Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-26 00:00:00

Комунальне підприємство теплових мереж "Криворіжтепломережа" (далі КП "Криворіжтепломережа") звернулися до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості по оплаті за опалення. У подальшому позивачем доповнено зміст позовних вимог в частині аргументації позову. В обгрунтування позову, КПТМ "Криворіжтепломережа" посилається на те, що позивач здійснює постачання теплової енергії для потреби опалення населенню, яке відповідно до ст. 67, 68, 162 ЖК УРСР, ст. 20, 32 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" зобов"язано робити оплату за отриману теплову енергію. Відповідач щомісяця відповідно до встановлених в місті тарифів отримує теплову енергію за адресою місця реєстрації: [ADDRESS]. Плата нараховується за тарифами встановленими рішенням Криворізької міської Ради від 28.08.2006 року № 554, від 17.01.2008 року № 53, від 13.08.2008 року № 584. Вартість опалення згідно рішення № 554 від 28.08.2006р. складає опалення за 1 Гкал. - 160 грн., гаряче водопостачання при наявності лічильника за 1 кв.м., за вересень - 7,48 грн., жовтень - грудень - 9,08 грн., при відсутності лічильника на 1 чол. за вересень - 25,81 грн., жовтень - грудень - 31,33 грн. Згідно рішення № 53 від 17.01.2008р. опалення за 1 кв.м. складає 200 грн. за 1 Гкал., відповідно рішення № 584 від 13.08.2008 р. опалення за 1 кв.м. складає 245 грн. за 1 Гкал. Постановою НКРЕЕ України № 1844 від 14.12.2010року тариф на теплову енергію для населення складає 269,50грн. за 1 Гкал (з ПДВ) - з 1 січня 2011 року. У зв"язку з несплатою отриманих послуг позивач звернувся з заявою про видачу судового наказу, але за заявою [PERSON] судовий наказ був скасований і позивач звернувся до суду про стягнення існуючої заборгованості в позовному проваджені. Відповідач всупереч вимогам ст.ст. 67, 68,162 ЖК України оплату за отриману теплову енергію і гарячу воду не здійснює, внаслідок чого виникла заборгованість за період з 01.10.2008р. по 01.06.2011р. в сумі 5308,68грн., яку Комунальне підприємство теплових мереж Криворіжтепломережа просить суд стягнути з відповідача, а також витрати по справі (а.с. 1). В подальшому Позивачем доповнено позовні вимоги, згідно яких КПТМ "Криворіжтепломережа" зазначає, що [PERSON] у лютому 2003 році отримано погодження з УЖКГ виконкому міськради щодо відключення від системи теплопостачання в квартирі за адресою вул. Димитрова б. 75 кв. 24. Але, 12 жовтня 2007 року відповідач укладає договір № 6351-дз про надання послуг з централізованого теплопостачання з КПТМ "Криворіжтепломережа". При цьому, позивач посилається на те, що самовільне відключення від мереж теплопостачання забороняється. Також відповідач зверталась до суду із позовом до КПТМ "Криворіжтепломережа" про припинення нарахування грошових коштів за спожите тепло ( а.с. 75-76). За час перебування справи в суді провадження у справі неодноразово зупинялось (а.с. 78, 81, 126, 130). У зв"язку зі зміною складу суду, розгляд справи розпочато спочатку. Представник позивача не був присутнім в судовому засіданні, до початку розгляду справи надав заяву, в якій просив суд розглянути справу за його відсутності, та задовольнити позовні вимоги. Відповідач та її представник до суду не з"явились, повідомлені належним чином. При цьому, відповідачем в котре подано заяву про відкладення розгляду справи. Однак, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи за відсутності відповідача та її представника за наявними в матеріалах справи доказами, виходячи з наступного. Як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, відповідач, як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов'язаний з розумним інтервалом часу сам цікавитися провадженням у його справі, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов'язки. Статтями 27, 31 ЦПК України встановлено, що особи, які беруть участь у справі, наділені широким колом цивільних прав, і лише одним обов'язком: добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати покладені на них процесуальні обов'язки. Неявка осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час та місце судового розгляду справи являється їх волевиявленням, яке свідчить про відмову від реалізації свого права на безпосередню участь у судовому розгляді справи та інших процесуальних прав, тому не може бути перешкодою для розгляду судом справи по суті. Так, з матеріалів справи вбачається, що відповідач неодноразово клопотала про відкладення розгляду у справи (а.с. 23, 33, 42, 84, 89, 105, 110, 119, 122, 160, 165, 172, 177). У судове засідання, призначене на 27 липня 2015 року, відповідач не з»явилась, надавши заяву про перенесення розгляду за сімейними обставинами. Заява подана до суду в день судового засідання відповідачем о 10год.35хв., вх. 10864. Будь-яких доказів поважності неможливості прибути у судове засідання, призначене на 11 год.00хв. 27 липня 2015 року відповідач не представила. З матеріалів справи вбачається, що розгляд справи неодноразово відкладався за клопотанням відповідача, за клопотанням відповідача витренувались докази, відповідач та її представник знайомились з матеріалами справи, тобто судом створені належні умови для реалізації прав відповідача, визначених ст. 10, 11, 27, 31 ЦПК України. Суд приходить до висновку про відсутність підстав для визнання неявки відповідача поважною, у звязку з чим приходить до висновку про розгляд справи за наявними в ній матеріалами. Відповідачем подані заперечення проти позову, посилаючись на те, що у 2005 році в помешканні [PERSON] за адресою: [ADDRESS] здійснено відключення від мереж централізованого опалення. Згідно отриманого погодження на відключення від систем теплопостачання для виконання автономної системи опалення необхідно було отримати технічні умови АТ «Криворіжгаз» та проект, розроблений проектною організацією. Спеціалізовані роботи по встановленню автономного опалення були виконані спеціалізованим монтажним підприємством та оформленні актами приймання в експлуатацію газифікованого обєкта від 29 січня 2010 року, після чого відповідач зверталась із заявами до позивача для складання акту про відключення від мереж центрального опалення. Однак, акт не був складений. Відповідач зазначає, що вона повідомила КПТМ «Криворіжтепломережа» про припинення договірних відносин. Вважає, що позов є безпідставним, недоведеним, тому не підлягає задоволенню (а.с. 189-200). Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Відповідно до матеріалів справи, КП Криворіжтепломережа поставляє опалення і гаряче водопостачання споживачу [PERSON] який прописана та проживає за адресою: [INFO], форма власності вказаної квартири - приватна (а.с. 2, 4). Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу 11 листопада 2010 року судовий наказ № 2с/276/10/0408 за заявою КП Криворіжтепломережа про стягнення з [PERSON] заборгованості за теплову енергію та гаряче водопостачання скасовано, оскільки квартира [ADDRESS] належить на праві власності [PERSON] (відповідачу у справі) (а.с 8). Вбачається, що між сторонами виникли правовідносини з приводу постачання теплової енергії, які регулюються Законом України "Про теплопостачання", Законом України "Про житлово-комунальні послуги" та Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року N 630 (далі - Правила). Згідно з ч. 3 ст. 31 Закону України Про житлово-комунальні послуги, ст. 28, 30 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні, органи місцевого самоврядування затверджують ціни/тарифи на житлово-комунальні послуги в розмірі економічно обґрунтованих витрат на їх виробництво. Під житлово-комунальними послугами розуміється результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил (ст. 1 Закону України Про житлово-комунальні послуги) В силу ч. 2 ст. 19 Закону України Про житлово-комунальні послуги учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. При цьому, згідно з ст. 1 цього ж закону споживачем є фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу. За правилами ст. 19 Закону України "Про теплопостачання", споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Пунктом 1 ч. 1 ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" передбачено право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений п. 5 ч. 3 ст. 20 цього Закону обов'язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Крім того, п.1 ч.3 ст.20 ЗУ Про житлово-комунальні послуги встановлено, що споживач зобов'язаний укласти договір про надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору. Відповідно до п. 18 Правил розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Пунктом 10 ч. 3 ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" встановлена відповідальність за несвоєчасне здійснення платежів за житлово-комунальні послуги у вигляді пені у встановлених законом чи договором розмірах. Така ж відповідальність за несвоєчасне здійснення платежів за надання послуг із теплопостачання встановлена і у п. 23 Правил. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Так, в силу ч.ч. 1,3 ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із договорів. Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем 12 жовтня 2007 року укладено логовір № 6351 на надання послуг з центрального опалення та гарячого водопостачання (а.с. 43-46). Згідно з ст.ст. 526, 530, 599 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним . Зі змісту статей 626, 638 ЦК України слідує, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства, що відповідає положенням ст. 628 ЦК України. Як вбачається з матеріалів справи, КПТМ Криворіжтепломережа забезпечує тепловою енергією квартиру [ADDRESS], у якій зареєстрована та мешкає відповідач, та яка належить їй на праві приватної власності. Починаючи з жовтня 2008 року, [PERSON] не оплачує в повному обсязі послуги, які надаються КПТМ Криворіжтепломережа, та станом на червень 2011 року має заборгованість в розмірі 5308грн.68коп., розмір якої підтверджується наданою позивачем довідкою, а також розрахунком наданих послуг (а.с.3, 211-218). Зазначена сума заборгованості була нарахована згідно встановлених тарифів, що діють в місті [PERSON]. Крім того, як вбачається з матеріалів справи між сторонами у справи існують договірні відносини, та в спірний період відбувалась сплата кошти за надані послуги, а з боку позивача здійснювався перерахунок наданих послуг, надавались послуги (а.с. 142-145). Доводи відповідача з приводу невідповідності наданих позивачем розрахунків, суд не бере до уваги оскільки в порушення вимог ч.3 ст.\~ 10, ч.1 ст.\~ 60 ЦПК України, відповідачем не надано жодних доказів в спростування правильності заявленої суми боргу. Нарахування суми боргу, розмір боргу та факт не внесення у повному обсязі за вказаний період оплати за опалення та гаряче водопостачання підтверджується випискою по рахунку та деталізованим розрахунком заборгованості, яка відповідачем належними доказами не спростована. У період виникнення заборгованості за послуги опалення, відповідач була зареєстрована в [INFO], квартира, в яку здійснюється постачання теплової енергії є власністю відповідача, доказів протилежного суду не надано. Також суд не приймає до уваги доводи відповідача про те, що вона відмовився від послуг теплопостачання, замовила технічну документацію, подала відповідну заяву, тощо, виходячи з наступного. Відповідно до статті 152 Житлового кодексу України переобладнання жилого будинку (квартири), що належить громадянинові на праві приватної власності, провадиться з дозволу виконавчого комітету місцевої Ради. При цьому, вказані закони встановлюють лише загальні правила та визначають права та обов'язки суб'єктів правовідносин у сфері споживання житлово-комунальних послуг. Для встановлення порядку здійснення та механізму виконання вищевказаних прав, дотримання обов'язків компетентними органами та встановлення мір належної та можливої поведінки суб'єктів зазначених правовідносин приймаються підзаконні нормативно-правові акти, зокрема для правовідносин, що розглядаються, - накази Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України. Постановою Кабінету Міністрів України №630 від 21 липня 2005 року, затверджені Правила надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої та холодної води і водовідведення, в яких передбачено, що самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється; відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої здійснюється у разі, коли технічна можливість такого відключення передбачена затвердженою програмою органом місцевого самоврядування відповідно до Закону України "Про теплопостачання" схемою теплопостачання, за умови забезпечення безперебійної роботи інженерного обладнання будинку та вжиття заходів щодо дотримання в суміжних приміщеннях вимог будівельних норм і правил з питань проектування житлових будинків, опалення, вентиляції, кондиціонування, будівельної теплотехніки; державних будівельних норм з питань складу, порядку, розроблення, погодження та затвердження проектної документації для будівництва, а також норм проектування реконструкції та капітального ремонту в частині опалення. Порядком відключення окремих житлових приміщень житлових будинків від мереж центрального опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затвердженого наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22 листопада 2005 року №4, встановлено, що відключення відбувається на підставі рішення постійно діючої міжвідомчої комісії, створеної органом місцевого самоврядування або місцевим органом виконавчої влади. Відповідно до статті 24 Закону України "Про теплопостачання" споживач теплової енергії має право на вибір одного або декількох джерел теплової енергії чи теплопостачальних організацій, якщо це можливо за існуючими технічними умовами. Згідно з пунктами 24, 25, 26 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, в редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин, споживачі можуть відмовитися від отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. Відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у разі, коли технічна можливість такого відключення передбачена затвердженою органом місцевого самоврядування відповідно до Закону України "Про. теплопостачання" схемою теплопостачання, за умови забезпечення безперебійної роботи інженерного обладнання будинку та вжиття заходів щодо дотримання в суміжних приміщеннях вимог будівельних норм і правил з питань проектування житлових будинків, опалення, вентиляції, кондиціонування, будівельної теплотехніки; державних будівельних норм з питань складу, порядку розроблення, погодження та затвердження проектної документації для будівництва, а також норм проектування реконструкції та капітального ремонту в частині опалення. Процедура відключення від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання регулюється Порядком відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затвердженого наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22 листопад 2005 року № 4. Зокрема, у відповідності до пунктів 2.1, 2.2 Порядку відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затвердженого наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22 листопада 2005 року № 4 в редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин, для вирішення питання відключення житлового будинку (будинків) від мереж централізованого опалення його власник (власники) повинен (повинні) звернутися до Комісії з письмовою заявою про відключення від мереж централізованого опалення і гарячого водопостачання. У заяві про відключення від мереж централізованого опалення і гарячого водопостачання власник (власники) будинку зазначає причини відключення. До заяви додається копія протоколу загальних зборів мешканців будинку щодо створення ініціативної групи з вирішення питання відключення від мереж централізованого опалення і гарячого водопостачання та прийняття рішення про влаштування у будинку системи індивідуального або автономного опалення. Рішення про відключення будинку від системи централізованого опалення з улаштуванням індивідуального опалення повинно бути підтримане всіма власниками (уповноваженими особами власників) приміщень у житловому будинку. Комісія розглядає надані документи лише за наявності затвердженої органом місцевого самоврядування в установленому порядку оптимізованої схеми перспективного розвитку систем теплопостачання населеного пункту та у відповідності до неї. Якщо заявником є власник, наймач (орендар) окремого приміщення, Комісія має право не розглядати його заяву до прийняття рішення про відключення від мереж централізованого теплопостачання всього будинку. Таким чином, здійснення відключення від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання можливе лише всього житлового будинку за умови обов'язкової відмови всіх споживачів будинку від зазначених послуг. При цьому, єдиною підставою для зняття споживача з реєстраційного обліку і припинення відповідних нарахувань є акт про відключення, який має бути затверджений відповідною Комісією, а при відсутності затвердженого компетентним органом акта, відключення від системи централізованого опалення без дотримання відповідної процедури є самовільним. З урахуванням викладеного, подані в якості доказів заяви відповідача про відключення від мереж центрального опалення, погодження (а.с. 51-72, 193-201) не є належним доказом відключення, оскільки таким доказом є тільки акт про відключення, затверджений відповідною Комісією. Як вбачається з розрахунку заборгованості, позивачем здійснено перерахунок наданих послуг, здійснювались дії щодо проведення ремонтних робіт (а.с. 3, 142-145, 211-218). Посилання відповідача на те, що актом № 003707 перевірки дотримання законодавства про захист прав споживачів виявлено порушення з боку позивача в частині здійснення нарахованих послуг (а.с. 206-209) не є належним та допустимим доказом відсутності договірних відносин, оскільки акт перевірки субєкта господарювання містить в собі субєктивну думку посадових осіб контролюючого органу, та не є беззаперечним доказом того, що відповідач взагалі не отримувала послуги з теплопостачання у спірний період. Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Таким чином, неналежне виконання Відповідачем зобовязання з оплати за спожиту теплову енергію є підставою для задоволення позовних вимог в повному обсязі. Правомірність вимог КПТМ «Криворіжтепломережа» до [PERSON] відповідачем не спростовано. Також відповідно ст. ст. 88, 89 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь позивача, витрати по сплаті судового збору у розмірі 51 грн., та витрати на ІТЗ, оскільки на момент подачі позову позивача звільнено від сплати судового збору (а.с. 5). На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved