Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-13 00:00:00

20 листопада 2020 року до суду надійшла позовна заява від [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно, в якій позивач просить визнати за ним право власності в порядку спадкування за заповітом на майно [PERSON] . В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що після смерті його бабусі [PERSON] , який померла [INFO] , відкрилася спадщина на земельну ділянку, яку вона прийняла після смерті [INFO] свого чоловіка [PERSON] . Спадкове майно після смерті [PERSON] складається з земельної частки (паю) в селянській спілці "Світанок", площею 1,04 умовних кадастрових гектарів, вартістю 30196 гривень 40 копійок, що знаходиться на території Садківської сільської ради Заліщицького району Тернопільської області, однак через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно, він не може оформити спадкових прав в нотаріальному порядку, а тому змушений звернутися до суду. Позивач [PERSON] у підготовче судове засідання не з`явився, однак подав заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у підготовче судове засідання не з`явився, однак подав письмову заяву, в якій просить суд справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги визнає повністю. Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. За приписами ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини. Відповідно до ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Позивач є спадкоємцем за заповітом після смерті [INFO] [PERSON] згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 27.12.2018 року, оскільки за життя [PERSON] склала заповіт, посвідчений 19.11.2015 року секретарем виконкому Садківської сільської ради Заліщицького району Тернопільської області та зареєстрований в реєстрі за № 80, згідно якого на випадок смерті все своє майно заповіла позивачу. Даний заповіт не змінений та не скасований. Спадкове майно після смерті [PERSON] складається з земельної частки (паю) в селянській спілці "Світанок", площею 1,04 умовних кадастрових гектарів, вартістю 30196 гривень 40 копійок, що знаходиться на території Садківської сільської ради Заліщицького району Тернопільської області, яка належала [PERSON] на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ТР № 0172492 від 28.01.1997 року, виданого на ім`я [PERSON] . Статею 1218 ЦПК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Судом встановлено, що після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на земельну частку (пай) в селянській спілці "Світанок", площею 1,04 умовних кадастрових гектарів, вартістю 30196 гривень 40 копійок, що знаходиться на території Садківської сільської ради Заліщицького району Тернопільської області, право на спадкування якої за заповітом належить позивачу у справі. Згідно довідки, виданої виконкомом Садківської сільської ради № 515 від 12.11.2020 року, позивач у встановлений законом строк прийняв спадщину. Однак, листом Заліщицької державної нотаріальної контори позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на спадкове майно у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу, виданого на ім`я спадкодавця. Позивачу рекомендовано звернутися до суду. Згідно оголошення в газеті "Колос" № 43 від 23 жовтня 2020 року, втрачений сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ТР № 0172492, виданий на прізвище [PERSON] , вважати недійсним. Постанова Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" п.23 передбачає, що за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права власності судовому розгляду не підлягають. У разі відмови в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Вирішуючи дані позовні вимоги, суд виходить із того, що дані правовідносини є спадковими, а позивачка позбавлений права на нотаріальне оформлення своїх спадкових прав, тому його право підлягає захисту в судовому порядку, шляхом його визнання відповідно до вимог положень п.1 ч. 2 ст. 16 ЦК України. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Згідно матеріалів справи у ній відсутні дані, які б вказували, що визнання позову відповідачем - [PERSON] суперечить вимогам закону. За встановлених обставин справи, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що спрямовані на реальний захист прав та інтересів спадкоємиці при оформленні своїх спадкових прав, а тому позовні вимоги підлягають до задоволення, оскільки позивачка в порядку спадкування має право на земельну частку, що належала спадкодавцю [PERSON] . Вирішуючи питання розподілу судових витрат по справі, суд вважає, що їх слід покласти на сторони в понесених ними розмірах.

Outcome: approved