Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-14 00:00:00

Позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з позовом до відповідача ТОВ «ДЖОІН АП!» про розірвання договору на туристичне обслуговування, стягнення коштів, пені, відшкодування матеріальної та моральної шкоди. Свої вимоги обґрунтували тим, що 06 серпня 2019 року позивач [PERSON] уклав договір на туристичне обслуговування №422070 з турагентом ФОП " [PERSON] ", який діяв від імені та за дорученням туроператора ТОВ „ДЖОІН АП!". Предметом договору було надання туристичних послуг на 2 особи, а саме: організація та проведення туристичної поїздки на курорт Сицилія, Італія. Як вбачається з квитанції до прибуткового касового ордера №47127 від 06.08.2019 року, свої зобов`язання позивачі виконали, сплативши за двох осіб 34 776,80 грн., куди входило: переліт 2 осіб літаком його та його дружини до Італії, їх страхування, трансфер в обидві сторони, проживання в готелі „Sporting Baia Hotel" 4* та харчування на період з 11.08.2019 року по 18.08.2019 року. Відповідач своїх зобов`язань не виконав. 07.08.2019 року третя особа ФОП " [PERSON] " повідомила про відсутність вільних місць в обумовленому готелі, натомість було запропоновано декілька готелів класом нижче за умови додаткової сплати з боку позивачів. В ситуації, що склалася, позивачі були вимушені звернутися до іншого туристичного агенства, адже залишалися години до кінця банківського дня перед початком відпустки, щоб організувати відпочинок, який перенести було неможливо, адже строки відпустки вже були погоджені. Таким чином, позивачі понесли збитки у сумі 4 216,20 грн., яка складає різницю між вартістю, сплаченої за туристичну поїздку відповідно до укладеного Договору та вартістю, що позивач фактично сплатив за організацію іншого туру. Позивачі посилаючись на те, що відповідач не належним чином виконав умови договору про надання туристичних послуг, як наслідок неправомірних дій відповідача не настали юридичні наслідки договору, а тому просили суд розірвати договір на туристичне обслуговування №422070 від 06.08.2019 року, стягнути з відповідача на користь позивачів вартість туристичних послуг у розмірі 34 776,80 грн., збитки в розмірі 4 216,20 грн., пеню за період з 11.08.2019р. по 16.09.2019р. в сумі 37 558,80, моральну шкоду у розмірі 5 000,00 грн. на кожного позивача. Відповідач та третя особа в судове засідання не з`явились, про розгляд справи були повідомлені неодноразово судом належним чином, з заявами до суду про неможливість розгляду справи у їх відсутність не звертались. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача за наявними матеріалами справи та ухвалити заочне рішення відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, оскільки представник позивача не заперечував проти заочного розгляду справи. Дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, суд вважає що позов підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу (частина перша статті 60 ЦПК України). Частиною першою статті 3 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ч.1, 3, ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Статтею 651 ЦК України визначено, що договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Як передбачено ч.1, та 2, ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Відповідно до ст. 5 Закону України "Про туризм", організацію та та забезпечення створення туристичного продукту, реалізація та надання туристичних послуг, а також посередницька діяльність із надання характерних та супутніх послуг і які в установленому порядку отримали ліцензію на туроператорську діяльність. Туристичні агенти - юридичні особи, створені згідно із законодавством України, а також фізичні особи - суб`єкти підприємницької діяльності, які здійснюють посередницьку діяльність з реалізації туристичного продукту туроператорів та туристичних послуг інших суб`єктів туристичної діяльності, а також посередницьку діяльність щодо реалізації характерних та супутніх послуг. Згідно з п.8 ч.2 ст.30 Закону України "Про туризм" порушеннями законодавства в галузі туризму є порушення умов договору між туристом і суб`єктом туристичної діяльності з надання туристичних послуг. Як вбачається з ч.13 ст.20 Закону України "Про туризм" якість туристичних послуг має відповідати умовам договору на туристичне обслуговування, порядок і способи захисту порушених прав туристів визначаються Законом України "Про захист прав споживачів". Відповідно до ч.4 ст.10 Закону України "Про захист прав споживачів" за наявності у роботі (послузі) істотних недоліків споживач має право вимагати розірвання договору та відшкодування збитків. Згідно з частини першої статті 20 Закону України «Про туризм» за договором на туристичне обслуговування одна сторона (туроператор, який укладає договір безпосередньо або через турагента) зобов`язується надати за замовленням іншої сторони (туриста) комплекс туристичних послуг (туристичний продукт), а турист зобов`язується оплатити його . До договору на туристичне обслуговування застосовуються загальні положення договору про надання послуг, якщо інше не передбачено законом. Договір на туристичне обслуговування укладається в письмовій (електронній) формі відповідно до закону. Як вбачається з статті 33 Закону України «Про туризм» суб`єкт туристичної діяльності, який порушив законодавство в галузі туристичної діяльності при наданні туристичної послуги, що завдало шкоду, зобов`язаний відшкодувати туристу збитки у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Відповідно до ч.ч. 1,2 ст.32 Закону України "Про туризм" за неналежне виконання своїх зобов`язань туроператор, турагент, інші суб`єкти туристичної діяльності несуть майнову та іншу відповідальність, визначену в договорі відповідно до чинного законодавства. Розмір майнової відповідальності туроператора, турагента чи іншого суб`єкта туристичної діяльності не може перевищувати фактично завданих замовнику збитків з їх вини. Згідно з п. 9.2 Договору у випадку неможливості розмістити туриста у замовленому ним готелі, туристу буде запропоновано для проживання інший готель такої ж категорії або вищої без додаткової оплати. Як встановлено судом, 06 серпня 2019 року позивачі [PERSON] та [PERSON] уклали договір на туристичне обслуговування №422070 з турагентом ФОП " [PERSON] ", який діяв від імені та за дорученням туроператора ТОВ „ДЖОІН АП!".(а.с. 8-11). За змістом п.1.1 договору туроператор ТОВ „ДЖОІН АП!" через турагента ФОП " [PERSON] " зобов`язався надати позивачу [PERSON] туристичні послуги за рахунок замовника, а замовник зобов`язується прийняти вказані послуги та своєчасно оплатити їх. Умови подорожі, перелік та вартість замовлених послуг містяться в розділі №2 Договору, в якому значиться перелік послуг, які надаються замовнику по організації туристичної подорожі, а саме: маршрут - авіа переліт на двох осіб; трансфер за маршрутом - груповий, готель - „Sporting Baia Hotel" 4*; термін поїздки - з 11.08.2019 року по 18.08.2019 року; кількість місць - 2; розміщення - „Guaranty room DBL"; харчування - HB; з замовником слідує 1 особа; страховик, що здійснює страхування туриста протягом - Включено; повна вартість туру - 34 776,80грн. (а.с.8). В свою чергу, відповідач ТОВ „ДЖОІН АП!" через свого турагента ФОП " [PERSON] ", як виконавець, за п.3.1 договору №422070 зобов`язався належним чином та у повному обсязі виконати зобов`язання щодо надання туристичних послуг, визначених у розділі 2 Договору. Вказані сторони судової справи підписали зазначений договір, ФОП " [PERSON] " скріпив свій підпис печаткою (а.с.11), тобто вони повністю погодились з його умовами. У відповідності до ст.525 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтями 610 та 611 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно з пп.1 ч.2 ст. 22 ЦК України, збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Таким чином, суд відмовляє в частині стягнення збитків в сумі 4 216, 20 грн.. з огляду на те, що позивачі на свій власний розсуд придбали інший туристичний продукт, за розмір вартості якого відповідач ТОВ „ДЖОІН АП!"не несе цивільно-правової відповідальності. Аналізуючи обставини, на які спираються позивачі, суд приходить до висновку, що понесена позивачами різниця в сумі між туристичним продуктами різних туроператорів не є збитками. Відповідно до статті 23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Відповідальність за порушення законодавства в галузі туризму визначена статтею 30 Закону України «Про туризм». Статтею 32 вказаного закону передбачено, що за неналежне виконання своїх зобов`язань туроператор, турагент, інші суб`єкти туристичної діяльності несуть майнову та іншу відповідальність, визначену в договорі відповідно до чинного законодавства. Розмір майнової відповідальності туроператора, турагента чи іншого суб`єкта туристичної діяльності не може перевищувати фактично завданих замовнику збитків з їх вини. Суб`єкт туристичної діяльності, який порушив законодавство в галузі туристичної діяльності при наданні туристичної послуги, що завдало шкоду, зобов`язаний відшкодувати туристу збитки у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Відповідно до п.9.12 Договору додаткові угоди та додатки до Договору є його невід`ємними частинами і мають юридичну силу, у разі якщо вони викладені у письмовій формі, підписані сторонами та скріплені печатками. Згідно з ч.5 ст.10 Закону України "Про захист прав споживачів" у разі коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором, за кожний день (кожну годину, якщо тривалість виконання визначено у годинах) прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством. У разі коли вартість роботи (послуги) не визначено, виконавець сплачує споживачеві неустойку в розмірі трьох відсотків загальної вартості замовлення. Сплата виконавцем неустойки (пені), встановленої в разі невиконання, прострочення виконання або іншого неналежного виконання зобов`язання, не звільняє його від виконання зобов`язання в натурі. Оскільки, відповідач ТОВ „ДЖОІН АП!"не виконав умови договору про надання туристичних послуг, тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути пеню в сумі 37 558,80 грн., яка розраховується в розмірі 3% вартості від загальної суми замовлення, оплаченого позивачами. У відповідності до п.1, ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною 2 цієї статті. Згідно п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №4 „Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданим споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. На підтвердження моральної шкоди позивачі зазначають, що їм спричинені моральні страждання: нереалізовані очікування на відпочинок, переживання у зв`язку з невиконанням відповідачем Договору, відслідковування наявності місць в обраному готелі, подача скарг, витрачений час та сили на організацію відпочинку іншими агентами у стислі строки. Оскільки позивачами не надано доказів завдання моральної шкоди, не доведені наслідки неналежного виконання умов договору відповідачем, суд відмовляє у задоволенні частини позову про стягнення з відповідача на користь позивачів по 5 000 грн. моральної шкоди, так як вони не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні. З огляду на те, що позивачі за отриманням туристичного продукту звернулися саме до відповідача, саме відповідачу було здійснено оплату коштів за туристичний продукт, суд вважає, що відповідальність за неналежне виконання зобов`язань по бронюванню готеля несе відповідач. Договір розірвано не було. Кошти в сумі 34 776,80грн. позивачам повернуті не були. Суд також бере до уваги правовий висновок Верховного Суду України від 3 липня 2013 року у справі 6-42цс13, відповідно до якого за змістом частин першої, другої, десятої статті 20, частини другої статті 30, частин першої та другої статті 32, частини першої статті 33 Закону України від 15 вересня 1995 року № 325/95-ВР "Про туризм" (у редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин), частини четвертої статті 10 Закону України від 12 травня 1991 року № 1023-XII "Про захист прав споживачів", статей 610 і 611, частини п`ятої статті 653, частини першої статті 901 ЦК України майнову відповідальність несе суб`єкт туристичної діяльності, який порушив законодавство в галузі туристичної діяльності при наданні туристичної послуги, порушив умови договору між туристом і суб`єктом туристичної діяльності з надання туристичних послуг, та за вини якого замовнику (туристу) завдано збитків. З огляду на викладене суд приходить до висновку про задоволення вимог [PERSON] , [PERSON] в частині розірвання договору на туристичне обслуговування №422070 від 6.08.2019 року, стягнення 34 776 грн. 80 коп. сплачених за договором на туристичне обслуговування №422070 від 6.08.2019 року, 37 558 грн. 80 коп. пені. Враховуючи положення ст.133, 141 ЦПК України, суд частково задовольняючи позов, вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави 1 816 грн. 00 коп. судового збору, від якого були звільнені позивачі при зверненні до суду.

Outcome: partial