Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-22 00:00:00

В лютому 2017 року ПАТ «ОТП Банк» звернулося в суд з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги мотивовано тим, що згідно кредитного договору № МL-В01/025/2008 від 19.02.2008 року, укладеного між [PERSON] та ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк», останній надав позичальнику кредит в сумі 56\~554,40 дол. США зі строком повернення до 19.02.2037 року та застосуванням плаваючої відсоткової ставки FIDR+4,49%. В червні 2010 року між ПАТ «ОТП Банк», [PERSON] та [PERSON] було укладено договір про заміну боржника у зобов'язанні № МL-В01/025/2008, відповідно до умов якого первісний боржник [PERSON] перевела борг у повному обсязі на нового боржника [PERSON] Також, 16 червня 2010 року між сторонами було укладено додатковий договір №1 до кредитного договору, яким внесено зміни до кредитного договору, в звязку з заміною боржника та для розрахунку відсотків за користування кредитом встановлено плаваючу відсоткову ставку FIDR+ 4,78% та викладено графік в новій редакції. Додатковим договором №2 від 16.06.2010 року, укладеного між ПАТ «ОТП Банк», [PERSON] та [PERSON], внесено зміни та доповнення до кредитного договору, а саме [PERSON] прийняла всі зобов'язання за кредитним договором в повному обсязі, внаслідок чого стала солідарним боржником. В забезпечення своєчасності виконання зобов'язань [PERSON] та [PERSON] по кредитному договору № МL-В01/025/2008 від 19.02.2008 року, був укладений договір поруки № SR-В01/025/2008/1 від 16.01.2010 року. Даний договір був укладений між банком та [PERSON], відповідно до умов якого поручитель прийняв на себе зобовязання відповідати за повне та своєчасне виконання відповідачами зобовязань перед позивачем за кредитним договором, в повному обсязі таких зобовязань. Зобов'язання по кредитному договору відповідачами не виконані, зокрема, не виконується графік погашення кредиту, порушується порядок та строки сплати відсотків. Так, станом на 25 жовтня 2016 року заборгованість відповідачів перед позивачем за кредитним договором № МL-В01/025/2008 від 19 лютого 2008 року становить 36\~742,70 дол. США, що станом на 27.01.2017 року відповідно до офіційного курсу НБУ (1 дол. США = 27,2131 грн.) еквівалентно 999\~882,76 грн., з яких: - залишок заборгованості за кредитом становить 30\~861,68 дол. США, що станом на 27.01.2017 року відповідно до офіційного курсу НБУ (1 дол. США = 27,2131 грн.) еквівалентно 839\~841,98 грн.; - сума відсотків несплачені відсотки за користування кредитом за період з 25.04.2015 року по 24.10.2016 року) складає 5\~881,02 дол. США, що станом на 27.01.2017 року відповідно до офіційного курсу НБУ (1 дол. США = 27,2131 грн.) еквівалентно 160\~040,78 грн. Позивач зазначає, що ним вживались спроби щодо врегулювання питання погашення відповідачами кредитної заборгованості в досудовому порядку, однак вони не дали позитивного результату. Оскільки відповідачі не виконують належним чином свої зобовязання щодо повернення позивачу кредитних коштів в обумовлені кредитним договором строки та своєчасного здійснення плати за користування кредитом, тому ПАТ «ОТП Банк» змушений був звернутися до суду з даним позоовом та просить у відповідності до вимог ст.ст. 1050, 1054 ЦК України стягнути з відповідачів вищевказану заборгованість, а також стягнути судові витрати. В судове засідання представник позивача ПАТ «ОТП Банк» не з'явився, надіславши на електронну адресу суду заяву з проханням провести розгляд справи без участі представника позивача.\~\~Вимоги, викладені в заяві, підтримує у повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явилися з невідомих причин, хоча про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. За таких обставин у відповідності до\~ст. 224 ЦПК України\~суд ухвалив заочне рішення у відсутність відповідачів, на підставі наявних в справі доказів, оскільки представник позивача не заперечив проти такого порядку вирішення спору. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Частиною 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 р. №2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" роз'яснено, що відповідно до статей 55, 124 Конституції України та статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.\~ У п.33 рішення ЄСПЛ від 19.02.2009 року у справі "Христов проти України" суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч.1 ст.6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. У справі\~Bellet v. France\~Суд зазначив, що\~"стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права". Правилами ст. 10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч. 2 ст. 60 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що 19 лютого 2008 року між ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк», та [PERSON] було укладено кредитний договір № МL-В01/025/2008, відповідно до умов якого остання отримала кредит в сумі 56\~554,40 дол. США для придбання нерухомого майна, зі строком повернення до 19.02.2037 року та застосуванням плаваючої відсоткової ставки FIDR+4,49% (а.с. 6-10). Згідно п. 1.1. кредитного договору, позичальник прийнявши кредит, зобовязався належним чином використати та повернути банку суму отриманого кредиту, а також сплатити відповідну плату за користування кредитом і виконати всі інші зобовязання, визначені даним договором. Відповідно до п. 1.7.2. кредитного договору, банк здійснює видачу кредиту позичальнику однією сумою або траншами згідно з кредитними заявками позичальника. Кредит надається однією сумою чи траншами шляхом дебатування позичкового рахунку позичальника та перерахування кредитних коштів за реквізитами, вказаними в кредитних заявках позичальника, зменшених на утриману комісію юанку у відповідності до Графіку та умов цього договору. Кожний наступний транш нажається позичальнику за умови підтвердження ним цільового використання кожного попереднього траншу, якщо інше не передбачено цим договором. Банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобовязань в повному або у визначеній банком частині у випадку невиконання позичальником та/або поручителем, та/або майновим поручителем своїх боргових та/чи інших зобовязань за цим договором. При цьому зобовязання позичальника щодо дострокового виконання боргових зобовязань в цілому настає з дати відправлення банком на адресу позичальника відповідної вимоги та повинно бути проведене позичальником протягом 30 календарних днів з дати одержання позичальником відповідної вимоги (п. 1.9.1. кредитного договору). 16 червня 2010 року між ПАТ «ОТП Банк», [PERSON] та [PERSON] було укладено договір про заміну боржника у зобов'язанні № МL-В01/025/2008/А (а.с. 11). Відповідно до умов даного договору сторони дійшли згоди про те, що первісний боржник ([PERSON]Є.) переводить свій борг у повному обсязі на нового боржника ([PERSON]В.), внаслідок чого новий боржник замінює первісного боржника як зобовязану сторону у кредитному договорі, а кредитор шляхом підписання цього договору дає свою згоду на вищезазначене переведення боргу. Переведення боргу за цим договором не тягне за собою жодних інших змін умов кредитного договору, окрім тих, що пов'язані із заміною первісного боржника новим боржником. Також, 16 червня 2010 року між ПАТ «ОТП Банк» та [PERSON] було укладено Додатковий договір №1 до кредитного договору № МL-В01/025/2008 від 19.02.2008 року (а.с. 12-13), згідно умов якого для розрахунку процентів за користування кредитом встановлено плаваючу відсоткову ставку FIDR+ 4,78% та викладено Графік платежів в новій редакції. Згідно п. 2.1.6. вищевказаного договору, у випадку порушення позичальником будь-яких своїх зобов'язань встановлених умовами кредитного договору, фіксована процентна ставка чи фіксований відсоток підвищується на 4% річних, в порядку передбаченому цим додатковим договором. Крім того, 16 червня 2010 року між ПАТ «ОТП Банк», [PERSON] та [PERSON] було укладено Додатковий договір №2 до кредитного договору № МL-В01/025/2008 від 19.02.2008 року (а.с. 14-16). Відповідно до умов даного договору було внесено зміни та доповнення до кредитного договору, а саме [PERSON] прийняла всі зобов'язання за кредитним договором в повному обсязі, внаслідок чого на підставі ст. 543 ЦК України, стала солідарним боржником, а банк та [PERSON] шляхом підписання цього Додаткового договору надали свою згоду на це. Графік платежів викладено в новій редакції. Пунком 2.1.2.1. вищевказаного договору визначено, що банк має право припинити нарахування процентів та інших доходів (комісії, пеня, штраф тощо) за наданим кредитом, зокрема, з дати прийняття судом ухвали про відкриття провадження у справі за позовною заявою, поданою банком, про стягнення боргових зобов'язань за кредитним договором в повному обсязі. 18 липня 2014 року між ПАТ «ОТП Банк» та [PERSON] було укладено Додатковий договір №3 до кредитного договору № МL-В01/025/2008 від 19.02.2008 року (а.с. 17-18, 22-27). Відповідно до п. 2.1. вищезазначеного договору, сторони домовились внести зміни та доповнення до кредитного договору наступного змісту: - на період з 25.07.2014 року до 24.10.2014 року для розрахунку процентів за користування кредитом буде використовуватись фіксована процентна ставка в розмірі FIDR+ 1,78%; - на період з 25.10.2014 року до повного виконання боргових зобов'язань за кредитним договором для розрахунку процентів за користування кредитом буде використовуватись плаваюча процентна ставка в розмірі FIDR+4,78%. Пунком 2.1.1.1.1. договору визначено про те, що Графік платежів викладено в новій редакції. Проценти нараховуються у день сплати процентів, що визначаються у Графіку платежів, на фактичну суму непогашених кредитних коштів і за фактичний час користування такими коштами, включаючи день видачі та виключаючи день повернення, та сплачуються позичальником відповідно до умов п. 2.1.2.1. цього додаткового договору та інших положень кредитного договору. Згідно п. 2.1.2.1. договору, повернення відповідної частини кредиту та сплати процентів буде здійснюватись шляхом сплати позичальником ануїтентних платежів у розмірі, строки та з періодичністю, що визначені у Графіку платежів, який є невідємною частиною цього додаткового договору та шляхом внесення/перерахування готівкових/безготівкових коштів на поточний рахунок. В забезпечення кредитних зобов'язань закредитним договором, 16 червня 2010 року між ПАТ «ОТП Банк» та [PERSON] було укладено договір поруки № SR-В01/025/2008/1, відповідно до якого останній зобов'язався відповідати за повне та своєчасне виконання боржником його боргових зобов'язань перед кредитором за кредитним договором в повному обсязі таких зобов'язань (а.с. 19-20). Відповідно до п. 1.2. вищевказаного договору, поручитель та боржник відповідають як солідарні боржники, що означає, що кредитор може звернутись з вимогою про виконання боргових зобовязань як до боржника, так і до поручителя, чи до обох одночасно. Порукою за цим договором забезпечуються вимоги кредитора щодо сплати боржником кожного і всіх його боргових зобовязань за кредитним договором у такому розмірі, у такій валюті, у такий строк і в такому порядку, як встановлено у кредитному договорі (п. 2.1. договору). Згідно п. 3.1. договору поруки, у випадку невиконання боржником боргових зобов'язань перед кредитором за кредитним договором, кредитор має право звернутись до поручителя з вимогою про виконання боргових зобовязань в повному обсязі чи в частині. 18 липня 2014 року між ПАТ «ОТП Банк» та [PERSON] було укладено Додатковий договір №1 до договору поруки № SR-В01/025/2008/1 від 16.06.2010 року (а.с. 21), згідно умов якого сторони внесли зміни в терміни, визначені договором. Відповідно до п. 2.2. додаткового договору, на дату укладання цього договору розмір боргових зобов'язань, забезпечених порукою становить 45\~000,00 дол. США. В разі зміни, в тому числі збільшення розміру боргових зобов'язань та/чи інших зобов'язань боржника за кредитним договором після укладення цього договору, такі зобов'язання забезпечуються порукою в їх повному розмірі без укладання будь-яких додаткових договорів до цього договору, а підписання поручителем цього договору вважається попередньою згодою поручителя на зміну умов кредитного договору. Укладенням цього договору поручитель висловлює свою повну та цілковиту згоду на заміну боржника за кредитним договором на будь-яку іншу особу у майбутньому у будь-який передбачений чинним законодавством України спосіб, в тому числі у випадку смерті боржника. Цим поручитель заявляє, гарантує та погоджується забезпечувати виконання боргових зобов'язань за кредитним договором боржником, а також іншою особою у випадку смерті боржника чи у випадку заміни боржника (переведенні боргу) у будь-який інший спосіб, передбачений чинним законодавством України. Поручитель приймає на себе зобов'язання, у випадку невиконання боржником боргових зобов'язань перед кредитором за кредитним договором, здійснити виконання боргових зобовязань в обсязі, заявленому кредитором, протягом 1 банківського дня з дати отримання відповідної письмової вимоги кредитора, якщо інше не передбачено цим договором (п. 3.2. додаткового договору). Відповідно до вимог\~ст. 638 ЦК України\~договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Судом встановлено, що ПАТ «ОТП Банк» свої зобов'язання за кредитним договором № МL-В01/025/2008 від 19.02.2008 року виконав у повному обсязі, надавши позичальнику кредит у розмірі 56\~554,40 доларів США, що підтверджується валютним меморіальним ордером №1 від 19.02.2008 року (а.с. 34). Разом з цим, суд встановив, що відповідачі не виконали належним чином взяті на себе за договором зобов'язання, що призвело до утворення в них перед банком заборгованості. З розрахунку заборгованості за кредитним договором № МL-В01/025/2008 суд встановив, що станом на 25.10.2016 року заборгованість відповідача перед позивачем за кредитом становить 36\~742,70 дол. США, яка складається з: 30\~861,68 дол. США залишку заборгованості за кредитом; 5\~881,02 дол. США суми відсотків несплачені відсотки за користування кредитом за період 25.04.2015-24.10.2016 (а.с. 35). Також, матеріалами справи встановлено, що позивачем на адресу відповідачів були направлені досудові вимоги про дострокове виконання зобов'язань за кредитним договором в повному обсязі (а.с. 36-37, 38-39, 40-41). Факт направлення даних вимог підтверджується списком згрупованих поштових відправлень рекомендованих листів (а.с. 42). Вказані вимоги залишені відповідачами без задоволення. Слід зазначити, що відповідно до статуту Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк», ПАТ «ОТП Банк» є правонаступником усіх прав та обов'язків Закритого акціонерного товариства «ОТП Банк» (а.с. 47-49). За змістом\~ст. 526 ЦК України\~зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог\~ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1\~ст. 530 ЦК України\~якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Частина 2 ст. 1050 ЦК України визначає, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Стаття 1054 ЦК України, визначає, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч. 1\~ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до ч. 1 ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку; поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Правові наслідки порушення зобов'язання, забезпеченого порукою, передбачені ст. 554 ЦК України. Стаття 554 ЦК України визначає, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають пред кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає пред кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до\~ст. 629 ЦК України\~договір є обов'язковим для виконання сторонами. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання (ч. 1\~ст. 625 ЦК України). Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі "Бочаров проти України" (остаточне рішення від 17 червня 2011 року) суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом". Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів. З правової позиції\~Верховного Суду України від 10 лютого 2016 року, висловленій в постанові № 6-1680цс15 вбачається, що якщо у кредитному договорі виконання зобовязання визначено у вигляді грошового еквіваленту в іноземній валюті (стаття 533 ЦК України) за наявності хоча б у однієї сторони зобовязання: або у банка-отримувача або у ініціатора платежу індивідуальної або генеральної ліцензії на використання іноземної валюти на території України ( стаття 5 Декрету Кабінету Міністрів України від 19 лютого 1993 року № 15-93 "Про систему валютного регулювання і валютного контролю"), то суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті. Враховуючи те, що в судовому засіданні знайшов підтвердження факт невиконання відповідачами [PERSON] та [PERSON] своїх зобов'язань за кредитним договором № МL-В01/025/2008 від 19.02.2008 року, а також враховуючи, що [PERSON] виступив поручителем [PERSON], суд вважає, що вони повинні відповідати як солідарні боржники. Заборгованість на користь позивача підлягає солідарному стягненню з них в примусовому порядку. Відповідно до\~ст. 88 ЦПК України\~з відповідачів на користь позивача слід стягнути витрати по сплаті судового збору по 4\~999,41 грн., з кожного. На підставі викладеного та

Outcome: approved