Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою в якій просить визнати за ним право на земельну частку (пай) із земель запасу Гає-Розтоцької сільської ради. В судовому засіданні позивач позов підтримав повністю та послався на обставини, викладені у позові. Відповідач - представник відділу Держкомагенства у Зборівському районі, представник Гає-Розтоцької сільської ради в судове засідання не з'явились, хоча належно повідомлені про час та місце розгляду справи. Суд, в силу п.2 ст.158 ЦПК України, вважає за можливе розглянути дану справу без участі відповідачів. Суд, вислухавши сторони, дослідивши представлені докази, вважає, що позов слід задовольнити, виходячи з таких обставин. Судом встановлено, що позивач згідно протоколу зборів уповноважених колгоспу ім..Котовського від 29 червня 1980 року №4 була прийнята в члени колгоспу ім.Котовського та працювала в ньому, рішення про виключення її із членів колгоспу не приймалося. Пунктом 1 Указу Президента України від 8 серпня 1995 р. № 720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" установлено, що паюванню підлягають сільськогосподарські угіддя, передані у колективну власність колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам, у тому числі створеним на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств. Паювання земель радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств здійснюється після перетворення їх на колективні сільськогосподарські підприємства. Відповідно до п. 2 Указу Президента України №720 право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільсько-господарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. При паюванні вартість і розміри в умовних кадастрових гектарах земельних часток (паїв) всіх членів підприємства, кооперативу, товариства є рівними. Із змісту даної норми випливає, що право на земельну частку (пай) особа набуває за наявності трьох умов: перебування в членах колективного сільськогосподарського підприємства, отримання цим підприємством державного акта на право колективної власності на землю, включення до списку осіб, доданого до цього акта. Отже, право на земельну частку (пай) виникає в осіб, які на час видачі колективному сільськогосподарському підприємству державного акта на право колективної власності на землю були чи залишалися членами цього підприємства. Відповідно до ст. 2 Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)" документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), зокрема є: рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Відповідно до п. п. 23, 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 р. №7 "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ" потрібно мати на увазі, що згідно зі ст. 25 ЗК України при приватизації земель державних та комунальних сільськогосподарських підприємств, установ, організацій земельні ділянки передаються їх працівникам, з визначенням кожному з них земельної частки (паю) за рішенням органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування і кожна з цих осіб має гарантоване право одержати безоплатно свою земельну частку (пай), виділену в натурі (на місцевості). Член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). При неможливості надати такій особі земельну частку (пай) з колективної власності через відсутність необхідної для цього землі остання відповідно до п. 7 Указу Президента України від 8 серпня 1995 р. N720/95 і має бути надана із земель запасу, створеного місцевою радою під час передачі землі у колективну власність. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що на час видачі Державного акту на землю та на час набрання чинності Указу Президента України №720/95 від 8.08.1995 року [PERSON] була членом Селянської спілки «Гаї», а також була включена до списку членів підприємства, які мають право на земельну частку (пай), однак відповідно до записів у книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) сертифікат на право на земельну, частку (пай) на її ім'я безпідставно не видавався. Такий сертифікат видається громадянину України - членові колективного сільськогосподарського підприємства і засвідчує право на земельну частку (пай) у землях, які перебувають у колективній власності підприємства, у вказаному розмірі (в умовних кадастрових гектарах) без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що права позивача порушені і підлягають захисту, за позивачем слід визнати право на земельну частку (пай), виділивши її із земель запасу сільської ради.

Outcome: approved