Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-29 00:00:00

В квітні 2021 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість по внескам на утримання будинку та прибудинкової території, у ремонтний і резервний фонд, а також по спожитим комунальним послугам за період з 1.12.2019р. по 1.03.2021р. з урахуванням інфляційного збільшення та 3% річних в розмірі 16 810,66грн. В обгрунтування позовних вимог посилається на те, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] загальною площею 42,2 кв.м. Обслуговування і експлуатацію багатоквартирного будинку [ADDRESS] на підставі відповідних договорів з безпосередніми виконавцями робіт та надавачами послуг здійснює позивач. Відповідач з грудня 2019р. не сплачує позивачу обов`язкові внески, у зв`язку з чим, у відповідача утворилась заборгованість, яку позивач просить стягнути в судовому порядку. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 12.04.2021р. відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (а.с. 58-59). Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 17.05.2021р. за клопотанням представника позивача постановлено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін (а.с. 61, 63). 7.09.2021р. від відповідача надійшов відзив, згідно якого він проти позову заперечує, посилаючись на те, що позивачем не було надано жодного підтвердження існування рішення співвласників, на підставі якого були укладені усі без виключення договори про надання комунальних послуг та придбання товару (теплова енергія). На думку відповідача, Головою ОСББ «Авіатор-17» Петрусь Ж.М. в порушення діючого законодавства України, самовільно, без проведення загальних зборів та отримання рішення співвласників про укладання колективних договорів, були укладені усі договори на постачання комунальних послуг та придбання товару (теплова енергія). Співвласників навіть не було повідомлено про існування колективних договорів та умови іх виконання сторонами. у частині позовних вимог, що стосуються нарахування боргу за централізоване опалення та гаряче водопостачання, зазначає, що ОСББ «Авіатор-17» не користується наданням від КП «Київтеплоенерго» послуг з централізованого опалення. Окрім того, відповідач вказує, що Договір № 1420097 від 29.08.2018 року, на який посилається позивач у якості договору централізованого опалення, є договором на постачання теплової енергії у гарячій воді, відтак, посилання на цей договір є некоректним. Також відповідач зазначає, що у позовній заяві позивач вказує, що тарифи на опалення на території м. Києва для будинків, які обладнані загально будинковими лічильниками з грудня 2019 року по квітень 2021 року складають 1355.83 грн/ГКал та надалі вказує, що відповідач не сплачує у певному обсязі за спожите опалення. Це висловлення (опалення), з огляду на наявність між КП «Київтеплоенерго» та ОСББ «Авіатор-17» договору на постачання теплової енергії у гарячій воді та розрахунки із співвласниками ОСББ «Авіатор-17», не відповідає дійсності та діючому законодавству України, оскільки позивач незаконно разом із «опаленням» вказував у платіжних квитанціях ціну однієї гігакалорії теплоносія у розмірі 1654 гривні, тоді коли мав вказувати 1611,58 гривень. Відповідач вважає, що доволі довгий час сплачував набагато більше грошей за спожиту теплову енергію, ніж то було потрібно. Окрім того, вказує, що тариф на послуги з централізованого водопостачання та водовідведення повинен застосовуватись у розмірі 20,82 гри (у т.ч. ПДВ 3,47 гри) за 1 куб.м, а не 21,756 грн за 1 куб.м., як застосовує позивач. Звертає увагу, що позивач не додав до позовної заяви кошторис, невідповідність копії протоколу від 08.10.2019 витягу з того ж протоколу, який позивач надав свого часу до Департаменту житлово-господарської інфраструктури КМДА, звертає увагу на порушенні законодавства при проведенні 14.12.2020 загальних зборів співвласників. Оскільки ОСББ «Авіатор-17» здійснює самозабезпечення, то така діяльність не може розглядатися як надання послуг, а тому жодних підстав для стягнення на користь позивача вартості вказаних послуг немає. (а.с. 64-81). 16.09.2021р. позивач подав заяву про збільшення розміру позовних вимог, в якій просить стягнути з відповідача заборгованість по внескам на утримання будинку та прибудинкової території, у ремонтний і резервний фонд, а також по спожитим комунальним послугам за період з 1.12.2019р. по 1.08.2021р. з урахуванням інфляційного збільшення та 3% річних в розмірі 25 646,40грн. та судові витрати по справі (а.с. 95-96). Позивач направив відповідь на відзив, в якій зазначив, що умови Договору №142007 від 29.08.2018 не є такими, що не відповідають вимогам закону та зважаючи на те, що жодна із сторін вказаного Договору не оспорювала його у судовому порядку, він не може вважатися недійним. Відповідно до пунктів 4.1 та 4.4 Договору №142007 від 29.08.2018 він набуває чинності з дня його підписання та діє до 01.06.2019. Договір вважається пролонгованим на кожний наступний рік, якщо за місяць до закінчення строку його дії не буде письмово заявлено однією із сторін про його припинення. Зважаючи на те, що жодна із сторін вищевказаного Договору за місяць до закінчення строку його дії письмово не повідомляла одна одну про його припинення він є чинним. Отже, твердження відповідача про недійсність Договору №142007 від 29.08.2018 є помилковими і ґрунтуються на його припущеннях. Такі ж аргументи позивач висловлює відносно Договору №142009740000100 від 23.11.2018. Також позивач вказує, що КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» визнало той факт, що за спірний період нараховувало позивачу кошти за спожиту багатоквартирним (житловим) будинком [ADDRESS] теплову енергію за невірними показниками загальнобудинкового лічильника, що і стало підставою для донарахування коштів позивачу з його боку в березні 2021 року. При цьому, позивачем надано детальний розрахунок кількості теплової енергії, яку спожив відповідач за вказаний період. Враховуючи вищевикладене, а також зважаючи на те, що до компетенції позивача не входить встановлення та застосування тарифу на теплову енергію, яку він сам же і споживає, закуповуючи її у КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО», будь-які посилання відповідача на те, що позивач у своїх розрахунках із споживачами комунальних послуг (централізоване опалення, гаряче водопостачання), в тому числі і з відповідачем, використовував не вірний тариф є помилковими і не заслуговують увагу (а.с. 109-136). 18.10.2021р. відповідач подав заперечення на відповідь на відзив, згідно яких зазначає, що Договір № 1420097 від 29.08.2018р. є договором на постачання теплової енергії у гарячій воді, а тому розрахунки із співвласниками ОСББ «Авіатор-17» не відповідають дійсності і діючому законодавству, оскільки позивача незаконно разом із опаленням та гарячою водою вказував у платіжних квитанціях ціну однієї гігакалорії теплоносія у розмірі 1654 грн., тоді як мав вказувати 1611грн. Також позивачем не надано жодного підтвердження існування саме рішення спаввласників, на підставі якого були укладені усі без виключення договори про надання комунальних послуг а придбання товару (теплова енергія). Крім того, повідомляючи про лист КП «Киїтеплоенерго» про некоректні нарахування за спожиту теплову енергію на потреби опалення багатоквартирного житлового будинку по [ADDRESS] , позивач незрозумілим способом вираховує суму, яку відповідач повинен був сплатити, але значення цієї суми відрізняється одне від одного. Також зазначає, що відповідач має намір оспорювати протоколи загальних зборів від 20.06.2018р., від 8.10.2019р., від 14.12.2020р. та відображені в них рішення (а.с. 138-143). В судовому засіданні представники позивача позов підтримали та просили його задовольнити. Представник відповідача проти позову заперечував з підстав, викладених у відзиві, у задоволенні позову просив відмовити. Також зазначав, що показники лічильника, на підставі яких здійснено нарахування вартості води, не відповідають реальним. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Як встановлено в судовому засіданні, згідно із Статутом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «АВІАТОР-17», затвердженим рішенням загальних зборів співвласників , протокол від 23.03.2017, ОСББ організовано та створено шляхом реорганізації ЖБК «Авіатор-17» і є його правонаступником та об`єднує власників квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку [ADDRESS] (а.с. 21-28). Відповідач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності на квартиру від 24.10.1997р. (а.с. 47). Сторонами визнавався факт користування відповідачем комунальними послугами, проте, відповідач заперечував проти законності обрахунку вартості таких послуг, зазначаючи, що протягом тривалого часу відповідач переплачував вартість вказаних послуг, тому з грудня 2019р. припинив сплачувати будь-які платежі. Положеннями ст. 1 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» встановлено, що об`єднання співвласників багатоквартирного будинку - юридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна. Співвласники багатоквартирного будинку - власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку. За змістом статті 10 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» до виключної компетенції загальних зборів співвласників відноситься: питання про використання спільного майна; затвердження кошторису, балансу об`єднання та річного звіту; визначення порядку сплати, переліку та розмірів внесків і платежів співвласників. Статтею 15 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» встановлено, що співвласник зобов`язаний виконувати обов`язки, передбачені статутом об`єднання, виконувати рішення статутних органів, прийняті у межах їхніх повноважень, та своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі. Ст. 16 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» передбачені права Об`єднання, серед яких останнє має право відповідно до законодавства та статуту об`єднання встановлювати порядок сплати, перелік та розміри внесків і платежів співвласників, у тому числі відрахувань до резервного та ремонтного фондів; визначати підрядника, укладати договори про управління та експлуатацію, обслуговування, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення майна з будь-якою фізичною або юридичною особою; здійснювати контроль за своєчасною сплатою внесків і платежів. Згідно з ч. 1 ст. 20 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», частка співвласника у загальному обсязі внесків і платежів на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна у багатоквартирному будинку встановлюється пропорційно до загальної площі квартири (квартир) та/або нежитлових приміщень, що перебувають у його власності. Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно розрахунку заборгованості, наданого позивачем, у відповідача за період з 01.12.2019 по 01.08.2021р. утворилась заборгованість, яка з урахуванням інфляційних втрат на основну суму боргу та 3% річних становить 21 845,46 грн, зокрема: 5 408,77 - за внесками на утримання будинку та прибудинкової території, 7025,92грн. - борг за комунальні послуги з центрального опалення, 7167,06 - за комунальні послуги з гарячого водопостачання, 2732,48грн. - за комунальні послуги з холодного водовідведення і водовідведення, 844 грн. -за внесками у ремонтний та резервний фонди, інфляційна складова, нарахована позивачем становить 3350,60грн. та 3% річних в розмірі 450,33грн. (а.с. 97-98). Представником відповідача визнається той факт, що відповідач з грудня 2019р. витрати на утримання будинку та комунальні послуги не сплачує. 20.06.2018 загальними зборами співвласників багатоквартирного будинку [ADDRESS] був затверджений внесок на утримання будинку і прибудинкової території в розмірі 4,70 грн/м2 загальної площі квартири/нежитлового приміщення, а для співвласників, які мають заборгованість перед Об`єднанням і не підписали договір реструктуризації заборгованості, у розмірі 5,64 грн/м2 загальної площі квартири/нежитлового приміщення, що підтверджується копією Протоколу №3 від 20.06.2018. 08.10.2019 загальними зборами співвласників багатоквартирного будинку [ADDRESS] було створено ремонтний і резервний фонди та затверджені внески у них в розмірі 1 грн/м2 загальної площі квартири/нежитлового приміщення, що підтверджується копією Протоколу б/н від 08.10.2019. 14.12.2020 загальними зборами співвласників багатоквартирного будинку [ADDRESS] був затверджений внесок на утримання будинку і прибудинкової території в розмірі 7,97 грн/м2 загальної площі квартири/нежитлового приміщення, що підтверджується копією Протоколу №2 від 20.12.2018. В судовому засіданні сторони підтвердили, що вказані рішення загальних зборів не оскаржувались та є чинними і на даний час відповідач лише має намір їх оскаржувати. При цьому, зауваження, які відповідач має до вказаних документів не спростовує їх змісту та самого факту прийняття загальними зборами таких рішень. Відтак, суд не приймає до уваги тверджень представника відповідача щодо безпідставності стягнення з відповідача внесків на утримання будинку і прибудинкової території, внесків до ремонтного та резервного фондів. Пунктом 5 частини 1 статті 7 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» встановлено, що співвласники зобов`язані виконувати рішення зборів співвласників. Відповідно до пункту 4.4 Розділу IV Статуту позивача, сплата встановлених загальними зборами об`єднання внесків і платежів, у тому числі відрахувань до резервного, ремонтного фондів у розмірах і в строки, що визначені загальними зборами об 'єднання, є обов`язковою для всіх співвласників. Відтак, заборгованість відповідача з внесків на утримання будинку та прибудинкової території, а також у ремонтний та резервний фонди є доведеною. Що стосується спожитих комунальних послуг, слід зазначити, що облік спожитого усім багатоквартирним будинком по [ADDRESS] централізованого опалення здійснюється за допомогою загальнобудинкового лічильника (у Гкал), після чого позивач вираховує суми на оплату за спожите опалення кожному індивідуальному споживачу в залежності від опалювальної площі його квартири/нежитлового приміщення та формує квитанції такому споживачу, в тому числі відповідачу, який не є виключенням. Розміри тарифів на теплову енергію, виробництво теплової енергії, транспортування теплової енергії, постачання теплової енергії, послуги з централізованого опалення і централізованого постачання гарячої води КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» затверджувались і затверджуються розпорядженнями виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація). Обсяг відвантаженої теплової енергії і розмір її вартості (з урахуванням коефіцієнту перерахунку у зв`язку із зміною ціни природного газу відповідно до постанови Кабінету міністрів України №1082 від 24.12.2019 р.) за Договором №142007 від 29.08.2018р. на постачання теплової енергії у гарячій воді, укладеного між позивачем і Комунальним підприємством виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» фіксується щомісячними актами приймання-передачі товарної продукції та підписується уповноваженими особами вказаного Договору. При цьому, позивачем надано щомісячні акти приймання-передачі товарної продукції за період з грудня 2019 по квітень 2021р. (а.с. 125-134). 07.04.2021 ОСББ «АВІАТОР-17» отримало від КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» в якому, було виявлено некоректні нарахування за спожиту теплову енергію на потреби опалення багатоквартирного (житлового) будинку [ADDRESS] з урахуванням показань відомостей обліку, як загальні обсяги на потреби систем центрального опалення та гарячого водопостачання. Цим же листом був описаний фактичний обсяг теплової енергії на потреби опалення за Договором №142009740000100 від 23.11.2018 за період з 01.12.2018 по 01.12.2020. 31.03.2021 ОСББ «АВІАТОР-17» підписало з КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» Акт приймання-передавання товарної продукції за березень 2021 №3/2021-1420097, згідно якої КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» донарахувало ОСББ «АВІАТОР-17» кошти за фактично спожиту теплову енергію багатоквартирним (житловим) будинком [ADDRESS] згідно загальнобудинкового лічильника (а.с. 135-136). У зв`язку з зазначеним донарахуванням виникли питання у споживачів щодо правильності вказаних розрахунків. При цьому, позивачем зазначено спожиту кількість теплової енергії за період з грудня 2019 по квітень 2021р. Тарифи на водопостачання і водовідведення для Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «КИЇВВОДОКАНАЛ», з яким позивач має відповідний укладений Договір затверджуються постановою НКРЕКП від 16.06.2016 №1141 «Про встановлення тарифів на централізоване водопостачання і водовідведення». Також, позивачем надано детальний розрахунок суми заборгованості, який не був спростований відповідачем та обраховувався на підставі показників індивідуального лічильника, які відповідач передавав позивачу, а позивач виставляв відповідачу. Посилання представника відповідача на те, що показники лічильника, які використані позивачем при нарахуванні вартості води не відповідають дійсності не знайшло свого підтвердження в судовому засіданні, оскільки доказів цього представник відповідача не надав. При цьому наданий ним акт приймання на абоненський облік засобів обліку води від 2.11.2021р. суд до уваги не приймає, оскільки в ньому зазначено про повірку лічильників та їх показники в 2015 та в 2017р.р. і з нього неможливо встановити, на яку дату зазначені вказані показники (а.с. 163). Крім того, відповідач, яка власник квартири, в якій встановлені лічильники, мав змогу надати відомості на спростування нарахованої йому заборгованості за холодне та гаряче водопостачання у зв`язку з неправильними, на його думку, показниками лічильників, однак жодних доказів цього не надав. При цьому обов`язок саме споживача надавати показники лічильників закріплений в п. 12 ч. 2 ст. 7 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", відповідно до якого індивідуальний споживач зобов`язаний надавати виконавцю комунальних послуг або іншій особі, що здійснює розподіл обсягів спожитих послуг, показання наявних приладів - розподілювачів теплової енергії та/або вузлів обліку, що забезпечують індивідуальний облік споживання відповідної комунальної послуги в квартирі (приміщенні) багатоквартирного будинку, в порядку та строки, визначені договором. Згідно ч. 1 ст. 15 Закону України «Про Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» співвласник зобов`язаний: виконувати обов`язки, передбачені статутом об`єднання; виконувати рішення статутних органів, прийняті у межах їхніх повноважень; своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі; виконувати передбачені статутними документами обов`язки перед об`єднанням. Статтею 13 Закону України «Про Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» передбачено, що у разі відмови співвласника сплачувати внески і платежі на утримання та проведення реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна об`єднання або за його дорученням управитель має право звернутися до суду. Таким чином відповідач, який є власником квартири та відповідно співвласником вказаного багатоквартирного будинку, зобов`язаний здійснювати оплату на управління багатоквартирним будинком, сплачувати кошти на утримання будинку, прибудинкової території у розмірах, визначених загальними зборами Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Авіатор-17» та своєчасно сплачувати за спожиті житлово-комунальні послуги. Відповідно до ч. 2 ст. 7 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» кожний співвласник несе зобов`язання щодо належного утримання, експлуатації, реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна багатоквартирного будинку пропорційно до його частки співвласника. Згідно ч. 1 ст. 9 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» управління багатоквартирним будинком здійснюється його співвласниками. За рішенням співвласників усі або частина функцій з управління багатоквартирним будинком можуть передаватися управителю або всі функції - об`єднанню співвласників багатоквартирного будинку. Витрати на управління багатоквартирним будинком включають: 1) витрати на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна у багатоквартирному будинку; 2) витрати на оплату комунальних послуг стосовно спільного майна багатоквартирного будинку; 3) витрати на сплату винагороди управителю в разі його залучення; 4) інші витрати, передбачені рішенням співвласників або законом (ч. 1 ст. 12 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку»). Витрати на управління багатоквартирним будинком розподіляються між співвласниками пропорційно до їхніх часток співвласника, якщо рішенням зборів співвласників або законодавством не передбачено іншого порядку розподілу витрат (ч. 2 ст. 12 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку»). Відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» співвласник зобов`язаний виконувати рішення статутних органів, прийняті у межах їхніх повноважень та своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі. Об`єднання має право відповідно до законодавства та статуту об`єднання: встановлювати порядок сплати, перелік та розміри внесків і платежів співвласників, у тому числі відрахувань до резервного та ремонтного фондів та здійснювати контроль за своєчасною сплатою внесків і платежів (абз. 6 ст. 16 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку»). Частка співвласника у загальному обсязі внесків і платежів на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна у багатоквартирному будинку встановлюється пропорційно до загальної площі квартири (квартир) та/або нежитлових приміщень, що перебувають у його власності (ч. 1 ст. 20 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку»). Порядок сплати, перелік та розміри внесків і платежів співвласників, у тому числі відрахувань до резервного та ремонтного фондів, встановлюються загальними зборами об`єднання відповідно до законодавства та статуту об`єднання (ч. 2 ст. 21 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку»). Об`єднання оплачує холодну та гарячу воду, теплову та електричну енергію, природний газ, комунальні послуги за цінами (тарифами), встановленими для населення, крім частини таких послуг, що оплачуються власниками нежитлових приміщень. Внески на утримання і ремонт приміщень або іншого майна, що перебуває у спільній власності, визначаються статутом об`єднання та/або рішенням загальних зборів (ч. 3 ст. 23 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку»). Відповідно до ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Виробник послуг може бути їх виконавцем. Особливими учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є балансоутримувач та управитель, які залежно від цивільно-правових угод можуть бути споживачем, виконавцем або виробником. Згідно п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами; Згідно з п. 7 «Правил користування приміщеннями житлових будинків» затверджених Постановою КМУ № 45 від 24 січня 2006 року «Про внесення змін до постанови Кабміну від 08 жовтня 1992 року № 572», власник та наймач квартири зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Статтею 509 Цивільного кодексу України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Згідно з ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Відповідачем, всупереч положенню ч. 1 ст. 81 ЦПК України не надано належних та допустимих доказів своєчасної та у повному обсязі сплати внесків та платежів та відсутності заборгованості перед позивачем по оплаті цих послуг. Невиконане перед позивачем грошове зобов`язання дає право позивачеві на стягнення з відповідача інфляційного збільшення боргу та 3% річних як відповідальності за несвоєчасно виконане грошове зобов`язання. Виходячи з юридичної природи спірних правовідносин сторін як грошових зобов`язань на них поширюється дія частини другої статті 625 Цивільного кодексу України як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання. Закріплена в пункті 10 частини 3 статті 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" правова норма щодо відповідальності боржника за несвоєчасне здійснення оплати за житлово-комунальні послуги у вигляді пені не виключає застосування правових норм, установлених у частині другій статті 625 Цивільного кодексу України. Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання, вираженого у національній валюті та трьох відсотків річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів у наслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов`язання. З огляду на наведене, за відсутності оформлених договірних відносин, але у разі існування прострочення виконання грошового зобов`язання зі сплати отриманих житлово-комунальних послуг боржник несе відповідальність, передбачену частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України. Аналогічний правовий висновок з цього приводу викладений у постанові Верховного Суду від 15.03.2018 у справі №401/710/15-ц. У зв`язку з чим суд приходить до висновку про обгрунтованість вимог позивач про стягнення з відповідача інфляційних витрат та трьох відсотків річних. Враховуючи вищевикладене та у зв`язку з невиконанням відповідачем своїх зобов`язань по сплаті внесків на утримання будинку і прибудинкової території, у ремонтний і резервний фонди та спожитих комунальних послуги, з нього підлягає стягненню заборгованість за період з 01.12.2019 по 01.08.2021 в розмірі 21 845,46грн., яка складається із заборгованості за внесками на утримання будинку та прибудинкової території в розмірі 5 408,77грн., заборгованості за комунальні послуги з центрального опалення в розмірі 7025,92грн. заборгованості за комунальні послуги з гарячого водопостачання в розмірі 7167,06грн., заборгованості за комунальні послуги з холодного водовідведення і водовідведення в розмірі 2732,48грн., заборгованості за внесками у ремонтний та резервний фонди в розмірі 844 грн., а також інфляційна складова, нарахована позивачем в розмірі 3350,60грн. та 3% річних в розмірі 450,33 грн. Також відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, сплачений при подачі позову до суду. Що стосується стягнення з відповідача понесених позивачем витрат на правничу допомогу слід зазначити наступне. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Згідно зі ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. При стягненні витрат на правову допомогу необхідно враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (ст. 6 закону «Про адвокатуру та адвокатську діяльність») або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності чи відповідного договору. Стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначає, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Аналізуючи викладені вище норми права, слід зазначити, що підставою для відшкодування відповідних судових витрат є детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, а також відповідні докази на підтвердження таких витрат. Ці розрахунки повинні бути надані суду до закінчення судових дебатів. Так, відповідно до Акту прийому-передачі виконаних робіт від 05.04.2021 року ТОВ "Київський центр права" було надано такі послуги: складання розрахунку заборгованості з інфляцією та 3 % річних, складання позовної заяви, формування матеріалів позовної заяви та подача її до суду (а.с. 52). За усі надані послуги позивачем було сплачено 4320 грн., що підтверджується копією квитанції (а.с. 53). Однак, в порушення ст. 137 ЦПК України позивачем не надано доказів надання йому юридичних послуг адвокатом або іншим фахівцем у галузі права, що позбавляє суд можливості вирішити питання розподілу цих витрат між сторонами разом із іншими судовими витратами. У зв`язку з викладеним, достатніх підстав для стягнення понесених позивачем витрат по оплаті професійної правничої допомоги. На підставі викладеного та

Outcome: approved