Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-02 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк „ПриватБанк" звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення кредитної заборгованості на загальну суму 39738 гривень 11 копійок. Свої вимоги обґрунтували тим, що 26 вересня 2006 року між ЗАТ КБ „ПриватБанк", правонаступником якого є ПАТ КБ „ПриватБанк", та [PERSON] було укладено кредитний договір № CVX0RК33430261, за яким відповідачу надано кредит на суму 1896 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 24% річних, що нараховуються на суму залишку заборгованості за кредитом. Позивачем умови кредитного договору були виконані у повному обсязі. Відповідач в свою чергу взяті на себе зобов'язання згідно умов договору належним чином не виконав, станом на 16 жовтня 2014 року заборгованість за кредитним договором становить 39738 гривень 11 копійок, з яких: заборгованість за кредитом - 1850 гривень 69 копійок, заборгованість по процентам за користування кредитом - 11975 гривень 81 копійка, заборгованість по комісії за користування кредитом - 193 гривень 44 копійки, пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором - 25718 гривень 17 копійок. Посилаючись на неналежне виконання відповідачем зобов'язань, взятих на себе за кредитним договором, ПАТ КБ „ПриватБанк" просило суд стягнути з [PERSON] кредитну заборгованість на загальну суму 39738 гривень 11 копійок та судові витрати по справі. Представник позивача Коняхіна М.К. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі з підстав, викладених у поданій до суду заяві, просила стягнути з відповідача [PERSON] кредитну заборгованість на загальну суму 39738 гривень 11 копійок та судові витрати по справі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, стверджує, що кредитний договір № CVX0RК33430261 з позивачем 26 вересня 2006 року він не укладав, ніяких коштів за цим договором не отримував. При укладенні вищевказаного договору іншими особами чи особою було використано паспорт [PERSON], який ним було втрачено ще в 2002 році в м. Луцьк. Крім того, вказав, що в ксерокопії паспорта, яка наявна в матеріалах кредитної справи, вклеєна не його фотографія, в [ADDRESS] з 7.06.1999 року по 3.07.2006 року та з 12.10.2010 року знову постійно зареєстрований за вказаною адресою по даний час. З 20.07.2006 року по 5.10.2010 року [PERSON] був зареєстрований у [ADDRESS]. Стверджує, що на території Чернівецької області, де було укладеного договір, він ніколи не прописувався, зареєстрований не був та не проживав, кредитний договір № CVX0RК33430261 він не підписував та ксерокопію підробленого паспорта, яка наявна в матеріалах кредитної справи, не завіряв. Вважає, що кредитний договір № CVX0RК33430261, про існування якого йому стало відомо лише після надходження із суду позовної заяви з доданими до неї документами, було укладено з використанням іншою особою чи особами його підробленого паспорта та внесення в нього даних, що не відповідають дійсності. Враховуючи вищевикладене, проти задоволення позову заперечує. Заслухавши пояснення сторін, проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що позов ПАТ КБ „ПриватБанк" підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту. Згідно ст. 1048 ЦК України розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. В судовому засіданні встановлено, що 26 вересня 2006 року між ЗАТ КБ „ПриватБанк", правонаступником якого є ПАТ КБ „ПриватБанк", та [PERSON] було укладено кредитний договір № CVX0RК33430261, за яким відповідачу надано кредит на суму 1896 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 24% річних, що нараховуються на суму залишку заборгованості за кредитом. Позивачем умови кредитного договору були виконані у повному обсязі. Відповідач в свою чергу взяті на себе зобов'язання згідно умов договору належним чином не виконав, станом на 16 жовтня 2014 року заборгованість за кредитним договором становить 39738 гривень 11 копійок, з яких: заборгованість за кредитом - 1850 гривень 69 копійок, заборгованість по процентам за користування кредитом - 11975 гривень 81 копійка, заборгованість по комісії за користування кредитом - 193 гривень 44 копійки, пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором - 25718 гривень 17 копійок. [PERSON], [INFO], був постійно зареєстрований по [ADDRESS] з 7.06.1999 року по 3.07.2006 року та з 12.10.2010 року знову постійно зареєстрований за вказаною адресою по даний час. З 20.07.2006 року по 5.10.2010 року відповідач був зареєстрований у [ADDRESS] Волинської області. 4.06.1999 року [PERSON] в Маневицькому РВ УМВС України у Волинській області було отримано паспорт громадянина України серії [NUMBER], а 27.03.2002 року взамін втраченого 4.03.2002 року попереднього паспорта - паспорт громадянина України серії [NUMBER]. Кредитний договір № CVX0RК33430261 було укладено 26 вересня 2006 року не за місцем постійного проживання та реєстрації (прописки) [PERSON], а у 14 міському відділенні Чернівецької філії КБ „ПриватБанк". Вказана у кредитному договорі № CVX0RК33430261, а також у ксерокопії паспорта, що наявна в матеріалах кредитної справи, адреса проживання та реєстрації [PERSON] не відповідають дійсності. Зазначені обставини встановлено з пояснень сторін та досліджених в судовому засіданні письмових доказів, зокрема, кредитного договору № CVX0RК33430261 від 26.09.2006 року, розрахунку кредитної заборгованості станом на 16.10.2014 року, повідомлення Маневицького РС УДМС України у Волинській області № 0722/31 від 20.01.2015 року, заяв про видачу паспортів (Ф. № 1) від 4.06.1999 року та 27.03.2002 року, повідомлення Маневицької селищної ради № 028/02-06 від 27.01.2015 року, повідомлення Глибоцького РС УДМС України в Чернівецькій області № 73.15/148 від 29.01.2015 року, повідомлення Глибоцької районної ради Чернівецької області № 01-12/102 від 18.02.2015 року, повідомлень Тарашанської сільської ради Глибоцького району Чернівецької області № 72 від 13.03.2015 року та № 79 від 20.03.2015 року, повідомлення Глибоцького РВ УМВС України в Чернівецькій області № 35/2875 від 23.03.2015 року, пояснення [PERSON] від 20.03.2015 року, копії паспорта серії [NUMBER], виданого Маневицьким РВ УМВС 4.06.1999 року, копії паспорта серії [NUMBER], виданого Маневицьким РВ УМВС 27.03.2002 року, виписки ПАТ КБ „ПриватБанк" по рахунках [PERSON] станом на 2.04.2015 року. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. На пропозицію суду представник позивача - ПАТ КБ „ПриватБанк" Коняхіна М.К. та відповідач [PERSON] заявляти клопотання про призначення по справі судової почеркознавчої експертизи для з'ясування обґрунтованості їх пояснень в тій частині чи відповідачем, чи іншою особою було підписано кредитний договір № CVX0RК33430261 від 26.09.2006 року та завірено копію паспорта серії [NUMBER], виданого Маневицьким РВ УМВС 4.06.1999 року, відмовились. В судовому засіданні відповідач [PERSON] підтвердив, що з позовом до ПАТ КБ „ПриватБанк" про визнання недійсним кредитного договору № CVX0RК33430261 від 26.09.2006 року він не звертався. По даній справі відповідачем зустрічного позову про визнання недійсним кредитного договору № CVX0RК33430261 від 26.09.2006 року подано не було. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в судовому засіданні відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України відповідачем не доведено обставин, які спростовують заявлені позивачем вимоги про стягнення кредитної заборгованості. Також [PERSON] не подано доказів, що свідчать про неправильність представлених позивачем розрахунків суми кредитної заборгованості, що нарахована згідно умов укладеного договору. Проаналізувавши пояснення сторін, оцінивши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що оскільки ЗАТ КБ „ПриватБанк", правонаступником якого є ПАТ КБ „ПриватБанк", взяті на себе зобов'язання по укладеному договору № CVX0RК33430261 від 26.09.2006 року виконало у повному обсязі, а відповідачем [PERSON] не виконано умови вказаного кредитного договору та не доведено безпідставність вимог позивача про стягнення кредитної заборгованості, слід стягнути з [PERSON] на користь ПАТ КБ „ПриватБанк" 39738 гривень 11 копійок кредитної заборгованості. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача [PERSON] підлягає стягненню на користь ПАТ КБ „ПриватБанк" 397 гривень 38 копійок судового збору, сплаченого позивачем при поданні позову.

Outcome: approved