Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-22 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з зазначеним позовом, яким просив винести рішення про стягнення з відповідача суми страхового відшкодування в порядку регресу. Сторони в судове засідання не з'явились, проте від представника позивача надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, а також останній не заперечував проти заочного розгляду справи. В свою чергу підстави неявки в судове засідання відповідача суду невідомі, хоча він був належним чином повідомлений про місце, день та час слухання справи. За таких обставин, зважаючи на відсутність будь-яких даних про причини неявки в судове засідання відповідача, належне його сповіщення про розгляд справи та беручи до уваги той факт, що представник позивача не заперечує проти заочного порядку розгляду даної справи, суд вважає за можливе відповідно до положень ст. ст. 224, 225 ЦПК України провести судове засідання за правилами заочного розгляду. Дослідив матеріали справи судом встановлені наступні фактичні обставини справи і відповідно ним правовідносини. 7 грудня між ПАТ "Українська охоронно-страхова компанія" та [PERSON] укладено договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів № АС/8837440 (а.с.7), згідно якого, в період з 7 грудня 2013 року по 6 грудня 2014 року забезпечувалась цивільно-правова відповідальність водія, який керував автомобілем марки "Subaru", реєстраційний номер "АЕ 2188 ЕР". Постановою Подільського районного суду м. Києва від 23 жовтня 2014 року (а.с.16-17) відповідача [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130, ч. 4 ст. 121 КУпАП, а саме, серед іншого, за те, що 23 вересня 2014 року, о 20 годині 30 хвилин, останній, керуючи транспортним засобом автомобілем марки Subaru", реєстраційний номер "АЕ 2188 ЕР", в м. Києві по вул. Північно-Сирецькій, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем марки "Toyota", реєстраційний номер "АА 5037 СК", під керуванням водія [PERSON], у звязку з чим транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень. Окрім цього, як встановлено вищевказаним судовим актом, [PERSON] у вказаний період часу і під час вчинення вказаної ДТП перебував у стані алкогольного спяніння. В результаті названої ДТП, зокрема, автомобіль марки "Toyota", реєстраційний номер "АА 5037 СК" зазнав механічних пошкоджень, чим було заподіяно збиток його власнику [PERSON] (а.с.14-15). Останньому, на підставі заяви про виплату страхового відшкодування (а.с.11-12), довідки ВДАІ (а.с.13)звіту з оцінки транспортного засобу (а.с.18-22), акту про настання страхового випадку (а.с.8), виплачено страхове відшкодування у розмірі 13\~623,32 гривні, що підтверджується копіями платіжних доручень (а.с.28-35). Правовідносини, що склались між сторонами у даній справі, врегульовані наступними нормами матеріального права. До страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки (ч. 1 ст. 993 ЦК України). У разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи (ст. 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів"). До страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток (ст. 27 Закону України "Про страхування"). Враховуючи встановлені в ході розгляду справи фактичні обставин та правовідносини, що їх регулюють, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову виходячи з наступного. В силу приписів ч. 3 ст. 61 ЦПК України постанова суду відносно відповідача у справі про адміністративні правопорушення є приюдиційною, тобто обов'язковою для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи. Судом встановлено факт виплати позивачем страхового відшкодування на користь потерпілої внаслідок вчиненого відповідачем ДТП сторони. Разом з тим, право зворотної вимоги, обране позивачем, а саме регрес, до даних правовідносин застосовувати не можна, оскільки в даному випадку має місце суброгація. Так, регрес регулюється загальними нормами цивільного права, а для суброгації відповідно до ст. 993 ЦК України встановлений особливий правовий режим. За суброгації відбувається лише зміна осіб у вже наявному зобов'язанні (зміна активного суб'єкта) зі збереженням самого зобов'язання. Тобто, одна особа набуває прав і обов'язків іншої особи у конкретних правовідносинах. У процесуальному відношенні страхувальник передає свої права страховику на підставі договору і сприяє реалізації останнім прийнятих суброгаційних прав. При регресі одне зобов'язання замінює собою інше, але переходу прав від одного кредитора до іншого не відбувається. Таким чином, наявними є підстави для стягнення з відповідача завданої ним матеріальної шкоди в порядку суброгації, а відповідно заява підлягає частковому задоволенню. Окрім цього, так як позов підлягає до часткового задоволення, на підставі приписів ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені останнім і документально підтверджені судові витрати за розгляд даної цивільної справи пропорційно до задоволених вимог. Судові витрати складаються з судового збору в розмірі 1\~218,00 гривень, а також та витрат пов'язаних з розміщенням оголошень в друкованих засобах масової інформації у розмірі 1\~440,00гривень, а всього 2\~658,00 гривень. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial