Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-17 00:00:00

У травні 2014 р. [PERSON] (далі - позивач) звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" (далі - відповідач) про стягнення грошових коштів за договорами про банківський строковий вклад (депозит). Позовні вимоги, розмір яких було збільшено під час розгляду справи, обґрунтовані тим, що між позивачем та відповідачем було укладено ряд договорів банківських вкладів. На звернення позивача про повернення коштів за вкладами, відповідач повідомив, що прийнято рішення про тимчасове призупинення роботи відділень банку на території Криму, а виконання зобов'язань перед клієнтами Кримського регіону можливе після правового врегулювання цих правовідносин на державному рівні. В порушення умов договорів, відповідач на даний не повернув позивачу вкладені кошти, а також нараховані та невиплачені відсотки. Тому, позивач просила суд стягнути з відповідача на користь позивача кошти: за договором № 300131/30652/б-14 від 31.03.2014 р. у розмірі 340741,65 грн. з яких 300000,00 грн. - сума вкладу, 24956,72 грн. - сума невиплачених відсотків, 2884,93 грн. - 3 % річних, 12900,00 грн. інфляційне збільшення боргу; за договором № 8628/370-13 від 01.07.2013 р. 1403921,24 грн. з яких 1250000,00 грн. - сума вкладу, 86815,07 грн. - не нарахованих відсотків; 13356,17 грн. - 3 % річних, 53750,00 грн. - інфляційне збільшення боргу; за договором - заявою № 46037/370-13 від 09.12.2013 р. у розмірі 319137,66 грн. з яких 197609,58 грн. - не нарахованих відсотків, 26178,08 грн. - 3 % річних, 105350,00 грн. - інфляційне збільшення боргу. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити. Суду пояснив, що кошти в розмірі 147279,52 грн. залишок по картці [NUMBER] були повернуті позивачу, тому в цій частині позовні вимоги не підтримує. Представники відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнали частково, а саме в частині стягнення: за договором № 300131/30652/б-14 від 31.03.2014 300000,00 грн. суми вкладу, процентів за період до 12.04.2014 р. - 2012,06 грн., процентів за період з 13.04.2014 до 20.05.2014 р. - 6818,63 грн., процентів за період з 21.05.2014 р. до 29.06.2014 р. - 7701,38 грн.; за договором № 8628/370-13 від 01.07.2013 р. 1250000,00 грн. суми вкладу, процентів за період з 01.04.2014 по 20.05.2014 р. - 33390,41 грн., процентів за період з 21.05.2014 до 06.07.2014 р. - 30719,18 грн.; за договором № 46037/370-13 від 09.12.2013 р. процентів за період з 01.04.2014 по 20.05.2014 р. - 721570,53 грн., процентів за період з 21.05.2014 до 08.08.2014 р. - 115452,05 грн. В частині стягнення нарахованих відсотків після закінчення дії договорів, 3 % річних та інфляційного збільшення сум представники заперечували, оскільки, вимогами договорів не передбачено нарахування відсотків після закінчення дії договору, а розміри нарахування відсотків за користування коштами визначені договірними відносинами. Додатково представники відповідача пояснили, що після відкликання та анулювання банківських ліцензій та генеральних ліцензій на здійснення валютних операцій окремих банків і закриття банками відокремлених підрозділів, що розташовані на території АР Крим і м. Севастополь, відповідно до Постанови НБУ № 260 від 06.05.2014 р., відповідач був позбавлений можливості виконати належним чином власні зобов'язання перед позивачем. Суд, заслухавши пояснення представників сторін, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до банківських вкладів № 300131/30652/б-14 від 31.03.2014, № 8628/370-13 від 01.07.2013 р. та № 46037/370-13 від 09.12.2013 р. позивач розмістила вклади у розмірах 300000,00 грн., 1250000,00 грн. та 2450000,00 грн. відповідно з виплатою визначених умовами договорів процентів. Як зазначає позивач, у квітні 2014 р. вона звернулася до відповідача з вимогою про повернення коштів за вкладами, оскільки було припинено нарахування відсотків та роботу відділення, однак, відповідач повідомив, що прийнято рішення про тимчасове призупинення роботи відділень банку на території Криму, а виконання зобов'язань перед клієнтами Кримського регіону можливе після правового врегулювання цих правовідносин на державному рівні. В порушення умов договорів, відповідач на даний не повернув позивачу вкладені кошти, а також нараховані та невиплачені відсотки (а.с.99). Судом встановлено, що, станом на день подачі позовної заяви і по теперішній час, відповідач сплачені кошти за вкладами позивачу не повернув. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Умова договору про відмову від права на одержання вкладу на першу вимогу є нікчемною (ч.1 ст. 1060 ЦК України). Відповідно Постанови НБУ № 260 від 06.05.2014 р., банкам, перелік яких додається до цієї постанови (в т.ч. ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит"), постановлено припинити діяльність відокремлених підрозділів, що розташовані на території Автономної Республіки Крим і міста Севастополя, та протягом місяця з дня набрання чинності цією постановою забезпечити закриття таких відокремлених підрозділів, про що повідомити Національний банк України. Згідно ч.ч.3,6 ст.5 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014 р., відповідальність за порушення визначених Конституцією та законами України прав і свобод людини і громадянина на тимчасово окупованій території покладається на Російську Федерацію як на державу-окупанта відповідно до норм і принципів міжнародного права. Відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок тимчасової окупації державі Україна, юридичним особам, громадським об'єднанням, громадянам України, іноземцям та особам без громадянства, у повному обсязі покладається на Російську Федерацію як на державу, що здійснює окупацію. Обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування (ч.2 ст. 61 ЦПК України). Також судом встановлено та не заперечувалось сторонами, що договори банківських строкових вкладів між позивачем та відповідачем укладені у відділенні відповідача в м. Севастополі, АР Крим, а станом на час звернення позивача до відповідача за поверненням вкладів територія АР Крим була визнана тимчасово окупованою територією, відповідач повинен був забезпечити закриття відокремлених підрозділів на цій території, а тому позбавлений можливості виконати належним чином власні зобов'язання перед позивачем. Враховуючи положення Постанови НБУ № 260 від 06.05.2014 р., ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014 р., даючи юридичну оцінку поясненням та наданим по справі доказам, суд дійшов висновку, що вимоги позивача підлягають задовленню в частині стягнення з відповідача коштів: за договором вкладу № 300131/30652/б-14 від 31.03.2014 р. 300000,00 грн. суми вкладу та 16532,07 грн. процентів за період з 31.03.2014 р. по 29.06.2014 р.; за договором вкладу № 8628/370-13 від 01.07.2013 р. 1250000,00 грн. суми вкладу та 64109,59 грн. процентів за період з 01.04.2014 р. по 06.07.2014 р.; за договором - заявою № 46037/370-13 від 09.12.2013 р. процентів за період з 01.04.2014 по 08.08.2014 р. в сумі 187609,59 грн., а всього підлягає стягненню 1818251, 25 грн. Відповідно до ч. 2 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 3654,00 грн.

Outcome: partial