Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-14 00:00:00

22.09.2021 року директор ТОВ "Прості Займи" [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що 25.09.2018 р. між ТОВ "Прості Займи" та [PERSON] було укладено Договір про надання фінансових послуг № 180925-001856 на суму 2000,00 грн. зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 40,00 грн. за кожен день такого користування строком на 16 календарних днів шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок відповідача. Кредитний договір було укладено в Інформаційно-телекомунікаційній системі Товариства в електронній формі, яка відповідно до норм чинного законодавства прирівнюється до письмової форми. Товариство в свою чергу виконало свої зобов`язання з приводу надання грошових коштів. Кошти за Кредитним договором перераховані на банківську картку позичальника. Відповідно до довідки, наданої ТОВ ВФ «ВЕЙ ФОР ПЕЙ» на підтвердження виконання переказу, 25.09.2018 0:47:21 відповідачу були перераховані грошові кошти у розмірі 2000,00 грн. Таким чином, згідно з Кредитним договором, відповідач взяв на себе зобов`язання повернути кредит у розмірі 2000,00 грн та сплатити проценти у розмірі 640,00 грн у строк 16 днів до 10.10.2018. Відповідач також взяв на себе зобов`язання, у разі виникнення заборгованості, сплатити неустойку у вигляді пені згідно Кредитного договору. На момент 10.10.2018 р. термін платежу за договором настав, однак відповідач не виконав свої зобов`язання, а саме: не повернув отримані на підставі укладеного договору кошти та не сплатив проценти. Станом на 30.08.2021 р. заборгованість відповідача за кредитним Договором склала: сума кредиту 2000,00 грн, проценти за користування кредитом - 42361,42 грн, пеня - 401,58 грн, індекс інфляції за весь період прострочення - 577,24 грн та три проценти річних від простроченої суми - 2016,76 грн. Загальний розмір заборгованості відповідача за кредитним договором становить 47357,00 грн., які позивач просить стягнути з відповідача, а також сплачений судовий збір у розмірі 2270,00 грн. Просив розгляд справи здійснювати без участі позивача за наявними матеріалами. Враховуючи викладене, суд вирішив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами. 26.10.2021 року на адресу суду від відповідача [PERSON] надійшов відзив, вважає позовну заяву незаконною та такою, що не підлягає задоволенню. Вказує, що позовна заява надана позивачем підписана нібито директором ТОВ "Прості Займи" Пономар Вадимом Олександровичем, проте відповідно до даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань керівником ТОВ "Прості Займи" є [PERSON] . Крім того, позивач не надав суду доказів того, що 25.09.2018 року між ТОВ "Прості Займи" та відповідачем укладено договір про надання фінансових послуг №180925-001856, а також доказів того, що кредитні кошти за договором були отримані відповідачем. Вважає, що право позивача нараховувати проценти та неустойку (пеню) за користування позикою, за несвоєчасне погашення позики, припинилося зі спливом строку кредитування (10.10.2018 року.). Просив прийняти рішення, яким відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. 05.11.2021 року від директора ТОВ "Прості Займи" Яворницької О.В. на адресу суду надійшла відповідь на відзив, в якій зазначила, що позовна заява ТОВ "Прості Займи" до [PERSON] позивачем була сформована та підписана 08.09.2021 року директором Товариства [PERSON], а 10.09.2021 року відповідно до наказу №10к директором Товариства призначено Яворницьку Оксану Вікторівну, а тому станом на 08.09.2021 року [PERSON] був повноважною особою на підписання даного позову. Щодо укладення договору про надання фінансових послуг №180925-004856 від 25.09.2018 року пояснила, що цей договір було укладено в Інформаційно-телекомунікаційній системі Товариства в електронній формі, які відповідно до норм чинного законодавства прирівнюється до письмової форми. Доказом в підтвердження укладення даного договору є інформаційна довідка щодо порядку (процедури), хронологія дій щодо укладання електронного договору, вчинених Товариством та Заявником в інформаційно-телекомунікаційній системі та поза нею з зазначенням часу та дати таких дій. Зазначена довідка, відповідно до роз`яснень, розміщених на офіційному сайті Нацкомфінпослуг (Нацкомфінпослуг здійснювала державне регулювання ринків фінансових послуг в період укладання Кредитного договору в межах, визначених законодавством та на підставі Положення про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, затвердженого Указом Президента України від 23 листопада 2011 року 1070/2011) /https://www.nfp.gov.ua/ua/Holovni-podii/27162.html/, є належним доказом підтвердження укладення фінансовою установою зі споживачем електронного договору. Відповідач заповнив свої дані на сайті позивача. Перш ніж отримати позику, відповідач ознайомився з правилами та умовами позики (оферта) переглянувши їх за посиланням www.bistrozaim.ua і підтвердив свою згоду, поставивши відповідну галочку в пункті «З Правилами й умовами надання позики ознайомлений, і підтверджую направлення оферти у відповідності до запропонованої редакції, а також згоду на обробку персональних даних, в тому числі на передачу даних в бюро кредитних історій». Після подачі заявки, відповідач отримав унікальний код підтвердження оформлення позики через CMC на свій мобільний номер, зазначений ним при реєстрації на сайті Товариства. CMC відправляється через зовнішній сервіс СМС-розсилок TurboSMS (https://turbosms.ua/). Після отримання CMC, відповідач ввів отриманий код на сайті, і таким чином підтвердив подачу заявки та підписав договір електронним підписом одноразовим ідентифікатором у вигляді алфавітно-цифрової послідовності. Крім того, відповідачем 16.10.2018 року здійснено часткову оплату в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором, що свідчить про визнання боргу відповідачем. Просила позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Судом встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини. 25.09.2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Прості Займи" та [PERSON] було укладено Договір про надання фінансових послуг № 180925-004856 (а.с.11). Відповідно до умов договору [PERSON] отримав кредит на особисті потреби в розмірі 2000,00 грн строком на 16 днів до 10.10.2018 року та зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти у розмірі 640,00 грн., при простроченні оплати за кредитом та процентами - сплатити процент за користування кредитом з розрахунку 2% за кожен день користування кредитом (730 відсотків річних). При виникненні заборгованості зобов`язався сплатити неустойку у вигляді штрафу у розмірі 3% за кожен день користування у межах встановленого строку та пеню у розмірі 3,64% від суми заборгованості, починаючи з першого дня заборгованості, на 15й день - 5,02%, на 30й день - 7,67% у порядку, що передбачені розділом 4 Умов. Кредитний договір було укладено в Інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ "Прості Займи" в електронній формі. Так, відповідач заповнив свої дані на сайті позивача. Перш ніж отримати позику, відповідач ознайомився з правилами та умовами позики (оферта), переглянувши їх за посиланням www.bistrozaim.ua і підтвердив свою згоду, поставивши відповідну галочку в пункті 3 «З Правилами й умовами надання позики ознайомлений, і підтверджую направлення оферти у відповідності до запропонованої редакції, а також згоду на обробку персональних даних, в тому числі на передачу даних в бюро кредитних історій». Далі, після подачі заявки, відповідач отримав унікальний код підтвердження оформлення позики через СМС на свій мобільний номер, зазначений ним при реєстрації на сайті Товариства, СМС відправляється через зовнішній сервіс СМС-розсилок TurboSMS (http://turbosms.ua). Після отримання СМС, відповідач ввів отриманий код на сайті, і таким чином підтвердив подачу заявки та підписав договір електронним підписом одноразовим ідентифікатором у вигляді алфавітно-цифрової послідовності. Відповідно довідки ТОВ Фінансова компанія «ВЕЙ ФОР ПЕЙ» №663 від 30.08.2021 на підтвердження виконання переказу 25.09.2018 0:46:13 відповідачу були перераховані грошові кошти у розмірі 2000,00 грн. (а.с.16). 16.10.2018 року відповідач частково здійснив внесення коштів на рахунок Товариства в рахунок погашення заборгованості за Кредитним договором розмірі 1077,00 грн. Станом на 30.08.2021 року заборгованість відповідача за Кредитним договором склала: сума кредиту - 2000,00 грн, проценти за користування кредитом - 42361,42 грн, пеня - 401,58 грн, індекс інфляції за весь період прострочення - 577,24 грн та три проценти річних від простроченої суми - 2016,76 грн. Загальний розмір заборгованості відповідача за кредитним договором становить 47357,00 грн. (а.с.33-59). Суд, задовольняючи позов в повному обсязі, виходить з наступного. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Стаття 13 ЦПК України передбачає, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. В статті 15 ЦК України зазначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно статті 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ч.1, ч.2 п.1 ст.11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини. Згідно ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч. 2 ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти, як це передбачено ч. 1 ст. 1048 ЦК України. Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. За змістом ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитодавцем в односторонньому порядку. Згідно ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Відповідно до ст. 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись в строк, що передбачений умовами Договору. Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. У ст. 599 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Як встановлено судом, відповідач, уклавши 25.09.2018 року з ТОВ "Прості Займи" Договір про надання фінансових послуг № №180925-001856 отримав кредит на особисті потреби в розмірі 2000,00 грн строком на 16 днів до 10.10.2018 року та зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти у розмірі 640,00 грн., при простроченні оплати за кредитом та процентами - сплатити процент за користування кредитом з розрахунку 2% за кожен день користування кредитом (730 відсотків річних). При виникненні заборгованості зобов`язався сплатити неустойку у вигляді штрафу у розмірі 3% за кожен день користування у межах встановленого строку та пеню у розмірі 3,64% від суми заборгованості, починаючи з першого дня заборгованості, на 15й день - 5,02%, на 30й день - 7,67%. Кредитний договір було укладено в Інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ "Прості Займи" в електронній формі. Наведене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у постанові від 12.01.2021 року у справі №524/5556/19, до аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах: від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18 (провадження № 61-8449св19); від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19 (провадження № 61-7203св20). Оскільки відповідач [PERSON] порушив зобов`язання щодо повернення кредиту та відсотків за його користування, так як сплачував його несвоєчасно і не в повному обсязі, а саме: лише 16.10.2018 року в розмірі 478,58 грн. за користування відсотками, в результаті чого станом на 30.08.2021 року заборгованість відповідача за Кредитним договором склала: сума кредиту - 2000,00 грн, проценти за користування кредитом - 42361,42 грн. Крім того, за прострочення виконання грошового зобов`язання відповідач зобов`язаний сплатити позивачу суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми відповідно до ст.625 ЦК України. Відповідно до наданого позивачем розрахунку, з яким погоджується суд, індекс інфляції за весь період прострочення - 577,24 грн. та три проценти річних від простроченої суми - 2016,76 грн. Наведене узгоджується з правовим висновком Верховного Суду у постанові від 30.03.2018 року у справі №918/344/17: формулювання ст.625 ЦК України, коли нарахування процентів тісно пов`язується із застосуванням індексу інфляції, орієнтує на компенсаційний, а не штрафний характер відповідних процентів. За змістом ч.2 ст.625 ЦК України нарахування інфляційних витрат на суму боргу та 3% річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові (постанови ВСУ від 25 травня 2016 року у справі №6-157цс16, від 30 березня 2016 року у справі №6-2168цс15). Отже, проценти, передбачені ст.625 ЦК України, не є штрафними санкціями. Відповідно до ч.1 ст.76 ЦК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. За приписами частин 1, 5 та 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. В силу вимог ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Отже, встановлені фактичні обставини свідчать про порушення договірних прав позивача, а тому на його захист з відповідача підлягають стягненню сума кредиту - 2000,00 грн, проценти за користування кредитом - 42361,42 грн, індекс інфляції за весь період прострочення - 577,24 грн та три проценти річних від простроченої суми - 2016,76 грн. Крім того, позивачем нарахована пеня в розмірі 1000,00 грн., а оскільки відповідачем 16.10.2018 року сплачено 598,42 грн. в рахунок пені, то просить стягнути 401,58 грн. В частині стягнення пені у розмірі 401,58 грн., то в цій частині позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 2 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов`язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. За інформацією відділу державної реєстрації виконавчого комітету Ізюмської міської ради Харківської області від 04.10.2021 року вих. № 2873, відповідач [PERSON] зареєстрований в м. Ізюм Харківської області. (а.с.64). Місто Ізюм та Ізюмський район Харківської області входять до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, затвердженого розпорядженням Кабінету Міністрів України №1275-р від 02.12.2015 р. При таких обставинах, зважаючи на те, що пеня нарахована за період, який пізніше 14 квітня 2014 року, та імперативну заборону на його стягнення, то в цій частині позовні вимоги не підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 2250,71 грн. На підставі вищенаведеного,

Outcome: partial