Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-08 00:00:00

11.07.2019 р. до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] , в якій позивачка просить стягнути з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] , [INFO] , на відшкодування додаткових витрат на утримання малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , грошові кошти в сумі 4394,24 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що з 26 січня 2018 року до 22 травня 2019 року вона перебувала у шлюбі з [PERSON] , який розірвано на підставі рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 22 травня 2019 року, ухваленого по справі № 331/1198/19 (провадження № 2/331/888/2019). Від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] , яка мешкає з нею та знаходиться на її утриманні. Рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 06.06.2019 року по справі № 331/1199/19 (провадження № 2/331/889/2019) стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] , аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , у розмірі 1/4 частки від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 19 березня 2019 року і до досягнення дитиною - [PERSON] , [INFO] , повноліття. Останнім часом вона понесла додаткові витрати на дитину, пов`язані з її здоров`ям, інтелектуальним та фізичним розвитком, в яких відповідач участі не брав, тому вона бажає стягнути з нього кошти на відшкодування додаткових витрат на утримання дитини. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 01 серпня 2019 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у цій справі. Вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. У зазначений строк відповідач має право надіслати суду відзив на позовну заяву, який повинен відповідати вимогам ст.178 ЦПК України, і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову. Відповідно до вимог ч.4 ст.178 ЦПК України, одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду, копія відзиву та доданих до нього документів повинна бути надіслана іншим учасникам справи. У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч.8 ст. 178 ЦПК України). Встановлено позивачу п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив, копія якої одночасно з поданням до суду повинна бути надіслана іншим учасникам справи. Встановлено відповідачу п`ятиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечення, копія якого одночасно з поданням до суду повинна бути надіслана іншим учасникам справи. (а.с. 32-33) Відповідно до наявного в матеріалах справи поштового повідомлення № 69063 0117146 4, позивач копію ухвали суду від 01 серпня 2019 року отримала 12 серпня 2019 року. Відповідно до наявного в матеріалах справи поштового повідомлення № 69063 0117145 6, поштове відправлення, яке містило в собі копію ухвали суду від 01 серпня 2019 року та копію позовної заяви з додатком відповідач [PERSON] отримав особисто 13 серпня 2019 року. Станом на 09 жовтня 2019 року відповідачем [PERSON] у визначений ухвалою суду строк, передбачений нормами ЦПК України, процесуальні дії щодо надання відзиву на позовну заяву, пред`явлення зустрічного позову та подання клопотання про проведення розгляду справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, не вчинені. Відповідно до ч.8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Суд, вивчивши матеріали справи, взявши до уваги обставини, викладені позивачем по тексту позовної заяви, перевіривши їх наявними в матеріалах справи доказами, приходить до наступного. Частиною 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 р. №2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" роз`яснено, що відповідно до статей 55, 124 Конституції України та статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. У п.33 рішення ЄСПЛ від 19.02.2009 року у справі "Христов проти України" суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч.1 ст.6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав. Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У справі Bellet v. France Суд зазначив, що "стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права". Правилами ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно зі ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Відповідно до вимог ст.. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до ч. 5, 6, 7 ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Із змісту вказаної норми права вбачається, що відомості про факти, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи, повинні бути одержані із зазначених у законі джерел і передбаченими у законі способами. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що з 26 січня 2018 року до 22 травня 2019 року [PERSON] перебувала у шлюбі з [PERSON] , який розірвано на підставі рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 22 травня 2019 року, ухваленого по справі № 331/1198/19 (провадження № 2/331/888/2019). (а.с. 6) Від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] , яка мешкає з нею та знаходиться на її утриманні. (а.с. 7, 10-11) Рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 06.06.2019 року по справі № 331/1199/19 (провадження № 2/331/889/2019) стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] , аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , у розмірі 1/4 частки від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 19 березня 2019 року і до досягнення дитиною - [PERSON] , [INFO] , повноліття. (а.с.24-27) Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до статті 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Позивач понесла додаткові витрати на дитину, пов`язані з її здоров`ям, інтелектуальним та фізичним розвитком, в яких відповідач участі не брав, тому вона бажає стягнути з нього кошти на відшкодування додаткових витрат на утримання дитини, в розмірі 1/2 частини від витрачених коштів в сумі 4394,24 грн. Ці витрати полягають у наступному: прийом в лікаря-педіатра та здача аналізів крові 15.04.2019 р.- 250,00 грн.; обстеження імунної системи (імуннограма) 150,00 грн.; бактеріологічний посів - 200,00 грн.; медичні аналізи в лабораторії «ВРайт-Біо» - 641,00 грн.; прийом в лікаря-педіатра 19.04.2019 р.- 200,00 грн.; медичний масаж (10 сеансів по 130,00 грн.)- 1300,00 грн.; консультативний прийом в лікаря-ортопеда 19.06.2019 р. - 200,00 грн.; взуття дитяче ортопедичне (чоботи) - 1660,00 грн.; взуття дитяче ортопедичне (сандалі) - 1145,00 грн.; прийом в лікаря-педіатра та здача аналізів крові 03.06.2019 р.- 250,00 грн.; щеплення дитини - 891,47 грн.; вартість ліків за призначенням лікаря швидкої допомоги 29.06.2019 р.- 901,00 грн.; внесок на ремонт дитячого садка № 164 «Золотий ключик» - 1 000,00 грн., загалом - 8 788,37 грн. На підтвердження чого позивач надала довідки, квитанції, товарні чеки. (а.с. 14-22) На підставі викладеного, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення додаткових витрат на утримання малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] в сумі 4394,24 грн. є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ч. 1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ставка судового збору за подання фізичною особою позовної заяви майнового характеру встановлена в розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімального прожиткового мінімуму. Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від розміру мінімального прожиткового мінімуму у місячному розмірі, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Оскільки прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 1 січня 2019 року становить 1921,00 грн., то з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір за подання фізичною особою позовної заяви майнового характеру в розмірі 768,40 грн.

Outcome: approved