню. Суд вважає обґрунтованими та підтвердженими доводи позивача про поважність причини пропуску строку позовної давності. Встановлено що 29.11.2010 року позивач звертався в суд з адміністративним позовом до сільської ради про визнання недійсними та скасування вказаного рішення сільської ради та Державного акту. Справа розглядалася судами. 26.10.2016 року Верховний Суд України скасував усі попередні рішення судів у вказаній справі, провадження у справі закрито, оскільки спір у цій справі не належить до юрисдикції адміністративних судів та не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства. Суд враховує зазначену причину, як поважну, при зверненні в суд за захистом своїх прав в порядку цивільного судочинства.

Outcome: approved