Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-20 00:00:00

05 березня 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 30 травня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством "[PERSON] Аваль" (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство "[PERSON] Аваль") та відповідачем був укладений кредитний договір № 014/148948/3186/74, відповідно до якого банк зобовязався надати позичальнику кредит у розмірі 9000,00 доларів США строком до 30 травня 2018 року, а позичальник прийняв на себе зобовязання сплачувати проценти за користування кредитом у розмірі 13 % річних відповідно до Графіку погашення кредиту. Відповідач зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконує, в зв'язку з чим, за ним виникла заборгованість, яка складається з заборгованості за кредитом, за відсотками, пені за прострочення платежів. У зв'язку з зазначеним, позивач просить достроково стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 6658,95 доларів США (в еквіваленті за курсом НБУ станом на дату розрахунку становить 107594,09 грн.) та судові витрати у розмірі 1075,94 гривень, понесені ним при зверненні до суду. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надіслав на адресу суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав. Відповідач до суду не прибув, надіслав на адресу суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав частково та просив застосувати сплив строку позовної давності. Суд, дослідивши письмові докази по справі, встановив, що між позивачем та відповідачем виникли правовідносини із договору позики, оскільки 30 травня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством "[PERSON] Аваль" (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство "[PERSON] Аваль") та відповідачем був укладений кредитний договір №014/148948/3186/74, відповідно до якого банк зобовязався надати позичальнику кредит у розмірі 9000,00 доларів США строком до 30 травня 2018 року, а позичальник прийняв на себе зобовязання сплачувати проценти за користування кредитом у розмірі 13 % річних відповідно до Графіку погашення кредиту. Позивач свої зобов'язання за договором виконав, надавши позичальнику кредитні грошові кошти, у розмірі встановленому кредитним договором. В порушення умов кредитного договору, відповідач свої зобов'язання належним чином не виконує, допустив прострочення повернення кредиту і сплати відсотків, внаслідок чого станом на 30 січня 2015 року виникла заборгованість за кредитним договором у розмірі 6658,95 доларів США (в еквіваленті за курсом НБУ станом на дату розрахунку становить 107594,09 грн.), яка складається з наступного: 4611,25 доларів США (в еквіваленті за курсом НБУ станом на дату розрахунку становить 74507,73 грн.) - за сумою кредиту; 815,37 доларів США (в еквіваленті за курсом НБУ станом на дату розрахунку становить 13174,60 грн.) - заборгованість зі сплати процентів; 1232, 33 доларів США (в еквіваленті за курсом НБУ станом на дату розрахунку становить 19911,76 грн.) пені за порушення строків сплати кредиту та відсотків. Відповідно до п. 1 ч. 2\~ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно із ст. 1054 ЦК України за\~\~кредитним\~\~договором\~\~банк або інша фінансова установа(кредитодавець)\~\~зобов'язується\~\~надати\~\~грошові\~\~кошти\~\~(кредит) позичальникові у розмірі та на умовах,\~\~встановлених договором,\~\~а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до 1050 ЦК України якщо\~\~ договором\~\~ встановлений\~\~ обов'язок позичальника повернути\~\~ позику\~\~ частинами\~\~ (з\~\~ розстроченням),\~\~то\~\~в\~\~разі прострочення повернення чергової частини\~\~позикодавець\~\~має\~\~право\~\~вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Проте, відповідачем належним чином зобов'язання за вказаним договором не виконані, про що свідчить розрахунок заборгованості за кредитним договором №014/148948/3186/74 від 30 травня 2008 року. За змістом ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Згідно ч.1 ст. 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Незважаючи на умови кредитного договору та взяті на себе зобов'язання, відповідач допустив істотні порушення умов договору. Згідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов'язання у встановлений договором строк. Частиною 2 ст. 625 ЦК України передбачено відповідальність за порушення грошового зобов'язання, а саме: боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Ст. 611 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Як вбачається з розрахунку заборгованості за кредитним договором станом на 30.01.2015 р., відповідач з часу укладення договору допускав істотні порушення його умов, зокрема в частині розміру та строків погашення кредиту і сплати відсотків за користування кредитними коштами. Будь-яких доказів, які б спростовували проведений позивачем розрахунок заборгованості за вказаним кредитним договором відповідачем суду не представлено. За змістом ч. 2 ст. 1054 та ч. 2 ст. 1050 ЦК України наслідком порушення відповідачем зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позивача достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки. За змістом ч. 2 ст. 1054 та ч. 2 ст. 1050 ЦК України наслідком порушення відповідачем зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позивача достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки. Згідно зі\~ст. 549 ЦК України\~неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Відповідач просив застосувати до вимог позивача наслідки спливу строку позовної давності. Відповідно до положень ст. ст. 256, 257, 261 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки, щодо стягнення неустойки, відповідно до ст.258 ЦК України, встановлена спеціальна (скорочена) позовна давність (1 рік). Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила, при цьому згідно з ч. 5 ст. 261 ЦК України за зобовязанням з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Згідно ст. 260 ЦК України, позовна давність обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими ст. ст. 253 - 255 цього Кодексу (а саме перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою повязано його початок). Відповідно до ч.1 ст.264 ЦК України, перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Згідно ч.4 ст.267 ЦК України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі є підставою для відмови у позові. Проте, сплата відповідачем коштів в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором вказує на вчинення відповідачем дій, що свідчать про визнання ним свого боргу або іншого обов'язку, та відповідно про переривання перебігу позовної давності. Відтак, вимоги позивача про стягнення із відповідача заборгованості за кредитним договором у розмірі 6658,95 доларів США підлягають задоволенню повністю. Відповідно до роз'яснень Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ, викладених в п. 12 Постанови №5 від\~ 30.03.2012 року "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин", у разі якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам частини третьої статті 533 ЦК. Згідно ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved