Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-19 00:00:00

Публічне акціонерне товариство "Райффайзен Банк Аваль", звертаючись з позовом до суду, просить достроково стягнути з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" заборгованість по кредитному договору №014/1179/74/699 від 23 червня 2006 року, яка станом на 02.02.2015 року складає загальну суму 33223,57 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ становить 536460,85 грн., яка включає: заборгованості за кредитом в сумі - 29108,11 долар США, що в еквіваленті по курсу НБУ становить 470008,54 грн.; заборгованість за відсотками - 2507,90 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ становить 40495,05 грн.; пеня за несвоєчасну сплату кредиту та відсотків - 1607,56 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ становить 25957,26 грн., а також судові витрати у розмірі 3654,00 грн. Представник позивача Проклова Т.В. в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, через канцелярію суду подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, щодо ухвалення заочного рішення не заперечує. (а.с. 39) Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, шляхом направлення судових повісток про виклик до суду за адресою, вказаною у позовній заяві, про причини неявки відповідач суд не повідомив, процесуальним правом подати пояснення по суті предмету спору не скористався. На підставі ч.1 ст.224 Цивільного процесуального кодексу України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріли справи, оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 23.06.2006 року між Відкритим акціонерним товариством "Райффайзен Банк Аваль" (правонаступником всіх прав обов'язків якого є Публічне акціонерне товариство "Райффайзен Банк Аваль") та [PERSON] було укладено Кредитний договір №014/1179/74/699, згідно пунктів 1.1, 1.2, 1.4 якого, відповідачу надано кредит у вигляді не відновлювальної кредитної лінії з лімітом 40000,00 доларів США, а позичальник зобов'язався належним чином використати та повернути кредитору суму отриманого кредиту, згідно графіку надання кредиту, строком до 23.06.2026 року, а також сплатити проценти за користування кредитом в розмірі 13,25 % річних. (а.с. 10-12). Відповідно до п. 2.1 Кредитного договору кредитні кошти призначені для використання на: неспоживчі цілі. Відповідно до п. 3.1 Кредитного договору кредитор надає позичальнику кредит на умовах його забезпечення, строковості, повернення та плати за користування. Згідно п. 5.1. Кредитного договору відповідач зобов'язаний щомісячно до 15 числа кожного місяця, починаючи з місяця, наступного за місяцем отримання кредиту, здійснювати часткове погашення кредиту та сплачувати проценти за фактичне використання кредитних коштів згідно з графіком. У відповідності до п. 5.5. та п. 6.5. Кредитного договору позивач має право вимагати дострокового погашення відповідачем заборгованості за кредитом, нарахованих процентів за користування кредитом, неустойки, відшкодування збитків, а відповідач зобов'язаний достроково здійснити повернення кредиту, процентів та інших платежів, що визначені кредитним договором, у разі невиконання або неналежного виконання умов кредитного договору. Згідно п. 9.1 Кредитного договору за порушення строків повернення суми кредиту, процентів за користування кредитом та комісії, передбачених договором, позичальник сплачує кредитору пеню в розмірі 0,5 % від суми простроченого платежу за кожний день прострочки. Як передбачено п. 9.2 Кредитного договору за кожне порушення умов п. 5.6 цього договору, позичальник додатково до компенсації витрат кредитора на страхування сплачує останньому за кожен випадок порушення штраф в розмірі несплаченого страхового платежу. Згідно зі ст.ст. 610, 611 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов'язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно ч.2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишалася, та сплати процентів, належних за договором. Звернення до суду з вимогою про дострокове повернення всіх сум за кредитним договором у зв'язку з порушенням умов договору згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України не означає односторонньої відмови від договору, а є наслідком невиконання чи неналежного виконання боржником своїх договірних зобов'язань. Це спосіб цивільно-правової відповідальності боржника. Таким чином, при вирішенні спорів про дострокове повернення кредиту суд має враховувати положення статей 1050, 1054 ЦК України і виходити з того, що якщо договором встановлений обов'язок позивальника повернути кредит частинами (з розстрочення), то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишився, та сплати процентів, належних йому від суми кредиту. 30.10.2014 року ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" направило на адресу [PERSON] вимогу про дострокове виконання грошових зобов'язань за кредитним договором №014/1179/74/699, та якою повідомлялось про порушення [PERSON] умов укладеного між сторонами кредитного договору, та протягом 60 календарних днів з дати її отримання здійснити дострокове погашення Кредиту повному обсязі разом зі сплатою відсотків та пені відповідно до умов Кредитного договору, прострочений кредит -216,30 доларів США, заборгованість за процентами - 1663,22 доларів США; заборгованість по сумі кредиту - 29237,91 доларів США, однак вказана вимога залишена без належного реагування з боку відповідача [PERSON] (а.с. 18) Так, статтею 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно ч.2 ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник який прострочив виконання зобов'язання, зобов'язаний сплатити суму боргу з врахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором чи законом. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Як убачається з матеріалів справи, підтверджується наявними у справі доказами, відповідачем [PERSON] порушено умови кредитного договору №014/1179/74/699 від 23 червня 2006 року в частині своєчасного повернення кредиту, оскільки відповідачем не проводились платежі по кредитному договору в частині погашення основної суми кредиту та не сплачувались проценти за користування кредитними коштами в обсязі передбаченим Договором, тому суд приходить до висновку, що Публічним акціонерним товариством "Райффайзен Банк Аваль" правомірно заявлені вимоги про стягнення з [PERSON], заборгованості по кредитному договору №014/1179/74/699 від 23 червня 2006 року, яка станом на 02.02.2015 року складає загальну суму 33223,57 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ становить 536460,85 грн., яка включає: заборгованості за кредитом в сумі - 29108,11 долар США, що в еквіваленті по курсу НБУ становить 470008,54 грн.; заборгованість за відсотками - 2507,90 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ становить 40495,05 грн.; пеня за несвоєчасну сплату кредиту та відсотків - 1607,56 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ становить 25957,26 грн., а також судові витрати у розмірі 3654,00 грн., що підтверджується наданими позивачем розрахунками, які долучено до матеріалів справи, надані позивачем розрахунки не оспорюються відповідачем, яка не скористалась процесуальним правом надати пояснення по суті предмету спору, та доказів, які мали спростувати викладені у позові розрахунки та факт неналежного виконання договірних зобов'язань. Відповідно до частини третьої ст. 212 Цивільного процесуального кодексу України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позов Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягає задоволенню в повному обсязі, суд присуджує стягнути з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" заборгованість за кредитним договором №014/1179/74/699 від 23 червня 2006 року в сумі 33223,57 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ становить 536460,85 грн. Відповідно до ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України, суд присуджує стягнути з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" понесені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 3654,00 грн., який сплачено позивачем за подання позову до суду, що підтверджується оригіналом платіжного доручення. Враховуючи наведене та

Outcome: approved