Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-19 00:00:00

Позивач\~ звернувся до суду з позовом до публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Придніпровська залізниця «Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», в особі Пологівської дистанції сигналізації та зв»язку, третя особа: відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Пологівському районі про встановлення факту трудового каліцтва, визнання недійсним акту проведення розслідування нещасного випадку та зобов»язання скласти акт розслідування нещасного випадку, пов"язаного з виробництвом за формою Н-5 та Н-1. При подальшому розгляді справи позивач уточнив свої позовні вимоги, посилаючись на наступні обставини. Позивач вказала, що вона 11.03.1985 року була прийнята на посаду листоноші по доставці телеграм на телеграф станції Бердянськ за переводом. Позивач зазначила, що під час розслідування нещасного випадку, що стався 03.02.2014 року о 09 год. 25 хвилин, був складений акт від 25.01.2016 року, відповідно до якого, вона 03.02.2014 року о 07 годині 55 хвилин прибула на своє робоче місце, о 8 годині 00 хвилин зателефонувала на станцію Пологи та повідомила виконуючу обов'язки старшої по зміні [PERSON], що приступила до виконання своїх обов'язків. До 9 години [PERSON] приймала і опрацьовувала телеграми, після чого одяглася та вирушила для доставки кореспонденції до структурних підрозділів та інших об'єктів обслуговування на ст. Бердянськ. 03.02.2014 р. о 9 годині 20 хвилин [PERSON] після доставки телеграм начальнику вокзалу [PERSON] пішла до вікна довідкового бюро, розташованого в приміщенні вокзалу, де здала телеграми інкасатору [PERSON] Після цього попрямувала на вихід з приміщення вокзалу у напрямку Привокзальної площі, чим порушила затверджену схему технологічних проходів при доставці телеграм по ст. Бердянськ, з яким ознайомлена під розпис 24.10.2007 року. [PERSON] вказала, що поспішала на своє постійне робоче місце через велику кількість термінової роботи. За поясненням [PERSON], на виході з приміщення вокзалу в бік перону, що відповідає маршруту технологічного проходу, знаходилась велика кількість людей в зв'язку с посадкою на потяг «Бердянськ-Москва», тому пішла в сторону Привокзальної площі, хоча цей напрямок руху був тільки частково очищений від снігу та льоду, оскільки не є затвердженим технологічним проходом. [PERSON] пройшла очищені сходи вокзалу, та через снігове та льодове покриття під стіною вокзалу була вимушена вийти за лінію освітлювальних торшерів, тобто, за межі території станції Бердянськ в бік Привокзальної площі. Пройшла вздовж будівлі вокзалу та проходячи біля торцевої частини приміщення вокзалу ( з її пояснювальної) вона послизнулась та впала, після чого встала та продовжила рух до приміщення телеграфу. Місце на яке вказала потерпіла, було очищене від снігу та льоду. Можливі свідки падіння, на яких вказувала потерпіла, в своїх пояснювальних, моменту падіння не бачили, звернень до них потерпілої з проханням надати допомогу або скарг про факт падіння не було. Після прибуття на своє робоче місце у позивача погіршився стан здоров'я, вона звернулася до амбулаторії ст. Бердянськ де їй повідомили, що лікарняних вони не відкривають, а потрібний їй спеціаліст на даний момент відсутній. [PERSON] звернулася до Бердянської міської поліклініки, і потім приблизно об 11 годині 30 хвилин зателефонувала на телефонно-телеграфну станцію ст. Пологи і повідомила виконуючу обов'язки старшої по зміні [PERSON] що їй потрібно побувати на прийомі у лікаря, після чого повідомить встановлений діагноз бригадиру [PERSON] П Після прийому у лікарів та одержання лікарняного [PERSON], намагалася о 15 годині 53 хвилини зателефонувати [PERSON], але це їй не вдалося, вона зателефонувала оператору [PERSON], і повідомила, що перебуває на лікарняному. 05.02.2014 р. [PERSON] звернулася до керівництва дистанції з заявою про розслідування даного нещасного випадку, діагноз, який встановив лікувально-профілактичний заклад: «Ушиб поясничного відділу хребту, ушиб в/3 правого стегна, правого півздошно крестцового сочленіння, стійкий больовий синдром, порушення статикокінетичної функції правої н/кінцівки І-ІІ ст.» з 03.02.2014 р. по 18.02.2014р. В листку непрацездатності серія АВС №376201 вказано стати до роботи - 19.02.2014 р. В наступному листі непрацездатності серія АВС №224817 записано «продовжує хворіти» і відкритий лист непрацездатності з 19.02.2014 року серія АВС №333825 , який закритий 13.03.2014 року та вказано - 14.03.2014 року стати до роботи. Місце нещасного випадку є територія станції Бердянськ з північної сторони торцевої частини будівлі вокзалу. Комісією в ході розслідування встановлено, що місце нещасного випадку викладене тротуарною плиткою, яка не має механічних дефектів. Поверхня рівна та горизонтальна, очищена від снігу та льоду, для руху по території вокзалу пасажирів та працівників залізниці. Випадок падіння стався у світлий період доби при достатньому природному освітленні, температура повітря коливалася від -13 до -8 С. В позовній заяві зазначено причину настання нещасного випадку, як організаційну - невиконання вимог інструкції з охорони праці потерпілою, оскільки [PERSON] прямувала не за затвердженим маршрутом руху, вказаним на схемі технологічних проходів при доставці телеграм ст. Бердянськ, а також як супутня: психофізіологічна - особиста необережність потерпілої, не достатньо ретельне планування маршруту руху та необережне пересування по території. В висновку комісії зазначено, що нещасний випадок з [PERSON]. В.О. стався під час прямування на робоче місце після обслуговування об'єктів ст. Бердянськ не за затвердженим маршрутом руху. Оскільки [PERSON] прямувала не за маршрутом, тому комісією випадок падіння не визнано таким, що пов'язаний з виробництвом. Приймаючи рішення комісія врахувала також те, що місце, час та факт падіння потерпілої в робочий час на території станції Бердянськ підтверджується тільки зі слів потерпілої. Завершено розслідування складанням акту за формою Н-5. [PERSON] після доставки телеграм прямувала до свого постійного робочого місця не за затвердженим маршрутом, чим порушила пункти 2.1 та 3.1 інструкції з охорони праці №402 затвердженої наказом начальника дистанції від 25.03.2012 №124, а також абзац 5 розділу 2 посадової інструкції оператора електрозв"язку 2 класу, затвердженої начальником дистанції 29.02.2012 року та схему технологічних проходів при доставці телеграм по ст. Бердянськ. Пропозиції щодо притягнення до відповідальності [PERSON] - відсутні.» З вказаним висновком комісії позивач не погоджується вважає, його поверховим та не обґрунтованим. Позивач перебувала на робочому місці, території підприємства, при цьому виконувала обов'язки в робочий час, пов'язані з виконанням роботи, а тому нещасний випадок, що стався з Позивачем є таким, стався під час виконання трудових обов'язків. В судовому засіданні позивач та її представник підтримали вимоги, викладені в позовній заяві. Представник відповідача публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Придніпровська залізниця» Публічного акціонерного товариства « Українська залізниця» в судовому засіданні позов не визнав, вважав, що нема підстав для задоволення позову. Представник третьої особи відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в судовому засіданні вважав, що нема підстав для задоволення позову. Суд, заслухав сторони, свідків, дослідивши письмові матеріали справи, вважає позов не підлягаючим задоволенню з наступних підстав. Відповідно до наказу № 13-7/3-85 року позивач була прийнята на посаду листоноші по доставці телеграм станції Бердянськ по переводу. Згідно з актом розслідування нещасного випадку, що стався із позивачем [PERSON] 03.02.2014 року поблизу станції Бердянськ структурного підрозділу « Пологівська дистанція сигналізації та зв»язку регіональної філії « Придніпровська залізниця» публічного акціонерного товариства « Українська залізниця» за формою н-5 від 25.01.2016 року оператор електрозв»язку [PERSON] після доставки телеграм прямувала до свого постійного робочого місця не за затвердженим маршрутом, чим порушила пункти 2.1 та 3.1 Інструкції з охорони праці № 402, затвердженої наказом начальника дистанції від 25.03.2012 р. № 124, а також абзац 5 розділу 2 посадової інструкції оператора електрозв»язку 2 класу, затвердженої начальником дистанції 29.02.2012 року та схему технологічних проходів при доставці телеграм по ст. Бердянськ. Згідно з ч.3 ст.22 Закону України «Про охорону праці», у разі відмови роботодавця скласти акт про нещасний випадок чи незгоди потерпілого з його змістом питання вирішується посадовою особою органу державного нагляду за охороною праці, рішення якої є обов»язковим для роботодавця, а ч.4 ст.22 цього Закону передбачає, що рішення посадової особи органу державного нагляду за охороною праці може бути оскаржено в судовому порядку. Статтею 171 КЗпП України та ст.22 Закону України «Про охорону праці» передбачено, що власник або уповноважений ним орган повинен проводити розслідування та вести облік нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві відповідно до порядку, встановленого Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ч.1 ст.14 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» нещасний випадок - це обмежена в часі подія або раптовий вплив на працівника небезпечного виробничого фактора чи середовища, що сталися у процесі виконання ним трудових обов»язків, внаслідок яких заподіяно шкоду здоров»ю або настала смерть. Частиною 6 ст.13 цього Закону встановлено, що факт нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання розслідується в порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України, відповідно до Закону України "Про охорону праці". Відповідно до ст.22 Закону України "Про охорону праці", п.п. 10, 13, 38 постанови Кабінету Міністрів України від 25 серпня 2004 року № 1112 « Про порядок розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві» роботодавець повинен організувати розслідування нещасного випадку, для чого зобов»язаний негайно своїм наказом утворити комісію з розслідування нещасного випадку . Зазначена комісія зобов'язана з'ясувати обставини і причини нещасного випадку визначити, чи пов'язаний цей випадок з виробництвом, та скласти акт розслідування відповідною формою. Підстави, з яких на час виникнення спору нещасний випадок вважався пов'язаним з виробництвом, наведені в вищезазначеному Порядку. Суду не надано позивачем, переконливих доказів, які б давали підстави вважати акт проведення розслідування нещасного випадку від 25.01.2016 року недійсним. Судом встановлено, що комісія в повному обсязі з»ясувала обставини та причини настання нещасного випадку в 2014 році, склавши акт і крім того, на виконання пункту 14 Порядку розслідування комісія підприємства при проведенні додаткового розслідування в повному обсязі виконала покладені порядком обов»язки, що підтверджується відповідними документами, наданими відповідачем. При розслідуванні нещасного випадку, який стався з позивачем 03.02.2014 року комісією було встановлено, що [PERSON] не дотрималась, а саме без вагомих підстав порушила затверджений маршрут руху, з яким була ознайомлена та вийшла за територію станції Бердянськ на територію міста. Відповідно до підпункту 11 пункту 15 Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків. професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.11.2011 року № 1232 визнається нещасний випадок, пов»язаний з виробництвом, який стався під час прямування потерпілого до об»єкта ( між об»єктами) обслуговування за затвердженим маршрутом. В судовому засіданні встановлено, що позивач не дотрималась вимог цього пункту. Згідно пояснювальної записки самої [PERSON] від 05.02.2014 року, що міститься в матеріалах розслідування нещасного випадку місце падіння, вказане [PERSON] не є територією Пологівської дистанції сигналізації та зв»язку та її робочим місцем. Межі території ст.Бердянськ підтверджуються довідкою № 40 від 20.02.2014 року, робоче місце [PERSON] знаходиться в приміщенні поста ЕЦ і падіння сталося під час прямування на робоче місце після обслуговування об»єктів. Доводи позивача про те, що відповідачем не наданий судові оригінал схеми технологічних проходів при доставці телеграм по ст. Бердянськ суд не бере до уваги, оскільки судові надана належним чином завірена копія цієї схеми, яка міститься в матеріалах розслідування нещасного випадку, на якій стоїть підпис позивача [PERSON] про її особисте ознайомлення з цією схемою. Також у суду відсутні підстави для встановлення факту трудового каліцтва [PERSON] Судом встановлено, що після падіння 03.02.2014 року о 9 годині 20 хвилин [PERSON] звернулася до Бердянської міської лікарні, де перебувала на амбулаторному лікуванні з 03.02.2014 року по 18.02.2014 року , в листку непрацездатності вказано стати до роботи 19.02.2014 року, в подальшому був відкритий ще один листок непрацездатності з 19.02.2014 року до 14.03.2014 року і також було вказано стати до роботи 14.03.2014 року. В лікарняному від 03.02.2014 року вказано, ушиб поясничного відділу позвоночника, ушиб поясничного відділу хребту, ушиб в/3 правого стегна, правопівздошно крестцового сочленіння, стійкий больовий синдром, порушення статикокінетичної функції правої н/кінцівки І-ІІ ст.» Тобто, із лікарняного вбачається, що тимчасова втрата непрацездатності [PERSON] була встановлена у зв»язку з встановленим діагнозом після падіння, вищевказаним діагнозом, що не має жодного відношення до трудового каліцтва. В подальшому позивач також неодноразово лікувалася, що підтверджується письмовими доказами, але суду не надано доказів причинно-слідчого зв»язку подальшого лікування позивача з падінням в 2014 році і крім того, як пояснила сама позивач в ході судового розгляду, що ще до падіння - 03.02.2014 року вона вже мала захворювання хребта і раніше проходила лікування, пов»язане з цим захворюванням. Відмовляючи в задоволенні позовних вимог про визнання недійсним акту комісійного розслідування акту від 25.01.2016 року, суд бере до уваги ту обставину, що розслідування нещасного випадку відповідачем проводилося двічі у 2014 році, а потім на припис Управління Держпраці у Запорізькій області, виданого по заяві позивача, було проведено додаткове розслідування і комісія знову ж таки прийшла до того ж висновку. Суд вважає, що слід також відмовити позивачу і у задоволенні позовних вимог про зобов»язання відповідача скласти акт розслідування нещасного випадку, пов»язаного з виробництвом за формою Н-5 та Н-1, що мав місце 03.02.2014 року, оскільки ці вимоги є похідними від основних про встановлення факту каліцтва та визнання недійсним акту комісійного розслідування нещасного випадку , що стався з [PERSON] 03.02.2014 року. На підставі\~ «Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків. професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.11.2011 року № 1232, ст. ст. 13, 22 ЗУ «Про охорону праці» і

Outcome: dismissed