Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-11 00:00:00

До Василівського районного суду Запорізької області звернувся [PERSON] з позовом до [PERSON], Підгірненської сільської ради Василівського району Запорізької області про скасування рішення Підгірненської сільської ради та визнання недійсним свідоцтва про право власності. Позов мотивований тим, що [INFO] померла [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається з земельної ділянки площею 6,2956 га, розташованої в межах Підгірненської сільської ради Василіського району Запорізької області та житловий будинок [ADDRESS]. Спадкоємцями за законом є позивач [PERSON], який у встановлений строк подав в нотаріальну контору заяву про прийняття спадщини, а також його брат [PERSON], який не прийняв спадщину. 19.02.2009 року позивач [PERSON] отримав Свідоцтво про право на спадщину на законом на земельну ділянку, яка належала спадкодавцю [PERSON], проте у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок [ADDRESS] йому було відмовлено у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів про належність майна спадкодавцеві. Житловий будинок [ADDRESS] належить померлій [PERSON], що підтверджується рішенням виконавчого комітету Василівської районної ради народних депутатів Запорізької області від 17.10.1990 року №196 та архівним витягом №01-32/В-0811 від 07.04.2015 року, виданим державним архівом Запорізької області. Згідно довідки №190 від 19.03.2015 року, виданої Підгірненською сільською радою Василівського району Запорізької області, [PERSON] була власником будинку [ADDRESS] до дня смерті, однак право власності на нього належним чином не оформила. В лютому 2015 року позивач звернувся до КП "Василівське бюро технічної інвентаризації", де дізнався про те, що право власності на вищевказаний житловий будинок зареєстровано за його братом [PERSON] на підставі рішення Підгірненської сільської ради №41 від 20.11.2012 року. [INFO] [PERSON] помер. Після його смерті спадкоємцем за заповітом є його дочка [PERSON], яка прийняла спадщину. В позові позивач просить скасувати рішення Підгірненської сільської ради Василівського району Запорізької області №41 від 20.11.2012 року про оформлення права власності на житловий будинок [ADDRESS] за [PERSON], визнати недійсним свідоцтво про право власності, видане 14.12.2012 року Підгірненською сільською радою Василівського району Запорізької області на житловий будинок [ADDRESS] на ім'я [PERSON]. В судове засідання позивач [PERSON] та його представник [PERSON] не з'явилися, надали заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, проти позову заперечує, мотивуючи тим, що між [PERSON] та [PERSON] після смерті їх матері у 2002 році існувала усна домовленість про розподіл спадкового майна, за якою земельний пай оформляє на себе [PERSON], а житловий будинок оформив на себе [PERSON] У зв'язку з цим її батько [PERSON] не подавав заяви на прийняття спадщини на земельний пай. Представник відповідача Підгірненської сільської рада Василівського району Запорізької області в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Третя особа Василівська державна нотаріальна контора надала заяву про розгляд справи без її участі. Представник третьої особи - Державної реєстраційної служби Василівського районного управління юстиції Запорізької області в судове засідання не з'явився, причини неявки не повідомив. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з таких підстав. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] померла [PERSON]. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається з земельної ділянки площею 6,2956 га, розташованої в межах Підгірненської сільської ради Василіського району Запорізької області та житловий будинок [ADDRESS]. Згідно з ч.1 ст.524 ЦК України (в редакції Закону 1963 року), який був чинним на час виникнення спірних відносин, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом (аналогічні положення містяться у ч.1 ст.1217 ЦК України). У відповідності до ч.1 ст.529 ЦК України (в редакції Закону 1963 року) при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого (аналогічні положення викладені у ч.1 ст. 1261 ЦК України). Статтею 548 ЦК України (в редакції Закону 1963 року) встановлено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Як передбачено ч.ч.1, 2 ст.549 ЦК України (в редакції Закону 1963 року), визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини (аналогічні положення щодо подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини та строків подання цієї заяви містяться у ч.1 ст.1269, ч.1 ст.1270 ЦК України). Спадкоємець за законом або за заповітом має право відмовитися від спадщини протягом шести місяців з дня її відкриття. Вважається, що відмовився від спадщини той спадкоємець, який не вчинив жодної з дій, що свідчить про прийняття спадщини (ст.553 ЦК УРСР). Спадкоємцями за законом після смерті [PERSON] є її син [PERSON], який 17.03.2003 року подав в Василівську державну нотаріальну контору заяву про прийняття спадщини, а також син [PERSON], який у встановлений шестимісячний строк не вчинив дій, які свідчать про прийняття ним спадщини. Крім того, 17.06.2008 року [PERSON] подав до Василівської державної нотаріальної контори заяву про те, що він не приймає спадщину після смерті [PERSON] і з питань визначення додаткового строку для прийняття спадщини звертатися не буде, що також свідчить про його відмову від спадщини. Таким чином, суд виходить з того, що оскільки [PERSON], не вчинив дій, які свідчать про прийняття ним спадщини, відповідно до ст. 553 ЦК УРСР (1963 року) він вважається таким, що відмовився від спадкового майна після смерті матері [PERSON] Як встановлено з матеріалів справи, житловий будинок [ADDRESS] відносився до суспільної групи - колгоспний двір, головою якого була [PERSON]. Рішенням виконавчого комітету Василівської районної ради народних депутатів Запорізької області від 17.10.1990 року №196 "Про реєстрацію житлового фонду" вирішено оформити право власності на житлові будинки, що знаходяться на території Підгірненської сільської ради згідно з подвірними списками. Відповідно до архівного витягу №01-32/В-0811 від 07.04.2015 року, виданого державним архівом Запорізької області, за списком житлових будинків с. Зелений Гай, що знаходяться на території колгоспу ім. Чкалова Підгірненської сільської ради народних депутатів (Додаток №1 до рішення виконавчого комітету Василівської районної ради народних депутатів від 17.10.1990 року), житловий будинок [ADDRESS] належить [PERSON]. Згідно довідки №190 від 19.03.2015 року, виданої Підгірненською сільською радою Василівського району Запорізької області, [PERSON] згідно особового рахунку [NUMBER] стор.59 погосподарської книги 2001-2005рр. Підгірненської сільської ради станом на [INFO] (день смерті) була головою домогосподарства будинку [ADDRESS]. Згідно довідки №153 від 10.03.2015 року, виданої Підгірненською сільською радою Василівського району Запорізької області, житловий будинок та господарські будівлі за адресою: [ADDRESS], розташовані на земельній ділянці площею 0,55 га, з яких: 0,25 га для обслуговування житлового будинку та господарських будівель, 0,30 га для ведення особистого селянського господарства, яка була надана [PERSON] бувшим колгоспом ім. Чкалова Василівського району Запорізької області. При вирішенні спору суд керується законодавством, яке регулювало виникнення права власності у спадкодавців на момент закінчення будівництва будинків, зокрема: ЦК УРСР 1963 року, Законом України від 07 грудня 1990 року №553-ХІІ "Про місцеві Ради народних депутатів та місцеве і регіональне самоврядування", постановою Ради Міністрів Української РСР від 11 березня 1985 року №105 "Про порядок обліку житлового фонду в Українській РСР", Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 13 квітня 1979 року за №112/5, Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 12 травня 1985 року №5-24-26, Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР від 31 січня 1966 року. Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затв. заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року №56, передбачала обов'язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п.4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п.20 Інструкції). Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. Таким чином, встановлено, що житловий будинок [ADDRESS] належав на праві власності спадкодавцеві [PERSON], яка своє право власності на житловий будинок належним чином не зареєструвала. Спадкоємці, закликані до спадкоємства, можуть одержати в державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини свідоцтво про право на спадщину (ст. 560 ЦК України (в редакції Закону 1963 року). Як вбачається з матеріалів спадкової справи після смерті [PERSON] №60/2003 року 18 лютого 2009 року [PERSON] видане свідоцтво про право на спадщину за законом спадкове майно [PERSON], яке складається з права на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП ім. Чкалова Василівського району Запорізької області, розміром 8,05 га в умовних кадастрових гектарах. Свідоцтво про право на спадщину на житловий будинок [ADDRESS] не видавалося у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів про належність майна спадкодавцеві [PERSON] Рішенням виконавчого комітету Підгірненської сільської ради №41 від 20 листопада 2012 року "Про оформлення права власності житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами за [PERSON]." вирішено оформити за [PERSON] право власності на домоволодіння, розташоване за адресою: [ADDRESS], та видати на його ім'я свідоцтво про право власності. На підставі зазначеного рішення, Підгірненською сільською радою на ім'я [PERSON] видане свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 14 грудня 2012 року на житловий будинок [ADDRESS]. [INFO] [PERSON] помер. Згідно матеріалів спадкової справи №77/2015 після померлого [PERSON], спадкоємцем за заповітом є його дочка [PERSON], яка 18 березня 2015 року звернулася з заявою про прийняття спадщини. Згідно ч.1 ст.393 ЦК України правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується. Відповідно до п.8.1 Тимчасового положення про порядок реєстрації права власності на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №7/5 від 07.02.2002 року, яке було чинним на час прийняття оспорюваного рішення виконавчого комітету Підгірненської сільської ради, оформлення права власності на нерухоме майно проводиться з видачею свідоцтва про право власності за заявою про оформлення права власності на нерухоме майно: а) органами місцевого самоврядування: фізичним та юридичним особам на підставі документів, установлених законодавством, які підтверджують право власності на об'єкти нерухомого майна та не віднесені до правовстановлювальних документів, передбачених у додатку 2 до Положення. До отримання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину на спірний будинок або ж визнання права власності на спадщину за рішенням суду, без будь-яких правовстановлюючих документів виконавчий комітет Підгірненської сільської ради не мав правових підстав виносити рішення №41 від 20 листопада 2012 року, яким визнано за [PERSON] право власності на вищевказаний будинок та 14.12.2012 року видано свідоцтво про право власності на нього. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що оскаржуване рішення виконавчого комітету Підгірненської сільської ради Василівського району №41 від 20 листопада 2012 року "Про оформлення права власності житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами за [PERSON].", яким вирішено оформити право власності на житловий будинок по [ADDRESS] на [PERSON] та видати йому свідоцтво про право власності на даний житловий будинок, прийнято безпідставно та всупереч вимогам законодавства, чим порушено право позивача як спадкоємця на оформлення спадщини після смерті [PERSON], яка є власником житлового будинку. За таких обставин зазначене рішення є незаконним і підлягає скасуванню. Недодержання вимог правових норм, які регулюють порядок прийняття правового акту є підставою для визнання свідоцтва про право власності від 14 грудня 2012 року на житловий будинок [ADDRESS] на ім'я [PERSON] недійсним, оскільки у зв'язку з його видачею порушено право власності позивача.

Outcome: approved