Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-13 00:00:00

Вказуючи на те, що позивач тривалий час працював на посаді сторожа [PERSON] закладу "Позаміський дитячий заклад оздоровлення та відпочинкуСупутник за усним безстроковим трудовим договором та відповідно до Наказу № 43-к 08. 06. 2015 року був звільнений з посади сторожа за п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України у зв'язку із скороченням штатів, а тому вважає своє звільнення незаконним та таким, що суперечить чинному законодавству України, у зв'язку з чим позивач звернувся з позовом до суду, в якому просить суд, наказ про його звільнення визнати незаконним, зобов'язати відповідача скасувати даний наказ, поновити його на роботі сторожа із подальшою виплатою йому грошової компенсації за весь час вимушеного прогулу в розмірі середньомісячної зарплати та моральної шкоди в сумі 20 000грн. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги позивача підтримав та просив їх задоволити, виходячи з обставин, викладених в позовній заяві та у судовому засіданні. Представник відповідача [PERSON] закладу "Позаміський дитячий заклад оздоровлення та відпочинкуСупутник в судовому засіданні проти визнання позову заперечував та пояснив, що позивач по справі дійсно працював сторожем в КЗ ПДЗОВ Супутник та був членом профспілкової організації. Але враховуючи ті обставини, що до [PERSON] закладу "Позаміський дитячий заклад оздоровлення та відпочинку "Супунник" надійшло звернення Полтавської міської ради про посилення охорони місць де перебувають на відпочинку, діти керівником оздоровчого закладу [PERSON] було прийнято рішення про скорочення сторожової охорони та введення професійної охорони. З метою цього, відповідно до чинного трудового законодавства, було виведено з штату КЗ ПДЗОВ Супутник посади сторожів провівши при цьому всі необхідні заходи по скороченню вказаних посад. Третя особа по справі - директор [PERSON] закладу "Позаміський дитячий заклад оздоровлення та відпочинкуСупутник [PERSON] в суді також заперечувала проти задоволення позовних вимог позивача [PERSON] з підстав вказаних представником відповідача, та при цьому зазначила, що рішення про скорочення вона прийняла одноособово, бо відповідно листа, який надійшов з Полтавської міської ради про посилення охорони в місцях де перебувають на відпочинку діти, нею були видані накази №8 від 27.03.2015 року "Про затвердження та введення в дію штатного розпису" та № 21-к від 08.04.2015 року "Про попередження працівників КЗ "ПДЗОВ" Супутник" про звільнення у зв"язку з скороченням. Після цього позивач [PERSON] був своєчасно повідомлений про його вивільнення з займаної посади сторожа та був прийнятий новий штатний розпис, який діє на даний час, та не передбачає посад сторожів. У зв"язку з відсутністю вакантних посад інша робота позивачу не пропонувалася. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення та заперечення сторін по справі, пояснення третьої особи, дослідивши наявні в справі докази, суд вважає, що позов [PERSON] задоволенню не підлягає з наступних підстав. Відповідно до положень ст. 10, 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог та зазначених і доведених ними обставин. У випадку судового спору щодо незаконності звільнення у зв"язку зі скороченням штату або чисельність працівників суд не має права досліджувати питання про доцільність прийняття такого рішення, а вивчає лише дотримання порядку процедури такого звільнення. Як вбачається з матеріалів справи, на підставі Наказу № 43-к від 08. 06. 2015 року позивача [PERSON] було звільнено з посади сторожа, у зв'язку із скороченням посади у штатному розписі, на підставі ст. 40 ч. 1 п.1 КзпП України. Дані обставини підтверджуються копією наказу № 43-к від 08. 06. 2015 року про звільнення (а.с.№ 103) та копією трудової книжки позивача [PERSON] Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 40 КзпП України , трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках: змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників. Як вбачається з статутних документів відповідача він є юридичною особою, засновником якого являється Полтавська міська рада, а уповноваженим органом, який здійснює в межах своїх повноважень управління закладом, є управління освіти виконавчого комітету Полтавської міської ради. Згідно розділу 5 Статуту КЗ ПДЗОВ Супутник його очолює директор, якого призначає на посаду і звільняє з посади засновник. Відповідно до Додаткової угоди про продовження терміну дії контракту з керівником комунального закладу «Позаміський дитячий заклад оздоровлення та відпочинку «Супутник» термін контракту укладеного між уповноваженим органом та третьою особою по справі розпочався 28 грудня 2009 року та був продовжений 28 жовтня 2010 року до 29 листопада 2015 року і на час розгляду справи в суді є чинним. Директором [PERSON] закладу «Позаміський дитячий заклад оздоровлення та відпочинку «Супутник» є третя особа по справі [PERSON], яка як керівник комунального закладу наділена повноваженнями визначеними та закріпленими посадовою інструкцією та внесеними до неї змінами, на підставі Наказу начальника Управління освіти Виконкому Полтавської міської ради "Про затвердження змін і доповнень до посадових інструкцій директорів позашкільних навчальних закладів" № 640 від 31. 12. 2014 року (а.с № 89). Наказом управління освіти Виконкому Полтавської міської ради № 640 від 31. 12. 2014 року «Про затвердження змін і доповнень до посадових інструкцій директорів позашкільних навчальних закладів», посадова інструкція директора КЗ ПДЗОВ «Супутник», третьої особи по справі [PERSON] була доповнена пунктом 2.15, що директор КЗ ПДЗОВ «Супутник» «здійснює підбір, прийом на роботу, розстановку кадрів та звільнення працівників відповідно до чинного законодавства». 25 березня 2015 року Управлінням освіти Виконавчого комітету Полтавської міської ради на адресу директора КЗ ПДЗОВ «Супутник», третьої особи по справі [PERSON] було надіслано листа №010901-30/1026, щодо розгляду її клопотання про надання розяснень щодо використання в роботі листа МОН України №1/9 - 372 від 25. 07. 2014 року. З цією метою в Управлінні освіти Виконавчого комітету Полтавської міської ради було створено комісію та після аналізу посадової інструкції сторожів КЗ ПДЗОВ «Супутник» та порівняння відповідності її з вимогами передбачених п. 4 Постанови Кабінету Міністрів України № 565 від 07. 07. 2010 року «Про затвердження критеріїв, якими оцінюється ступінь ризику від провадження охоронної діяльності і визначається періодичність здійснення планових заходів державного нагляду до суб'єктів господарювання із середнім ступенем ризику належать субєкти, які здійснюють заходи, повязані з охороною навчальних закладів», директору, як керівнику оздоровчого закладу де на оздоровлені перебувають діти була дана рекомендація щодо впровадження на території КЗ "ПДЗОВ "Супутник" професійної охорони. Свої висновки комісія мотивувала тим, що Міністерством освіти і науки України було доручено керівникам дошкільних, загальноосвітніх та позашкільних навчальних закладів вживати додаткових організаційних заходів щодо забезпечення належного рівня безпеки та здійснення контролю в місцях масового перебування людей. На виконання рекомендацій управління освіти Полтавської міської ради з урахуванням вимог Листа МОН №1/9-372 від 25. 07. 2014 року "Про проведення заходів щодо протидії тероризму" директором КЗ ПДЗОВ «Супутник», третьою особою по справі [PERSON], з урахуванням необхідної умови при звільненні за п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України, щодо скорочення штату або чисельності працівників, був винесений відповідний Наказ №8 від 27.03.2015 року "Про затвердження та введення в дію штатного розпису" (а.с.№ 95). Про прийнятий Наказ та майбутнє вивільнення з займаної посади був повідомлений сторож позивач [PERSON] Факт, що позивач [PERSON] був належно повідомлений про наступне вивільнення з роботи за два місяці підтверджується ксерокопією персонального попередження про звільнення згідно п.1ч.1 ст. 40 КзпП України від 08 квітня 2015 року (а.с. № 99). 27 березня 2015 від директора третьої особи по справі [PERSON] до профспілкового комітету КЗ ПДЗОВ «Супутник», який був утворений на засіданні загальних зборів членів первинної організації профспілки 29 жовтня 2014 року, надійшло обґрунтоване звернення № 64 про надання згоди на вивільнення з роботи осіб, які обіймають посади сторожів у зв"язку з скороченням штату численності посад сторожів, що передбачено відповідно до чинного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 43 КзпП України, розірвання трудового договору з підстав, передбачених пунктами 1 (крім випадку ліквідації підприємства, установи, організації), 2-5, 7 статті 40 і пунктами 2 і 3 статті 41 цього Кодексу, може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу (профспілкового представника), первинної профспілкової організації, членом якої є працівник. На підставі вказаного вище звернення до профспілкового комітету КЗ ПДЗОВ «Супутник» про надання згоди про вивільнення сторожа позивача [PERSON], останній надав згоду про таке звільнення, що стверджується копією протоколу засідання профспілкового комітету первинної організації профспілки КЗ ПДЗОВ «Супутник» від 03 квітня 2015 року (а.с. № 98). Відповідно до ч. 8 ст.43 КЗпП України зазначено, що власник або уповноважений ним орган має право розірвати трудовий договір не пізніше ніж як через місяць з дня одержання згоди виборчого органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника). Під час розгляду справи в суді встановлено, що позивач [PERSON] на час свого звільнення був членом профспілкової організації, але строк надання згоди на звільнення в один місяць був роботодавцем пропущений з 03 травня 2015 року, так як звільнення позивача було проведено 08.06. 2015 року, рівно за два місяці з часу його попередження про це, що передбачено чинним законодавством України та вказаний позивач відповідно до вимог ст. 116 КзпП України отримав всі розрахункові кошти та свою трудову книжку. Даного факту в суді не заперечував і представник позивача [PERSON] Згідно роз"яснення Постанови Пленуму Верховного суду України №9 від 06.11.1992 року (із змінами) "Про практику розгляду судами трудових спорів" вбачається, що суд встановивши, що звільнення працівника проведено власником або уповноваженим органом без звернення до профспілкового органу він зупиняє провадження по справі, запитує згоду профспілкового органу і після її одержання або відмови профспілкового органу в дачі згоди на звільнення працівника розглядає спір по суті. З в"язку з тим, що при звільненні позивача [PERSON], відповідно до вимог п.1ч. 1 ст. 40 КзпП України були порушенні строки, визначені ч 8 ст. 43 КзпП України , один місяць з дня одержання згоди виборного органу первинної профспілкової організації КЗ ПДЗОВ «Супутник» де працював на посаді сторожа позивач [PERSON] та поновлений цей срок не був, тому суд з метою одержання обґрунтованої згоди на звільнення або відмови в наданні згоди, відповідно до вимог ч. 9 ст. 43 КзпП України 31 липня 2015 року звернувся до вказаного профсоюзного органу за одержанням вказаної згоди. 12 серпня 2015 року до суду надійшло клопотання від представника відповідача про залучення до матеріалів справи копії документів, щодо результатів надання згоди профспілкового комітету первинної профспілкової організації КЗ ПДЗОВ «Супутник», на вивільнення працівника, позивача по справі [PERSON] Даний факт підтверджується ксерокопією протоколу засідання профспілкового комітету первинної профспілкової організації КЗ ПДЗОВ «Супутник», від 11 серпня 2015 року. За вказаних вище обставин, суд перевіривши належні та допустимі докази надані сторонами по справі, приходить до остаточного висновку, що в задоволенні позову позивача [PERSON] слід відмовити за безпідставністю. При цьому суд не бере до уваги твердження представника позивача [PERSON], що підставою звільнення позивача з посади сторожа є негативне відношення до нього керівника КЗ ПДЗОВ «Супутник» [PERSON] та умисне порушення нею чинного трудового законодавства, бо на протязі всього часу розгляду справи в суді ні позивач [PERSON], ні його представник суду не надали будь-якого належного доказу, який би підтверджував ці факти. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed