Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-16 00:00:00

Рішенням Кобеляцького районного суду Полтавської області від 06 травня 2021 року позов [PERSON] до акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Полтавагаз" про захист прав споживача задоволено повністю. Визнано недійсним та скасовано рішення ПАТ по газопостачанню та газифікації "Полтавагаз" в частині задоволення акту про порушення № 11437 від 12.09.2018 року щодо побутового споживача [PERSON] та донарахування останньому об`єму природного газу в обсязі 8901,89 кубічних метрів в сумі 82522,28 гривень, оформлене протоколом № 41/18 від 25.09.2018 року комісії публічного акціонерного товариства по постачанню та газифікації "Полтавагаз" з розгляду актів про порушення, внаслідок яких здійснюється перерахунок (донарахування) об`ємів природного газу та зміни їх режиму нарахування споживачу (несанкціонованому споживачу) та актом-розрахунком необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу і його вартості № 41/18/8 від 16.10.2018 року. Крім цього вирішено питання щодо стягнення витрат по сплаті судового збору. Позивачу встановлено строк для подачі до суду доказів щодо розміру понесених судових витрат до 11 травня 2021 року. 12 травня 2021 року до суду надійшла заява про постановлення додаткового судового рішення про стягнення судових витрат, яка направлена до суду 11 травня 2021 року, тобто у встановлений судом строк. В поданій заяві представник [PERSON] , адвокат Яременко О. Є., прохає суд стягнути із акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Полтавагаз" витрати на правничу допомогу в розмірі 9761 гривень та надав суду документи на підтвердження понесених витрат. Позивач, [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про дату час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив. Представник [PERSON] , адвокат Яременко О. Є., в судовому засіданні заяву підтримав та прохав суд стягнути понесені позивачем витрати на правову допомогу. Зазначивши, що заява є обґрунтованою. Розрахунок здійснено на підставі методики визначення витрат на правову допомогу, затвердженої Постановою КМУ та її розмір є мінімальним. Представник відповідача, адвокат Любовський В. М., в судовому засіданні заперечував проти задоволення заяви та прохав зменшити розмір витрат на правничу допомогу з підстав, зазначених у письмовому клопотанні, зокрема оскільки розмір витрат є неспівмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт. Суд, заслухавши учасників судового розгляду, розглянувши матеріали справи, дослідивши надані стороною позивача документи щодо понесених витрат, дійшов до наступних висновків. 01 лютого 2021 року позивач, [PERSON] звернувся до суду з позовом про захист прав споживача. Орієнтовний розрахунок понесених судових витрат зазначено в розмірі 15000 гривень за отриману правову (правничу) допомогу. Ухвалою суду від 02 лютого 2021 року відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження. 06 травня 2021 року позов задоволено повністю. [PERSON] встановлено строк для подачі до суду доказів щодо розміру понесених судових витрат на правову допомогу до 11 травня 2021 року. Заяву про постановлення додаткового рішення про стягнення судових витрат на правничу допомогу направлено до суду 11 травня 2021 року. Судом встановлено, що 14 квітня 2020 року між адвокатським об`єднанням "Адвокат" (Повірений) та [PERSON] (Довіритель) укладено договір про надання правової допомоги № 0212. Відповідно до умов договору сторони домовились, що предметом договору є здійснення захисту, представництва або надання інших видів правової допомоги Довірителю на умовах і в порядку, що визначені Договором, а Довіритель зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання Договору. Сторони домовились, що вартість однієї години роботи адвоката буде обраховуватись, виходячи із тарифу в десять відсотків розміру прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб (на 01 січня року проведення розрахунків) (а.с.157). 11 травня 2021 року представником позивача складено опис виконаних адвокатом робіт у цивільній справі за період із 14.04.2020 року по 06.05.2021 року, відповідно до якого останній зазначив, що при наданні правової допомоги ним витрачено 43 години: 1. 15.04.2020 р. - 8 годин, вивчення обставин справи на предмет наявності фактичних і правових підстав для одержання бажаного від клієнта результату (попередній аналіз справи), вивчення практики Верховного Суду; 2. 16.04.2020 р. - 06.05.2021 р. - 3 години, збирання доказів у справі (складання адвокатських запитів №1/2770 від 16.04.2020 р., №2/2770 від 13.05.2020 р., №3/2770 від 21.06.2020 р., №4/2770 від 15.01.2021 р., №5/2770 від 15.01.2021 р., №6/2770 від 21.04.2021 р.); 3. 31.01.2021 р. - 1 година, доведення до клієнта наявності фактичних і правових підстав для одержання бажаного для клієнта результату та узгодження з клієнтом правової позиції у справі (надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань); 4. 01.02.2021 р. - 8 годин, підготовка (складення) [PERSON] позовної заяви в Кобеляцький районний суд Полтавської області про захист прав споживача; 5. 24.02.2021 р. - 6 годин, підготовка до участі у судовому засіданні; 6. 25.02.2021 р. - 1 година, участь у судовому засіданні; 7. 22.03.2021 р. - 6 годин, підготовка до участі у судовому засіданні; 8. 23.03.2021 р. - 3 години, участь у судовому засіданні; 9. 05.05.2021 р. - 6 годин, підготовка до участі у судовому засіданні; 10. 06.05.2021 р. - 1 година, участь у судовому засіданні (а.с.159-161). [PERSON] сплатив гонорар адвокатському об`єднанню "Адвокат" згідно договору №0212 від 14 квітня 2020 року 9761 гривень (а.с.162-164). Згідно п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до ч.3 ст.141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, зокрема, чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін. Згідно ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку із розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів. Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів сторона зробила про це відповідну заяву. Згідно положень статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Наданими представником позивача доказами підтверджено факт понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу, а також розумність та співмірність таких витрат. Клопотання відповідача про зменшення розміру витрат не містить належного та достатнього обґрунтування щодо необхідності зменшення витрат на правову допомогу, який саме розмір витрат і за яку послугу відповідач вважає завищеними витрати позивача. Клопотання містить загальні фрази щодо не співмірності заявлених вимог із витраченим адвокатом позивача часом. Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Зазначені критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові Верховного Суду від 30 вересня 2020 року у справі № 379/1418/18 (провадження № 61-9124св20) вказано, що «склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Отже, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення». При цьому, законодавство не наводить форму та вимоги до документа, який підтверджує факт сплати клієнтом адвокатського гонорару. Стороною відповідача зазначено, що розмір витрат на правову допомогу є неспівмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт; часом, витраченим на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт. Дані доводи суд вважає безпідставними, оскільки суду наданий остаточний розрахунок розміру витрат на правничу допомогу адвоката, який проведений відповідно до методики обчислення розміру винагороди адвокатів, які надають безоплатну вторинну правову допомогу, затвердженою постановою КМУ від 17 вересня 2014 року №465. Цією методикою визначені мінімальні стандарти витрат часу адвоката, що надають безоплатну правову допомогу, а тому враховуючи складність справи та виконані адвокатом роботи, та те, що справа не є малозначною і відкрита за правилами загального позовного провадження, то суд вважає доведеним та обгрунтованим розмір витрат на професійну правничу допомогу в сумі 9761 гривень. З огляду на вищевикладене та враховуючи, що позовні вимоги [PERSON] задоволено повністю, з урахуванням принципу розумності та справедливості, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 9761 гривень.

Outcome: approved