Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-28 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з зазначеним позовом посилаючись на те, що вони з відповідачем уклали шлюб 04.10.2008 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Свалявського РУЮ Закарпатської області. Від перебування у шлюбі у них народилось двоє дітей: донька [PERSON], [INFO] та донька [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося, причиною розірвання шлюбу є часті безпідставні сварки, втрата поваги та любові одне до одного, сім'я існує тільки формально. Подальше подружнє життя позивачка вважає неможливим та не бажає примирення, просить шлюб розірвати, шлюбне прізвище залишити без змін. Також відповідачка зазначила, що діти знаходяться на її повному матеріальному утриманні та вихованні. Відповідач ніякої матеріальної допомоги на їх утримання не надає, а тому просить стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання дітей у твердій грошовій сумі в розмірі 1 200, 00 (одна тисяча двісті грн. 00 коп.) гривень щомісячно на обох дітей до досягнення найстаршою дитиною повноліття та стягнути на її користь понесені нею судові витрати, пов"язані з розглядом справи. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, наполягала на їх задоволенні. Вважає, що аліменти у заявленому розмірі є достатніми і такими, які відповідач взмозі сплачувати. Відповідач в судовому засіданні щодо позовної вимоги про розірвання шлюбу не заперечив, заперечивши щодо вимоги про стягнення аліментів у розмірі 1 200, 00 грн.. Просив врахувати, що він не працює, має нерегулярний мінливий дохід. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 04.10.2008року у відділі реєстрації актів цивільного стану Свалявського РУЮ Закарпатської області, актовий запис № 99 між сторонами було зареєстровано шлюб (а.с. 4). Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. П.10 постанови ПВСУ за №11 від 21.12.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" визначено, що проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Враховуючи, що подружжя не має бажання зберегти сім'ю, яка існує формально, суд вважає, що примирення між сторонами є неможливим, шлюб слід розірвати. Правила ст. 113 СК України передбачають право особи, яка змінила своє прізвище у зв"язку з реєстрацією шлюбу, після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Таким чином шлюбне прізвище позивачки "[PERSON]" після розірвання шлюбу слід залишити без змін (а.с. 4). Судом встановлено, що батьком дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] є відповідач (а.с. 6, 7). Згідно ст. ст. 180, 181 СК України - батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини - аліменти присуджуються в частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. За правилами ст. 182 СК України, при визначення розміру аліментів суд враховує: ..., зокрема стан здоров"я та матеріальне становище платника аліментів. Відповідно до ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. За ст. 8 ЗУ "Про охорону дитинства", батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, підписаною Україною 21.02.1990 року (ратифіковано Постановою ВР № 789 - ХІІ від 27.02.1991 року) - в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Враховуючи, що відповідач не працює, дані про те, що за станом здоров"я [PERSON] неспроможний сплачувати аліменти у заявленому розмірі - відсутні, суд вважає позов обгрунтованим. За таких обставин, аліменти слід встановити у твердій грошовій сумі у розмірі 1 200, 00 (одна тисяча двісті грн. 00 коп.) грн. щомісячно на обох дітей до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Рішення допустити до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць. За статтею 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. За таких обставин за позовну вимогу про стягнення аліментів з відповідача слід стягнути на користь держави 551, 20 (п"ятсот п"ятдесят одну грн. 20 коп.) грн. судового збору.

Outcome: approved