Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-28 00:00:00

21 жовтня 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, у якому, враховуючи збільшення позовних вимог (а. с. 31), просила стягувати з [PERSON] на її користь аліменти на дочку [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн., щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позову зазначала, що з 01 березня 2011 року вона перебувала у шлюбі із [PERSON], від шлюбу вони мають малолітню дочку [PERSON], [INFO]. Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 11 лютого 2015 року шлюб між нею і [PERSON] розірвано. З того часу їхня дочка [PERSON] постійно проживає разом із нею та перебуває на повному її утриманні. Відповідач проживає окремо від них, матеріальної допомоги на утримання дочки він не надає, її життям і здоров'ям не цікавиться, участі у вихованні дитини не приймає. Постійної роботи відповідач не має, тому вона вважає доцільним визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Позивач [PERSON] у суді позов підтримала, просила задовольнити позовні вимоги повністю. Проти ухвалення у справі заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON], у судове засідання повторно не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином за зареєстрованим місцем його проживання, про причини неявки суд він не повідомив, заява про розгляд справи за його відсутності до суду не надходила. Відповідно до ч. 4 ст. 169, ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Провівши заочний розгляд справи, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що з 01 березня 2011 року позивач [PERSON] і відповідач [PERSON] перебували у шлюбі, від якого вони мають малолітню дочку [PERSON], [INFO]. Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 11 лютого 2015 року шлюб між сторонами розірвано. Після розірвання шлюбу відповідач [PERSON] матеріальної допомоги на утримання дочки не надає, її життям і здоров'ям не цікавиться. Домовленості щодо утримання дитини між сторонами не досягнуто. У ст. 51 Конституції України, ст. 180 СК України встановлено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із ч. ч. 1, 3 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно ч. 1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. У ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2017 рік" встановлено, що прожитковий мінімум на дітей віком від до 6 років у 2017 році з 1 січня 2017 року становить 1355 грн., з 1 травня - 1426 грн., з 1 грудня - 1492 грн. Обов'язок щодо утримання дитини до досягнення нею повноліття законом покладається на обох батьків у рівній мірі. За змістом ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи, що відповідач [PERSON] добровільно матеріальної допомоги малолітній дочці [PERSON] не надає, домовленості щодо утримання дитини батьком, який проживає окремо від неї, між сторонами не досягнуто, а також те, що відповідно до закону батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, суд дійшов висновку, що із відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти на дочку у твердій грошовій сумі в розмірі 1355 грн., що відповідає встановленому законом прожитковому мінімуму на дитину відповідного віку. Згідно із ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. У ч. 3 ст. 88 ЦПК України передбачено, що якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" позивачі звільняються від сплати судового збору за подання позовів про стягнення аліментів. Виходячи з наведеного, із відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп. На підставі викладеного вище,

Outcome: partial