Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-13 00:00:00

Позивач звернувсь до суду із вищевказаним позовом, який мотивував тим, що 16.08.2006 року помер [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина за законом, оскільки особистого розпорядження на випадок своєї смерті він не зробив. До складу спадщини увійшла земельна частка (пай) СВАТ "Турбівське" площею 3,1316 гектарів, яку [PERSON] отримав як пенсіонер ВАТ "Турбівське", проте до видачі Державного акту про право власності на земельну ділянку помер. Прийнявши спадщину позивач не в змозі її оформити, оскільки за життя спадкодавець не отримав державний акт на право власності на земельну ділянку, у звязку з чим нотаріус відмовив йому у видачі нотаріального акту, мотивувавши своє рішення відсутністю правовстановлюючого документа, який підтверджує право власності спадкодавця на зазначене спадкове майно. Вказане стало підставою для звернення позивача до суду з позовом, яким він просить визнати право на 1/3 частки вищевказаної земельної ділянки в порядку спадкування за законом. До суду представник позивача подав заяву про розгляд справи у його відсутність. Відповідачі подала до суду заяви про визнання позову, справу просили розглянути у їх відсутність. Оскільки особи, які беруть участь у розгляді справи скористалися правом на розгляд справи у їх відсутність, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних і доказів, при цьому фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, суд встановив, що 16.08.2006 року помер [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про смерть (а.с. 8). Після його смерті відкрилася спадщина за законом, оскільки особистого розпорядження на випадок своєї смерті він не зробив. До складу спадкового майна увійшла земельна частка (пай) СВАТ "Турбівське" площею 3,1316 гектарів, яку [PERSON] отримав як пенсіонер ВАТ "Турбівське", проте до видачі Державного акту про право власності на земельну ділянку помер. З матеріалів Спадкової справи № 88/2009 слідує, що після смерті [PERSON] спадщину за законом прийняли [PERSON] та [PERSON] як спадкоємці першої черги, а [PERSON] успадкував частку спадщини за правом представлення, яка належала б за законом його матері Цвях (дошлюбне прізвище "Партика") [PERSON] (дочки спадкодавця), яка померла 07.01.1989 року. Інших спадкоємців, які прийняли спадщину, в тому числі осіб, що мають право на обовязкову в ній частку, судом не встановлено. З урахуванням встановлених обставин суд дійшов висновку, що позивач набув право на спадкування 1/3 частки спадкового майна, яке залишило після померлого [PERSON]. Для оформлення спадщини позивач звернувся до нотаріуса за місцем відкриття спадщини, який відмовив йому у видачі нотаріального акту, оскільки позивач не надав документ, який посвідчує право власності спадкодавця на вищевказане нерухоме майно. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження (пункт 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування"). 30.09.2008 року Липовецька РДА затвердила технічну документацію із землеустрою, якою передала у власність земельні ділянки в розмірі земельної частки (паю) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва працівникам колишнього ВАТ "Турбівський" та пенсіонерам з їх числа. В Додатку №1 до розпорядження Липовецької РДА від 30.09.2008 року №272 зазначається, що державний акт на право власності на земельну частку (пай) за № 574 площею 3,1316 га. [PERSON] не видавався. Згідно пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 року № 7 "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ" судам розяснено, що член КСП, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК України, в тому числі у випадку коли з різних причин вказана особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). З урахування зазначеного суд вважає, що втрата позивачем [PERSON] на право на земельну частку (пай), не позбавляє його як спадкоємця права на оформлення прийнятої ним спадщини, оскільки належність спадкодавцеві земельної частки (паю) доведено позивачем належними та допустимими доказами. За змістом частини четвертої статті 174 ЦПК у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом (п.11 Постанови Пленуму Верховного суду України від 18.12.2009 року № 14 "Про судове рішення у цивільній справі"). Враховуючи, що визнання відповідачами позовних вимог не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси третіх осіб, суд приймає визнання відповідачами-спадкоємцями позову та виносить рішення про задоволення позову, при цьому судом враховано, що Турбівська селищна рада є неналежним відповідачем. Розподіл судових витрат слід здійснити відповідно до статті 88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved