Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-18 00:00:00

22 квітня 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських права, в якому просить суд позбавити батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Свої вимоги мотивує тим, що від спільного шлюбу з [PERSON], який було розірвано рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 05.09.2014 року, вони мають двох неповнолітніх доньок: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. З червня 2014 року [PERSON] покинула сім'ю та стала проживати з іншим чоловіком, не зустрічається з доньками, їх долею не цікавиться, допомоги їм не надає. Рішенням Охтирського міськрайонного суду сумської області від 04.11.2014 року визначено місце проживання неповнолітніх доньок разом з батьком [PERSON], за місцем реєстрації останнього, стягнуто з відповідачки аліменти на утримання неповнолітніх дітей. З моменту винесення вищевказаного рішення [PERSON] аліменти на платить, жодної матеріальної допомоги дітям не надає. Позивач має стабільний і високий заробіток, має змогу займатися із дітьми вечорами, піклуватися про них, створити всі необхідні умови для проживання та нормального розвитку дітей, задовольнити гармонійний розвиток їх як особистості в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Вважає, що відповідачка не може дати дітям і не дає належного виховання та розвитку, матеріального забезпечення, своєю аморальною поведінкою негативно впливає на процес їх виховання. В судовому засідання позивач [PERSON] та його представник [PERSON] позов підтримали в повному обсязі, з підстав викладених в позовній заяві та просять позбавити батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітніх доньок [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила, справа розглядається в порядку заочного провадження. Представник третьої особи - служби у справах дітей Охтирської міської ради Гмиря В.П. в судовому засіданні вважає доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON] по відношенню до неповнолітніх [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], в зв'язку з тим що [PERSON] самоусунулась від утримання та виховання дітей, аліменти на утримання дітей не сплачує, упродовж року всі турботи по вихованню, утриманню та розвитку дітей [PERSON] та [PERSON] лягли на плечі батька [PERSON] Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача та його представника, представника служби у справах дітей Охтирської міської ради, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, при цьому суд виходить з наступного. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є матір'ю неповнолітньої [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 07.09.2005 року, та неповнолітньої [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 08.10.2014 року. Відповідно до ст. 150 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, зобов'язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Згідно ч.1 ст.12 Закону України "Про охорону дитинства" виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров'я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов'язків відповідно до закону ( ч.6 ст.12 Закону України "Про охорону дитинства"). Відповідно до ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Відповідно до пп. 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року №3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема становлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Відповідно до ст.155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності; батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини, але всупереч зазначеним вимогам закону відповідач свої зобов'язання щодо виховання та розвитку дитини не здійснює. Згідно ст. 9 Конвенції про права дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1989 року (ратифікована 27.02.1991 року), держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Відповідно до ч. 5, 6 ст. 19 СК України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Судом встановлено, що вже близько одного року відповідачка ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей, не піклується про них, не бачиться з ними, не спілкується, не цікавиться їх здоров'ям, не утримує їх матеріально. Факт ухилення відповідачки від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей підтверджується поясненнями позивача, довідкою ВДВС Охтирського МРУЮ про неотримання аліментів від 01.04.2015 року, довідками Охтирської ЗОШ І-ІІІ ступенів № 11 від 14.04.2015 року. Згідно висновку органу опіки і піклування Охтирської міської ради від 07.05.2015 року орган опіки і піклування Охтирської міської ради вважає доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] відносно малолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. З червня 2014 року фактичні шлюбні відносини між подружжям [PERSON] та [PERSON] були розірвані. [PERSON] зникла у невідомому напрямку та з цього часу самоусунулася від утримання та вихованні дітей. Аліменти на утримання дітей не сплачує. З моменту народження доньки [PERSON] та [PERSON] проживали за адресою проживання батька [PERSON] У будинку зроблений сучасний ремонт, є всі комунальні зручності. Бабуся [PERSON] бере активну участь у вихованні та утриманні дітей, під час зайнятості батька на виробництві здійснює догляд за ними. Діти навчаються у Охтирській ЗОШ І-ІІІ ступенів №11, забезпечені необхідними канцелярськими приладами, навчальними підручниками, іграшками, мають одяг та взуття відповідно до сезону та віку. Між доньками, батьком та бабусею склалися теплі, дружні, родинні відносини та особлива прихильність до батька. Судом встановлено факт ухилення відповідачки від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей, відповідачка не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, не спілкується з ними, не цікавляться їхнім здоров'ям, фізичним і духовним розвитком. Таким чином, судом встановлено, що відповідачка [PERSON] ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей, а тому згідно п.2 ч. 1 ст. 164 СК України її необхідно позбавити батьківських прав відносно неповнолітніх доньок [PERSON], [PERSON] Суд вважає, що такий крайній захід впливу на відповідачку, яка не виконує батьківських обов'язків, є доцільним та необхідним для захисту інтересів дитини. На підставі викладеного, ст. ст. 150, 164, 165 СК України, Конвенції про права дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1989 року (ратифікована 27.02.1991 року),

Outcome: approved