Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-29 00:00:00

Заступник прокурора Херсонської області в інтересах держави в особі Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру звернувся до суду з позовною заявою до Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про визнання недійсними протоколу земельних торгів, договору оренди земельної ділянки та наказів про надання ділянок. Позивач посилається на те, що Прокуратурою області за результатами вивчення даних офіційного веб-сайту Головного управління Держгеокадастру в Херсонській області з метою встановлення можливих порушень вимог законодавства під час передачі на конкурсних засадах в оренду земель сільськогосподарського призначення державної власності встановлено, що протоколом земельних торгів від 20.07.2016 №16/07/16, проведених ГУ Держгеокадастру в області, щодо продажу права оренди земельної ділянки сільськогосподарського призначення площею 80,5991 га, кадастровий номер 6520681800:03:053:0001, для ведення фермерського господарства на території Качкарівської сільської ради Бериславського району Херсонської області, [PERSON] визнано переможцем. На підставі протоколу земельних торгів від 20.07.2016 № 16/07/16 ГУ Держгеокадастру в області із [PERSON] укладено договір оренди, державну реєстрацію якого вчинено 22.07.2016 за № 15523816. Договір оренди укладено строком на 7 років із встановленням річної орендної плати у розмірі 240 288 (двісті сорок тисяч двісті вісімдесят вісім) грн. 66 коп. 27.07.2016 року [PERSON] засновано та зареєстровано фермерське господарство «Ахтуба», до складу якого увійшли громадяни [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Наказами ГУ Держгеокадастру від 14.09.2016 вказаним особам надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельних ділянок у розмірі, що не перевищує розмір земельної частки (паю) із земельної ділянки кадастровий номер 6520681800:03:053:0001, яка перебувала у користуванні [PERSON] згідно договору оренди від 22.07.2016 року. Після розроблення проекту землеустрою, його погодження та присвоєння ділянкам кадастрових номерів, вказаний проект затверджено та передано у власність для ведення фермерського господарства наступні ділянки: ділянку площею 14, 8360 га, кадастровий номер 6520681800:03:001:0136, передано [PERSON] ; ділянку площею 11, 9867 га, кадастровий номер 6520681800:03:001:0137, передано [PERSON] ; ділянку площею 8, 8313 га, кадастровий номер 6520681800:03:001:0138, передано [PERSON] , ділянку площею 8, 3089 га, кадастровий номер 6520681800:03:001:0139, передано [PERSON] ; ділянку площею 8,3040 га, кадастровий номер 6520681800:03:001:0140, передано [PERSON] ; длянку площею 9, 1030 га, кадастровий номер 6520681800:03:001:0141, передано [PERSON] ; ділянку площею 9, 3780 га, кадастровий номер 6520681800:03:001:0142, передано [PERSON] ; ділянку площею 9, 8512 га, кадастровий номер 6520681800:03:001:0143, передано [PERSON] . Державним реєстратором Милівської сільської ради Бериславського району 04.11.2016 року зареєстровано право власності вказаних осіб на земельні ділянки. У подальшому, 16.11.2016 року, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] з ТОВ «Омега 11» укладено договори міни належних їм земельних ділянок та відповідно зареєстровано припинення їх права власності. Внаслідок міни земельних ділянок зазначеними особами отримано у спільну часткову власність (по 1/8 частини) ділянку площею 0, 0143 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Шляхівської сільської ради Бериславського району. 16.11.2016 року приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу вчинено державну реєстрацію права власності ТОВ «Омега 11» на ділянки площею 14, 8360 га (6520681800:03:001:0136), площею 11,9867 га 6520681800:03:001:0137), площею 8,8313 га (6520681800:03:001:0138), площею 8,3089 га, (6520681800:03:001:0139), площею 8,3040 га »6520681800:03:001:0140), площею 9,1030 га (6520681800:03:001:0141), площею 9,3780 га (6520681800:03:001:0142), площею 9,8512 га 6520681800:03:001:0143). За даними Публічної кадастрової карти України після набуття ТОВ «Омега 11» права власності на вказані ділянки їх об`єднано, внаслідок чого утворено єдину земельну ділянку площею 80, 5991 га, якій присвоєно кадастровий номер 6520681800:03:0001:0161 та 14.12.2016 року здійснено її державну реєстрацію. Право власності ТОВ «Омега 11» на ділянку зареєстровано 19.12.2016 року за № 18137428. Після відчуження членами ФГ «Ахтуба» належних їм земельних ділянок 06.02.2017 року припинено існування фермерського господарства, як юридичної особи. Зазначені обставини свідчать про відсутність у [PERSON] наміру здійснювати такий вид підприємницької діяльності, як ведення фермерського господарства. В зв`язку з чим просять суд визнати недійсним протокол земельних торгів від 20.07.2016 року №16/07/16, яким [PERSON] визнано переможцем земельних торгів з продажу права оренди розташованої на території Качкарівської сільської ради Бериславського району Херсонської області земельної ділянки площею 80, 599 га (кадастровий номер 6520681800:03:053:0001). Визнати недійним договір оренди розташованої на території Качкарівської сільської ради Бериславського району Херсонської області земельної ділянки площею 80, 599 га (кадастровий номер 6520681800:03:053:0001), укладений 20.07.2016 року Головним управлінням Держгеокадастру в Херсонській області із [PERSON] , зареєстрований 22.07.2016 року за №15523816. Визнати недійсним (незаконним) наказ ГУ Держгеокадастру в Херсонській області від 26.10.2016 року № 21-6024/18-16-СГ, яким затверджено проект землеустрою та надано у власність [PERSON] земельну ділянку площею 14, 8360 га (кадастровий номер 6520681800:03:001:0136) для ведення фермерського господарства на території Качкарівської сільської ради Бериславського району Херсонської області. Визнати недійсним (незаконним) наказ ГУ Держгеокадастру в Херсонській області від 26.10.2016 року № 21-6032/18-16-СГ, яким затверджено проект землеустрою та надано у власність [PERSON] земельну ділянку площею 11, 9867 га (кадастровий номер 6520681800:03:001:0137) для ведення фермерського господарства на території Качкарівської сільської ради Бериславського району Херсонської області. Визнати недійсним (незаконним) наказ ГУ Держгеокадастру в Херсонській області від 26.10.2016 року № 21-6028/18-16-СГ, яким затверджено проект землеустрою та надано у власність [PERSON] земельну ділянку площею 8, 8313 га (кадастровий номер 6520681800:03:001:0138) для ведення фермерського господарства на території Качкарівської сільської ради Бериславського району Херсонської області. Визнати недійсним (незаконним) наказ ГУ Держгеокадастру в Херсонській області від 26.10.2016 року № 21-6033/18-16-СГ, яким затверджено проект землеустрою та надано у власність [PERSON] земельну ділянку площею 8, 3089 га (кадастровий номер 6520681800:03:001:0139) для ведення фермерського господарства на території Качкарівської сільської ради Бериславського району Херсонської області. Визнати недійсним (незаконним) наказ ГУ Держгеокадастру в Херсонській області від 26.10.2016 року № 21-6026/18-16-СГ, яким затверджено проект землеустрою та надано у власність [PERSON] земельну ділянку площею 8, 3040 га (кадастровий номер 6520681800:03:001:0140) для ведення фермерського господарства на території Качкарівської сільської ради Бериславського району Херсонської області. Визнати недійсним (незаконним) наказ ГУ Держгеокадастру в Херсонській області від 26.10.2016 року № 21-6030/18-16-СГ, яким затверджено проект землеустрою та надано у власність [PERSON] земельну ділянку площею 9, 1030 га (кадастровий номер 6520681800:03:001:0141) для ведення фермерського господарства на території Качкарівської сільської ради Бериславського району Херсонської області. Визнати недійсним (незаконним) наказ ГУ Держгеокадастру в Херсонській області від 26.10.2016 року № 21-6031/18-16-СГ, яким затверджено проект землеустрою та надано у власність [PERSON] земельну ділянку площею 9, 3780 га (кадастровий номер 6520681800:03:001:0142) для ведення фермерського господарства на території Качкарівської сільської ради Бериславського району Херсонської області. Визнати недійсним (незаконним) наказ ГУ Держгеокадастру в Херсонській області від 26.10.2016 року № 21-6029/18-16-СГ, яким затверджено проект землеустрою та надано у власність [PERSON] земельну ділянку площею 9, 8512 га (кадастровий номер 6520681800:03:001:0143) для ведення фермерського господарства на території Качкарівської сільської ради Бериславського району Херсонської області. Стягнутим на користь прокуратури судові витрати. Ухвалою суду від 20.11.2019 року провадження у справі було відкрито в загальному порядку та призначено підготовче засідання. 12.12.2019 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву від представника Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області, згідно якого просить в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі, посилаючись на те, що відповідно до Земельного кодексу України, Головним управлінням Держгеокадастру у Херсонській області було прийнято наказ від 13.06.2016 року №148/0/7-16 «Про проведення земельних торгів у формі аукціону», за яким передбачено продати на земельних торгах у формі аукціону право оренди на земельну ділянку сільськогосподарського призначення державної власності площею 80, 5991 га, для ведення фермерського господарства, розташовану за межами населених пунктів на території Качкарівської сільської ради Бериславського району Херсонської області з кадастровим номером земельної ділянки: 6520681800:03:053:0001. Вищезазначеним наказом встановлено за результатами земельних торгів передати переможцю торгів за лотом вказану земельну ділянку у користування на умовах, визначеними договором оренди землі. 20.07.2016 року на земельних торгах по даному лоту було зареєстровано чотири учасника, які сплатили реєстраційний та гарантійний внески. Згідно з протоколом земельних торгів від 20.07.2016 року №16/07/16 з продажу права оренди на земельну ділянку сільськогосподарського призначення державної власності, переможцем земельних торгів на придбання об`єкту продажу - лоту № 72, серед чотирьох учасників аукціону визначено [PERSON] , учасника № 1, який запропонував найвищу плату за користування земельною ділянкою, що становить 240288,66 гривень. Протокол земельних торгів був підписаний організатором та переможцем земельних торгів, що свідчить про відсутність зауважень щодо процедури проведення земельних торгів від зацікавлених сторін. В позовній заяві прокурора єдиною підставою для визнання протоколу земельних торгів недійсним вказано відсутність наміру у [PERSON] на ведення фермерського господарства, однак жодним актом законодавства не передбачений обов`язок територіальних органів Держгеокадастру України встановлювати наявність наміру учасників земельних торгів на використання земельних ділянок, ведення фермерського господарства тощо. Реалізація такого наміру здійснюється через волевиявлення особи взяти участь у аукціоні, погоджуючись на визначені умови та дотримуючись встановленого порядку. Підставою для визнання недійсними результатів земельних торгів є порушення процедури їх проведення. Оскільки таких порушень не було, Головне управління стверджує, що земельні торги були проведені у повній відповідності до вимог чинного законодавства та за їх результатами підписано протокол земельних торгів від 20.07.2016 № 16/07/16, а тому законні підстави для його скасування - відсутні. 20.07.2016 року з переможцем земельних торгів [PERSON] та Головним управлінням Держгеокадастру у Херсонській області укладено договір оренди землі терміном на 7 років. На момент укладення договору оренди землі, будо дотримано всіх вищезазначених вимог законодавства, що повністю унеможливлює буд-які підстави вважати правочин недійним відповідно до ст. 215 ЦК України.27.07.2016 року [PERSON] було засновано та зареєстровано фермерське господарство «Ахтуба», до складу якого увійшли громадяни [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Наказами ГУ Держегеокадастру у Херсонській області від 26.10.2016 року [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] затверджено проект землеустрою та надано у власність земельні ділянки із земель сільськогосподарського призначенні державної власності без зміни цільового призначення для ведення фермерського господарства, розташованої за межами населених пунктів на території Качкарівської сільської ради Бериславського району Херсонської області. В зв`язку з чим просить в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі. 16.12.2019 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву від представника відповідачів адвоката Ковальчук І.М., яка просить в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі. З відзиву на позовну заяву вбачається, що [PERSON] мав наміри створити фермерське господарство та здійснювати підприємницьку діяльність, тому він прийняв участь у земельному аукціоні, створив фермерське господарство «Ахтуба», до складу якого увійшли громадяни [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Однією з причин припинення діяльності фермерського господарства стало погіршення стану здоров`я його засновника, у зв`язку з цим він був змушений 06.02.2017 року припинити реєстрацію створеного фермерського господарства "Ахтуба". У позові не наведено жодної норми права, яка б була порушена відповідачами. Щодо проведення подальших дій з земельними ділянками приватної власності, то право власності - це право власника володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Жодних обмежень для власника земельної ділянки, крім прямо визначених у Земельному кодексі України, бути не може. Заступником прокурора не надано жодних належних і допустимих доказів наявності підстав для визнання договору недійсним в контексті статті 203 ЦК України. В зв`язку з чим, просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Вирішити питання щодо судових витрат. Ухвалою суду від 28.02.2020 року провадження у справі було призначено до судового розгляду. В судове засідання не з`явився представник Державної служби України з питань геодезії, каторграфії та кадастру, направив до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. У відповідності до ч.3 ст.211, ст.223 ЦПК України, суд визнав за можливе розглянути справу за відсутності сторін, належних чином повідомлених про день, місце та час розгляду справи на підставі наявних у справі доказів. Прокурор в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав викладених у позовній заяві, наполягала на їх задоволенні, просила задовольнити позов в повному обсязі. Прокурор наголосила на тому, що захист інтересів держави прокурором в даній цивільній справі полягає у тому, що з державної власності вибула земельна ділянка незаконно та наказами ГУ Держгеокадастру в Херсонській області порушено право держави у розпорядженні даними земельними ділянками. Також зазначила, що при проведенні земельних торгів 20.07.2016 року не було встановлено порушення законодавства, але у відповідача [PERSON] не було наміру для ведення фермерського господарства, оскільки через нетривалий термін земельна ділянка була розпайована, відбулась нерівнозначна міна земельними ділянками. Накази ГУ Держгеокадастру в Херсонській області від 26.10.2016 року № 21-6029/18-16-СГ, яким затверджено проект землеустрою та надано у власність відповідачам земельні ділянки, які виконані у повному обсязі, відповідачі оформили своє право власності на земельні ділянки. Щодо скасування їх права власності та скасування державної реєстрації права власності то ці питання вирішуються у іншому провадженні. Представник відповідача Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області - представник Єхвая М.Т. в судовому засіданні підтримала обставини викладені у відзиві на позовну заяву та зазначила, що спірний договір оренди був укладений правомірно з дотриманням чинного законодавства за результатами земельного аукціону, який був проведений з дотримання прозорості організації та його безпосереднього проведення, відповідав вимогам встановленим законодавством, доступності для громадян, відстоювання економічних інтересів держави. Зазначила, що не є обов`язком Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області з`ясування у сторін наявність наміру, щодо земельної ділянки, доводи прокурора не можуть бути підставою для визнання земельних торгів недійсними, також прокурор визнає, що процедура земельних торгів не була порушена. Укладений у подальшому договір оренди містить істотні умови, відповідає Типовому договору та Закону. Просила в задоволення позову відмовити з підстав викладених у відзиві на позовну заяву. Представник відповідачів за договором адвокат Ковальчук І.М. в судовому засіданні просила відмовити у задоволенні позовних вимог з підстав викладених у відзиві на позовну заяву та зазначила, що прокурор звертаючись до суду в інтересах держави, в позовній заяві повинен обґрунтувати, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду саме прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, що в даному випадку прокурором дотримано не було. Окрім цього накази, які просить прокурор визнати недійсними є актами індивідуальної дії, які на час звернення прокурора до суду з позовом були виконані, її доверителі, оформили своє право власності на земельні ділянки та зареєстрували своє право власності та у подальшому на свій розсуд розпорядились належними їм земельними ділянками, що також визнає прокурор. Прокурор в судовому засіданні не ставить питання про визнання недійсними право встановлювальних документів на земельні ділянки та скасування державної реєстрації земельних ділянок. Що стосується доводів прокурора про те, що відповідач [PERSON] не мав наміру на створення фермерського господарства зазначає, що у останнього погіршився стан здоров`я, про що в матеріалах справи є довідка, він переніс операцію, внаслідок чого провів розпаювання земельної ділянки. Про його намір створити фермерське господарство свідчило укладення договорів оренди техніки та інші дії вчинені ним з метою здійснення діяльності фермерського господарства. Просить відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. Заслухавши учасників судового процесу, які з`явилися та дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, суд приходить до висновку, що вимоги позову не підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно з п. 4 ст. 129 Конституції України, однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими. Положення ст.4 ЦПК України, ст. 15 ЦК Україні, а також положення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, гарантують кожній особі право на захист її порушених, оспорюваних чи невизнаних прав а також охоронюваних законом інтересів судом. Суд, відповідно до ст. ст. 81, 13, ч.5 ст.263 ЦПК України розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України). Вимоги ст. ст. 81, 229, 263, 264 ЦПК України зобов`язують суд з`ясувати обставини, що обґрунтовують заявлені вимоги, на підставі наданих на їх підтвердження доказів. При цьому згідно зі ст. 175 ЦПК України підставами позову, які відповідно до статей 49, 265 цього Кодексу суд не може змінити без згоди позивача, є обставини, якими останній обґрунтовує вимоги, а не саме по собі посилання на певну норму закону. Під час розгляду цієї цивільної справи судом були створені всі умови для реалізації прав та виконання обов`язків учасниками судового розгляду, у тому числі й в частині надання доказів на підтвердження позовних вимог. З огляду на вищенаведене, суд розглядає справу на підставі тих доказів, які є у матеріалах справи і вважає, що їх достатньо для розгляду цієї справи по суті. Судом встановлено, що відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна сформованого 08.07.2019 року встановлено, що власником земельної ділянки площею 80, 5991 га (кадастровий номер 6220681800:03:053:0001), цільове призначення - для ведення фермерського господарства, яка розташована на території Качкарівської сільської ради Бериславського району Херсонської області є Головне управління Держгеокадастру у Херсонській області, форма власності - державна (Том 1 а.с. 20). Головним управлінням Держгеокадастру у Херсонській області прийнято наказ від 13.06.2016 року №148/0/7-16 «Про проведення земельних торгів у формі аукціону», за яким передбачено продати на земельних торгах у формі аукціону право оренди на земельну ділянку сільськогосподарського призначення державної власності площею 80, 5991 га, для ведення фермерського господарства, розташовану за межами населених пунктів на території Качкарівської сільської ради Бериславського району Херсонської області. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки станом на 01.01.2016 року - 1 992 429 (один мільйон дев`ятсот дев`яносто дві тисячі чотириста двадцять дев`ять) грн. 73 коп. (а.с. Том 1 а.с. 54-55). Вищезазначеним наказом встановлено за результатами земельних торгів передати переможцю торгів за лотом вказану земельну ділянку у користування на умовах, визначеними договором оренди землі. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] подав заяву про участь у торгах, копії документів, що посвідчують особу, сплатив гарантійний та реєстраційний внески, зареєструвався як учасник земельних торгів 05.07.2016 року, уклав Угоду про умови участі в земельних торгах у формі аукціону, отримав інформаційну картку про лот та вхідний квиток (Том 1 а.с. 143-145,146,147,148). Судом встановлено, що 20.07.2016 року протоколом земельних торгів № 16/07/16 з продажу права оренди на земельну ділянку сільськогосподарського призначення державної власності, проведених Головним управлінням Держгеокадастру у Херсонській області, площею 80, 5991 га, кадастровий номер 6220681800:03:053:0001, для ведення фермерського господарства на території Качкарівської сільської ради Бериславського району Херсонської області, [PERSON] визнано переможцем. Організатор та переможець земельних торгів, що засвідчили в даному протоколі своїми підписами його результати, стверджують про відсутність зауважень щодо процедури проведення земельних торгів від зацікавлених сторін - учасників торгів, організатора та виконавця (Том 1 а.с. 149-153). Між Головним Управлінням Держгеокадастру в Херсонській області, з однієї сторони та переможцем земельних торгів за лотом №72, визначений на підставі протоколу земельних торгів від 20.07.2016 № 16/07/16, [PERSON] , з другої сторони було укладено договір оренди землі строком на 7 (сім) років із встановленням річної орендної плати у розмірі 240 288 (двісті сорок тисяч двісті вісімдесят вісім) грн. 66 коп. (Том 1 а.с. 70-73). 27.07.2016 року [PERSON] засновано та зареєстровано фермерське господарство «АХТУБА», до складу якого увійшли громадяни [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (Том 1 а.с. 49-50). [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] звернулися з заявами до Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність, як члену фермерського господарства земельної ділянки в розмірі земельної частки (паю), із земель раніше наданих в оренду громадянину [PERSON] для ведення фермерського господарства, згідно договору оренди землі від 20.07.2016 року (Том 1 а.с. 163-169). Наказами Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області від 14.09.2016 року вказаним особам надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельних ділянок у розмірі, що не перевищує розмір земельної частки (паю) із земельної ділянки кадастровий номер 6220681800:03:053:0001, яка перебувала у користуванні [PERSON] згідно договору оренди від 22.07.2016 року (Том 1 а.с. 170-177). На виконання Наказів було розроблено проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність в розмірі, що не перевищує розмір земельної частки (паю) членам фермерського господарства «АХТУБА» загальною площею 80, 5991 га для ведення фермерського господарства із земель державної власності на території Качкарівської сільської ради Бериславського району Херсонської області та надані погоджувальні висновку (Том 1 а.с. 178, 179-180, 181). Після розроблення проекту землеустрою, його погодження та присвоєння ділянкам кадастрових номерів наказами Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області від 26.10.2016 № 21-6029/18-16-СГ, № 21-6028/18-16-СГ, № 21-6032/18-16-СГ, № 21-6033/18-16-СГ, № 21-6026/18-16-СГ, № 21- 6031/18-16-СГ, № 21 -6030/18-16-СГ, № 21-6024/18-16-СГ, вказаний проект затверджено та передано у власність для ведення фермерського господарства наступні ділянки: - площею 9,8512 га, кадастровий номер 6520681800:03:001:0143, передано [PERSON] (Том 1 а.с. 61-62); - площею 8,8313 га, кадастровий номер 6520681800:03:001:0138, передано [PERSON] (Том 1 а.с. 63); - площею 11,9867 га, кадастровий номер 6520681800:03:001:0137, передано [PERSON] (Том 1 а.с. 64); - площею 8,3089 га, кадастровий номер 6520681800:03:001:0139, передано [PERSON] (Том 1 а.с. 65); - площею 8,3040 га, кадастровий номер 6520681800:03:001:0140, передано [PERSON] (Том 1 а.с. 66); - площею 9,3780 га, кадастровий номер 6520681800:03:001:0142, передано [PERSON] (Том 1 а.с. 67); - площею 9,1030 га, кадастровий номер 6520681800:03:001:0141, передано [PERSON] (Том 1 а.с. 68); - площею 14,8360 га, кадастровий номер 6520681800:03:001:0136, передано [PERSON] (Том 1 а.с. 69). Державним реєстратором Милівської сільської ради Бериславського району 04.11.2016 року зареєстровано право власності вказаних осіб на земельні ділянки, що підтверджується Інформаційними довідками з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. У подальшому, 16.11.2016 року [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , укладено договори міни належних їм земельних ділянок з ТОВ «Омега 11» та відповідно зареєстровано припинення їх права власності. Внаслідок міни земельних ділянок зазначеними особами отримано у спільну часткову власність (по 1/8 частини) ділянку площею 0,0143 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Шляхівської сільської ради Бериславського району. 16.11.2016 року приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу вчинено державну реєстрацію права власності ТОВ «Омега 11» на ділянки площею 14,8360 га, площею 11,9867 га, площею 8,8313 га, площею 8,3089 га, площею 8,3040 га, площею 9,1030 га, площею 9,3780 га, площею 9,8512 га. За даними Публічної кадастрової карти України після набуття ТОВ «Омега 11» права власності на вказані ділянки їх об`єднано, внаслідок чого утворено єдину земельну ділянку площею 80, 5991 га, якій присвоєно кадастровий номер 6220681800:03:053:0001 та 14.12.2016 здійснено її державну реєстрацію. Право власності ТОВ «Омега 11» на ділянку зареєстровано 19.12.2016 року за № 18137428. Після відчуження членами ФГ «Ахтуба» належних їм земельних ділянок 06.02.2017 року припинено фермерське господарство як юридичну особу, що підтверджується даними офіційного веб-сайту Міністерства юстиції України. Після набуття ТОВ «Омега 11» права власності на ділянку її передано у користування ТОВ «ЮТС-Агропродукт» та 01.11.2017 укладено договір оренди, який зареєстровано 09.11.2017 за № 23290491. Згідно з Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно право оренди ділянки площею 80, 5991 га, кадастровий номер 6220681800:03:053:0001, зареєстровано за ТОВ «ЮТС-Агропродукт» (рішення про державну реєстрацію права оренди від 09.11.2017 № 38053480, номер запису про інше речове право 23290491). Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає наступне. Що стосується представництва прокурора інтересів держави в судах у даній цивільній справи то суд зазначає, що відповідно до пункту третього частини першої статті 131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом. Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини сторонами цивільного розгляду є позивач і відповідач, які мають рівні права, включаючи право на юридичну допомогу. Підтримка прокуратурою однієї зі сторін може бути виправдана за певних умов, наприклад, з метою захисту вразливих осіб, які вважаються не здатними захистити свої інтереси самостійно, або в разі, якщо правопорушення зачіпає велику кількість людей, або якщо вимагають захисту реальні державні інтереси або майно (KOROLEV v. RUSSIA (no. 2), № 5447/03, § 33, ЄСПЛ, від 01 квітня 2010 року; MENCHINSKAYA v. RUSSIA, № 42454/02, § 35, ЄСПЛ, від 15 січня 2009 року). Європейський суд з прав людини зауважує, що національні суди мають вибирати способи такого тлумачення, які зазвичай можуть включати акти законодавства, відповідну практику, наукові дослідження тощо (VOLOVIK v. UKRAINE, №15123/03, § 45, ЄСПЛ, 06 грудня 2007 року). Тлумачення пункту 3 частини першої статті 131-1 Конституції України, з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, свідчить, що прокурор може представляти інтереси держави в суді тільки у виключних випадках, які прямо передбачені законом. Розширене тлумачення випадків (підстав) для представництва прокурором інтересів держави в суді не відповідає принципу змагальності, який є однією з засад правосуддя (пункт 3 частини другої статті 129 Конституції України). У пункті 3 ч.1 ст.131-1 Конституції України міститься відсилання до окремого закону, яким мають бути визначені виключні випадки та порядок представництва прокурором інтересів держави в суді. Таким є Закон України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року за№1697-VII. У частині 3 ст.23 Закону України «Про прокуратуру» передбачено, що прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті. Згідно з ч.4 ст.23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Виключно з метою встановлення наявності підстав для представництва інтересів держави в суді у випадку, якщо захист законних інтересів держави не здійснює або неналежним чином здійснює суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, прокурор має право отримувати інформацію, яка на законних підставах належить цьому суб`єкту, витребувати та отримувати від нього матеріали та їх копії. Так, захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні суб`єкти владних повноважень, а не прокурор. Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідного суб`єкта владних повноважень, який всупереч вимог закону не здійснює захисту або робить це неналежно. У кожному такому випадку прокурор повинен навести (а суд перевірити) причини, які перешкоджають захисту інтересів держави належним суб`єктом, і які є підставами для звернення прокурора до суду. Прокурор не може вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати належного суб`єкта владних повноважень, який може і бажає захищати інтереси держави. Для перевірки наявності підстав для звернення прокурора з позовом в інтересах держави суду слід перевірити, а прокурору в позовній заяві необхідно обґрунтувати, чи вимагають захисту реальні державні інтереси та чи є передбачені ч.3 ст.23 Закону України «Про прокуратуру» підстави для звернення прокурора до суду в інтересах держави. Таким чином, "інтереси держави" охоплюють широке і водночас чітко не визначене коло законних інтересів, які не піддаються точній класифікації, а тому їх наявність повинна бути предметом самостійної оцінки суду у кожному конкретному випадку звернення прокурора з позовом. У разі вирішення спору по суті безпідставність звернення прокурора до суду на захист інтересів держави може бути підставою для скасування судового акта у випадку, коли законних підстав для такого представництва явно не було, що свідчить про порушення пункту 3 частини першої статті 131-1 Конституції України. Прокурор обґрунтував наявність "інтересів держави" порушенням, на його думку, законності у сфері земельних торгів внаслідок чого було укладено правочин - договір оренди земельної ділянки. У позовній заяві прокурор зазначає, що підставою для представництва прокурором інтересів держави є об`єктивна обставина порушення інтересів держави у зв`язку з порушенням вимог законодавства при проведенні земельних торгів наслідком яких стало отримання [PERSON] у оренду земельної ділянки для ведення фермерського господарства. Також прокурор зазначає, що факт неналежного здійснення ГУ Держгеокадастром контрольних повноважень підтверджується тим, що про обставини отримання [PERSON] в оренду земельної ділянки для ведення фермерського господарств, її подальше розпаювання та відчуження на користь приватних осіб відомо з 20.07.2016 року, про те належних заходів щодо усунення порушень вимог законодавства уповноваженим державним органом до цього часу не вжито. З посиланням на практику ЄСПЧ прокурор зазначив про те, що порушення інтересу держави ( національного, суспільного) інтересу відбулось внаслідок ігнорування [PERSON] , як однієї з сторін оспорюваного договору, встановленого на законодавчому рівні порядку отримання та користування земельними ділянками сільськогосподарського призначення для ведення фермерського господарства. Уклавши з [PERSON] договір оренди строком на 7 років держава розраховувала отримати понад 1.5 млн. грн.. орендної плати та ефективне використання земельної ділянки, натомість земельна ділянка перейшла у володіння юридичної особи за 250 тис. грн. ( кошти витрачені [PERSON] на участь у аукціоні та сплату річної орендної плати). На виконання ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» прокуратурою повідомлено державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру листом від 08.07.2019 №0512-2112-19 про намір звернутись за захистом інтересів держави, що полягають у визнанні недійними протоколу земельних торгів №16/07/16 від 20.-7.2016 року, договору оренди земельної ділянки площею 80.5991 га (т.1 а.с. 51). Отже, у позовній заяві прокурором визначено орган, який уповноважений державою на здійснення функцій у спірних правовідносинах та підтверджено нездійснення цим органом захисту інтересів держави, що, в свою чергу, відповідно до ст.131-1 Конституції України, ст.23 Закону України «Про прокуратуру» відноситься до «виключних випадків», які передбачають повноваження прокурора на здійснення представництва інтересів держави в суді. Щодо вимог позивача про визнання недійсним протоколу земельних торгів від 20.07.2016 року №16/07/16, яким [PERSON] визнано переможцем земельних торгів продажу права оренди розташованої на території Качкарівської сільської ради Бериславського району Херсонської області земельної ділянки площею 80, 599 га (кадастровий номер 6520681800:03:053:0001) суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 1 Земельного кодексу України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Земельні відносини - це суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею (ч. 1 ст. 2 Земельного кодексу України). Згідно з ч. 1 ст. 3 Земельного кодексу України земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами. Частиною 1 ст. 116 Земельного кодексу України визначено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Продаж земельних ділянок, а також прав на них на конкурентних засадах регламентований главою 21 Земельного Кодексу України, а саме - статтями 135-139 кодексу, у яких розкривається механізм проведення торгів. Згідно з частиною 2 статті 124 ЗК України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється за результатами проведення земельних торгів, крім випадків, встановлених частинами 2, 3 статті 134 цього Кодексу. Згідно з ч. 1, 2 ст. 135 Земельного кодексу України земельні торги проводяться у формі аукціону, за результатами проведення якого укладається договір купівлі-продажу, оренди, суперфіцію, емфітевзису земельної ділянки з учасником (переможцем) земельних торгів, який запропонував найвищу ціну за земельну ділянку, що продається, або найвищу плату за користування нею, зафіксовану в ході проведення земельних торгів. Продаж земельних ділянок державної чи комунальної власності або прав на них (оренди, суперфіцію, емфітевзису) здійснюється виключно на земельних торгах, крім випадків, встановлених частинами другою і третьою статті 134 цього Кодексу. За змістом частини 3 статті 135 ЗК України організатором земельних торгів є фізична або юридична особа - власник земельної ділянки, Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, що здійснює реалізацію права державної чи комунальної власності на земельні ділянки, які уклали з виконавцем земельних торгів договір про проведення земельних торгів. Виконавцем земельних торгів є суб`єкт господарювання, який уклав з організатором земельних торгів договір про їх проведення. Учасником земельних торгів є фізична або юридична особа, яка подала виконавцю земельних торгів документи, зазначені в частині сьомій статті 137 цього Кодексу, сплатила реєстраційний та гарантійний внески, зареєстрована у книзі реєстрації учасників земельних торгів і відповідно до закону може набувати право власності чи користування земельною ділянкою, яка виставляється на земельні торги. Стаття 137 ЗК України містить положення щодо підготовки до проведення та порядок проведення земельних торгів. Стаття 138 ЗК України визначає порядок встановлення результатів торгів, зокрема, й підстави та порядок скасування земельних торгів або визнання їх такими, що не відбулися, чи анулювання їх результатів. Як вбачається з матеріалів справи 20.07.2016 року згідно протоколу земельних торгів №16/07/16 відбулися земельні торги у формі аукціону, в яких організатором виступила Головне управління Держгеокадастру у Херсонській області, а виконавцем торгів була Консалтингова фірма «Дебет плюс». На вказаних торгах [PERSON] серед чотирьох учасників аукціону виборов право оренди земельної ділянки, розташованої в територіальних межах Качкарівської сільської ради Бериславського району Херсонської області за межами населеного пункту, площею 80,5991 га, кадастровий номер - 6520681800:03:053:0001, за цільовим призначенням - для ведення фермерського господарства, запропонувавши найвищу плату за користування земельною ділянкою, що становить 240 288, 66 гривень. Організатор та переможець земельних торгів, засвідчили в даному протоколі своїми підписами його результати, стверджують про відсутність зауважень щодо процедури проведення земельних торгів від зацікавлених сторін - учасників торгів, організатора та виконавця. Тобто заперечень та заявлених претензій від учасників щодо процедури проведення та визначення переможця земельних торгів не надійшло. Підписання протоколу є юридичним фактом завершення земельних торгів за лотом та підтвердженням згоди переможця з умовами купівлі. Земельні торги по лоту вважаються такими, що відбулися після укладення договору оренди землі. Організатором даного аукціону було Головне управління Держгеокадастру у Херсонській області. За наслідками проведеного аукціону між Головним управлінням Держгеокадастру у Херсонській області та [PERSON] було укладено договір оренди земельної ділянки строком на 7 років. Прокурор в позовній заяві просить визнати протокол земельних торгів недійним, зазначаючи єдиною підставою це - відсутність у [PERSON] наміру на ведення фермерського господарства. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] подав заяву про участь у земельних торгах, копії документів, що посвідчують особу, своїм підписом він підтвердив наміри прийняти участь у земельному аукціоні, котрий відбувся 20.07.2016 року та те, що отримав всю необхідну інформацію про лот, умови аукціону та вимоги до учасника і переможця. Як вбачається з матеріалів земельних торгів, позивач завчасно подав документи на реєстрацію у земельних торгах, завчасно отримав матеріали по лоту з метою ознайомлення та вивчення, оплатив необхідні гарантійний та реєстраційний внески. 20.07.2016 року згідно протоколу земельних торгів №16/07/16 переможцем земельних торгів в формі аукціону визнано відповідача [PERSON] , який підписав протокол та у подальшому уклав договір оренди земельної ділянки. В судовому засіданні представник позивача та представники відповідачів визнали той факт, що при проведенні земельних торгів не було порушено процедуру проведення земельних торгів, які проведені відповідно до закону. На підставі до ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Підсумовуючу вищевикладене суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають, оскільки порушень щодо проведення земельних торгів виявлено не було, земельні торги були проведені у повній відповідності до вимог чинного законодавства, в результаті чого протокол земельних торгів від 20.07.2016 №16/07/16 було підписано, договір оренди укладено, а тому законні підстави для його скасування відсутні. Щодо вимог позивача про визнання недійним договору оренди розташованої на території Качкарівської сільської ради Бериславського району Херсонської області земельної ділянки, площею 80, 5991 га (кадастровий номер 6520681800:03:053:0001), укладеного 20.07.2016 року Головним управлінням Держгеокадастру в Херсонській області із [PERSON] , який зареєстрований 22.07.2016 року за №15523816. суд зазначає наступне. За змістом частини 1 статті 134 ЗК України земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них (оренда, суперфіцій, емфітевзис), у тому числі з розташованими на них об`єктами нерухомого майна державної або комунальної власності, підлягають продажу окремими лотами на конкурентних засадах (земельних торгах), крім випадків, встановлених частиною 2 цієї статті. Земельні торги проводяться у формі аукціону, за результатами проведення якого укладається договір купівлі-продажу, оренди, суперфіцію, емфітевзису земельної ділянки з учасником (переможцем) земельних торгів, який запропонував найвищу ціну за земельну ділянку, що продається, або найвищу плату за користування нею, зафіксовану в ході проведення земельних торгів (частина 1 статті 135 ЗК України ). Відповідно до ст. 13 Закону України " Про оренду землі" договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння та користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до вимог земельного законодавства. Відповідно до статті 14 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально. Статтею 15 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що істотними умовами договору оренди землі є: об`єкт оренди, строк дії договору оренди, орендна плата із значенням її розміру, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. Судом встановлено, що між Головним Управлінням Держгеокадастру в Херсонській області, з однієї сторони та переможцем земельних торгів за лотом №72, визначений на підставі протоколу земельних торгів від 20.07.2016 № 16/07/16, [PERSON] , з другої сторони було укладено договір оренди землі строком на 7 (сім) років із встановленням річної орендної плати у розмірі 240 288 (двісті сорок тисяч двісті вісімдесят вісім) грн. 66 коп. Договір оренди земельної ділянки між організатором і переможцем торів укладається безпосередньо в день проведення торгів. Згідно з частиною першою статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною вимог, які встановлені частинами першою - третьою та шостою статті 203 цього Кодексу. Ураховуючи, що відчуження майна з земельних торгів, укладення договору оренди належить до правочинів, такі правочини можуть визнаватися недійсними в судовому порядку з підстав, встановлених частиною першою статті 215 ЦК України. Крім визнання правочину недійсним, способами захисту цивільних прав та інтересів також можуть бути відновлення становища, яке існувало до порушення, та визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, його посадових і службових осіб (стаття 16 ЦК України). Судом встановлено, що в ході реалізації спірного правочину [PERSON] набув право оренди на земельну ділянку, уклав договір оренди, створив фермерське господарство та сплатив річну орендну плату. Як витікає із наведеного інтереси суспільства також дотримані, оскільки до бюджету надійшли кошти від орендної плати. Таким чином, спірний правочин не порушив справедливий баланс між реалізацією приватного права та інтересів держави. Отже, суд прийшов до висновку, що укладення спірного договору було проведено у відповідності з вимогами, встановленими законодавством. Необхідною умовою для звернення до суду з позовом про визнання правочину недійсним є порушення вказаним правочином чинного законодавства та прав та/або охоронюваних законом інтересів позивача. Суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права позивача. В ході розгляду справи суд дійшов висновку, що за відсутності порушень при проведенні земельних торгів у відповідачів не було законних перешкод для укладення договору оренди земельної ділянки. Прокурор стосовно визнання недійсним договору оренди від 20.07.2016 року не зазначає конкретних підстав та посилань на порушення чинного законодавства, які б прямо вказували на недійсність оспорюваного договору та не наведено прокурором конкретних норм права, які були порушені при укладені спірного правочину. Також, в ході розгляду справи не знайшли своє підтвердження доводи прокурора що при укладені спірного договору оренди земельної ділянки від 20.07.2016 з боку [PERSON] мали місце порушення, які б стали підставою для визнання правочину недійсним у тому числі і як зазначає прокурор, з підстав порушення вимог ч. 5 ст. 203 ЦК України. Що стосується заявлених позовних вимог про визнання наказів Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області від 26.10.2016 року недійсними, суд зазначає наступне. Землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування громадянам - для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва, фермерського господарства (п."а" ч.3 ст. 22 Земельного кодексу України). Згідно із ст. 1 Закону України «Про фермерське господарство», фермерське господарство є формою підприємницької діяльності громадян, які виявили бажання виробляти товарну сільськогосподарську продукцію, здійснювати її переробку та реалізацію з метою отримання прибутку на земельних ділянках, наданих їм у власність та/або користування, у тому числі в оренду, для ведення фермерського господарства, товарного сільськогосподарського виробництва, особистого селянського господарства, відповідно до закону. Відповідно до норм ст. ст. 7,8 Закону України «Про фермерське господарство», фермерське господарство підлягає державній реєстрації у порядку, встановленому законом для державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, за умови набуття громадянином України або кількома громадянами України, які виявили бажання створити фермерське господарство, права власності або користування земельною ділянкою. Члени фермерського господарства мають право на одержання безоплатно у власність із земель державної і комунальної власності земельних ділянок у розмірі земельної частки (паю). Членам фермерських господарств передаються безоплатно у приватно власність надані їм у користування земельні ділянки у розмірі земельної частки (паю) члена сільськогосподарського підприємства, розташованого на території відповідної ради, що передбачено статтею 32 ЗК України та статтею 13 ЗУ «Про фермерське господарство». Наказами Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області від 26.10.2016 № 21-6029/18-16-СГ, № 21-6028/18-16-СГ, № 21-6032/18-16-СГ, № 21-6033/18-16-СГ, № 21-6026/18-16-СГ, № 21- 6031/18-16-СГ, № 21-6030/18-16-СГ, № 21-6024/18-16-СГ, «Про затвердження документації та надання земельної ділянки у власності без зміни цільового призначення» затверджено проект землеустрою та передано у власність для ведення фермерського господарства наступні ділянки: площею 9,8512 га, кадастровий номер 6520681800:03:001:0143, передано [PERSON] ; площею 8,8313 га, кадастровий номер 6520681800:03:001:0138, передано [PERSON] ; площею 11,9867 га, кадастровий номер 6520681800:03:001:0137, передано [PERSON] ; площею 8,3089 га, кадастровий номер 6520681800:03:001:0139, передано [PERSON] ; площею 8,3040 га, кадастровий номер 6520681800:03:001:0140, передано [PERSON] ; площею 9,3780 га, кадастровий номер 6520681800:03:001:0142, передано [PERSON] ; площею 9,1030 га, кадастровий номер 6520681800:03:001:0141, передано [PERSON] ; площею 14,8360 га, кадастровий номер 6520681800:03:001:0136, передано [PERSON] . Рішення суб`єкта владних повноважень у сфері земельних правовідносин, яке має ознаки ненормативного акта та вичерпує свою дію після його реалізації, може оспорюватися з точки зору його законності, а вимоги про визнання рішення незаконним - розглядатися в порядку цивільного або господарського судочинства, якщо за результатами реалізації рішення у фізичної чи юридичної особи виникло цивільне право і спірні правовідносини, на яких ґрунтується позов, мають приватноправовий характер. Статтею 21 ЦК України визначено, що суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. Прокурором не наведено жодної норми матеріального права, яку б порушував даний акт індивідуальної дії. Окрім цього в судовому засіданні встановлено, що на підставі оскаржуваних наказів у подальшому відповідачами оформлено право власності на земельні ділянки, зареєстровано право власності державним реєстратором 04.11.2016 року. 16.11.2016 року [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] уклали договори міни належних їм земельних ділянок за зареєстровано припинення їх права власності. 16.11.2016 року приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу вчинено державну реєстрацію права власності ТОВ «Омега 11» на спірні земельні ділянки, які були об`єднані та стали загальною площею 80.5991 га, якій присвоєно кадастровий номер 6520681800:03:0001:0161. Завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (стаття 1 ЦПК України; аналогічний припис закріплений у частині першій статті 2 ЦПК України. Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 01 грудня 2004 року № 18-рп/2004 поняття «порушене право», за захистом якого особа може звертатися до суду і яке вживається в низці законів України, має той самий зміст, що й поняття «охоронюваний законом інтерес». Щодо останнього, то в цьому ж Рішенні Конституційний Суд України зазначив, що поняття «охоронюваний законом інтерес» означає правовий феномен, який: а) виходить за межі змісту суб`єктивного права; б) є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони; в) має на меті задоволення усвідомлених індивідуальних і колективних потреб; г) не може суперечити Конституції і законам України, суспільним інтересам, загальновизнаним принципам права; д) означає прагнення (не юридичну можливість) до користування у межах правового регулювання конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом; є) розглядається як простий легітимний дозвіл, тобто такий, що не заборонений законом. Охоронюваний законом інтерес регулює ту сферу відносин, заглиблення в яку для суб`єктивного права законодавець вважає неможливим або недоцільним. Отже, гарантоване ст. 55 Конституції України й конкретизоване у законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб порушення, про яке стверджує позивач, було обґрунтованим. Таке порушення прав має бути реальним, стосуватися індивідуально виражених прав або інтересів особи, яка стверджує про їх порушення. Зазначений захист має бути ефективним, тобто повинен здійснюватися з використанням такого способу захисту, який може відновити, наскільки це можливо, відповідні права, свободи й інтереси позивача (див. пункт 57 постанови від 5 червня 2018 року у справі № 338/180/17). Під способами захисту суб`єктивних земельних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи охоронного характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав і вплив на правопорушника (див. пункт 5.5 постанови Великої Палати Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі № 925/1265/16). Загальний перелік способів захисту цивільних прав та інтересів, а також можливість їх захистити іншим способом, встановленим договором або законом чи судом у визначених законом випадках, закріплені у частині другій статті 16 ЦК України. Перелік способів захисту земельних прав викладений у частині третій статті 152 ЗК України. Як правило, власник порушеного права може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права, зокрема визначеним вказаною частиною, або ж іншим способом, який передбачений законом (див. пункт 5.6 постанови Великої Палати Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі № 925/1265/16). Власник з дотриманням вимог статей 387 і 388 ЦК України може витребувати належне йому майно від особи, яка є останнім його набувачем, незалежно від того, скільки разів це майно було відчужене до того, як воно потрапило у володіння останнього набувача (близький за змістом підхід сформулював Верховний Суд України у висновку, викладеному у постанові від 17 грудня 2014 року у справі № 6-140цс14). Для такого витребування оспорювання наступних рішень органів державної влади чи місцевого самоврядування, договорів, інших правочинів щодо спірного майна і документів, що посвідчують відповідне право, не є ефективним способом захисту права власника. Прокурор не заявляв позовних вимог щодо припинення права власності на спірні земельні ділянки, скасування їх державної реєстрації, не заявив вимогу повернути земельну ділянку законному володільцю. Суд вважає що прокурором невірно обрано спосіб захисту порушеного права та у спосіб заявлений прокурором у позовній заяві інтереси держави захищені не будуть. Подавши свої докази, сторони реалізували своє право на доказування і одночасно виконали обов`язок із доказування, оскільки ст.81 ЦПК закріплює правило, за яким кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обов`язок із доказування покладається також на осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси (ст.43 ЦПК України). Тобто, процесуальними нормами встановлено як право на участь у доказуванні, так і обов`язок із доказування обставини при невизнані них сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Крім того, суд безпосередньо не повинен брати участі у зборі доказового матеріалу. Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, у тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Інші доводи сторін, які наведені у позові та відзиві на позов, не впливають на висновку суду та не потребують детального обґрунтування, що відповідає практиці Європейського суду з прав людини. Зокрема, Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року). Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (рішення у справі "Суомінен проти Фінляндії" (Suominen v. Finland), № 37801/97 від 1 липня 2003 року). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. (рішення у справі "Гірвісаарі проти Фінляндії" (Hirvisaari v. Finland), № 49684/99 від 27 вересня 2001 року). Відповідно до пункту 1 статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. Оскільки в позові відмовлено, тобто спір вирішено на користь відповідачів, тому їм необхідно відповідно до ст. 141 ЦПК України повернути понесені ними і документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору, однак таких доказів відповідачі суду не надали, а тому у суду відсутні підстави для повернення судових витрат. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed