Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-20 00:00:00

Позивач 03.09.2019 звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому просила зобов`язати відповідача припинити діяльність закладу ресторанного господарства - кальян-бару « [INFO] », який розташовується у нежитлових приміщенням по [ADDRESS] , а також заборонити відповідачу здійснювати підприємницьку діяльність у закладі ресторанного господарства - кальян-барі « [INFO] », який розташовується у нежитлових приміщенням по [ADDRESS] . Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що відповідач здійснює свою діяльність у закладі ресторанного господарства - кальян-барі « [INFO] », який розташовується у нежитлових приміщенням по [ADDRESS] . Цей заклад працює з 13 до 02 години і спеціалізується на lounge-відпочинку, який супроводжується курінням кальяну та вживанням коктейлів. Щорічно з 01 травня по 31 жовтня кальян-бар «[INFO]» розміщує відкритий літній майданчик для відпочиваючих. Цей факт погіршує умови проживання позивача, оскільки належна їй на праві власності квартира розташовується безпосередньо над закладом, де здійснює господарську діяльність відповідач. Позивач позбавлена можливості у робочі часи закладу відкривати вікна, оскільки дим від куріння кальяну потрапляє до квартири. Представником позивача шляхом направлення адвокатських запитів з`ясовано, що у 2019 році Департамент містобудування та архітектури не укладав договорів з відповідачем щодо пайової участі в утримання об`єктів благоустрою з відповідачем на розміщення у 2019 році відкритого (літнього) майданчика для харчування. 14.05.2019 позивач звернулась до лікаря-алерголога зі скаргами на першіння та набряк носоглотки. Згідно висновку лікаря зазначено про токсико-алергічну реакцію на продукти горіння, що вказує на шкідливий вплив на здоров`я позивача щоденний контакт з продуктами горіння. 15.05.2019 до Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у м.Києві подано колективну скаргу мешканців будинку по [ADDRESS] щодо проведення перевірки діяльності кальян-бару « [INFO] ». Того ж дня колективну скаргу мешканців будинку направлено до Київського міського голови та виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про скасування дозволів на розміщення зовнішньої реклами та вжиття заходів щодо запобіганню шкідливому впливу на стан здоров`я і життя людини. Дана скарга була розглянута 31.05.2019 на засіданні Комісії з питань розміщення тимчасових споруд торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності , засобів пересувної дрібнороздрібної торговельної мережі, майданчиків для харчування біля стаціонарних закладів ресторанного господарства, на якому прийнято рішення про припинення дії договору щодо пайової участі №08341-19 з відповідачем. 02.07.2019 фахівцями Оболонського міжрайонного відділу Державної установи «Київський міський лабораторний центр Міністерства охорони здоров`я України» було проведено комісійне обстеження та лабораторні дослідження повітря на вміст вуглецю оксиду, ангідриту сірчистого, зокрема в квартирі [ADDRESS] , де проживає позивач. За результатами досліджень встановлено, що у відібраних пробах повітря в квартирі позивачки концентрація діоксиду вуглецю становить 14,3 мг/куб.м, що перевищує гранично-допустиму концентрацію в 4,7 рази, а концентрація ангідриту сірчистого становить 0,96 мг/куб.м, що перевищує гранично-допустиму концентрацію в 19 разів. Загалом встановлено, що зазначене не відповідає вимогам ДСП №173-96 «Державні санітарні правила планування та забудови населених пунктів» та «Гранично допустимі концентрації хімічних та біологічних чинників в атмосферному повітрі населених місць», затверджених т.в.о. Головного державного санітарно лікаря України 03.03.2015. Досліджувані речовини відносяться до 3 і 4 класу небезпеки, гостро направленої та алергенної дії відповідно, що може призвести до хронічних захворювань та отруєнь. Позивач вважає, що органи місцевого самоврядування та контролюючі державні органи не виконують покладені на них обов`язки і не вживають заходів для усунення прав та інтересів позивача. Мирне врегулювання спірних правовідносин з відповідачем неможливо. Також, позивач вважає, що діяльність відповідача здійснюється з порушенням державних будівельних норм, законодавства у сфері санітарного та епідеміологічного благополуччя населення та у сфері здійснення господарської діяльності, а також такою, яка прямо порушує норми Конституції України та особисті немайнові права позивача на належні, гідні, безпечні та здорові умови проживання. При цьому посилається на порушення відповідачем при здійсненні господарської діяльності державних будівельних норм щодо перевищення допустимих рівнів забруднення повітря, невідповідності кількості посадочних місць, площі закладу, непристосованості закладу до вивезення відходів, а також до вантажно-розвантажувальних робіт, неправильності розміщення інженерного обладнання закладу, рекламних конструкцій та освітлення території, а також на порушення норм чинного законодавства щодо вживання тютюнових виробів. Ухвалою суду від 18.09.2019 відкрито провадження в даній справі. 31.10.2019 представником відповідача подано відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог у зв`язку з наступним. Фізична особа - підприємець [PERSON] здійснює господарську діяльність в сфері ведення ресторанного господарства: Бар «[INFO]», що розташований за адресою: [ADDRESS] . Відповідач. здійснює свою діяльність у відповідності до вимог чинного законодавства, а саме на підставі наступних документів: виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 15.01.2019 року, номер запису 2 069 000 0000 036137; ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями від 03.10.2019 №26540308201904683; ліцензії на право роздрібної торгівлі тютюновими виробами від 03.10.2019 №26540311201903929; довідки Головного управління Держпродспоживслужби в м. Києві про державну реєстрацію потужності від 25.07.2018 № r-UA-26-26-11542 Відкритий (літній) майданчик був розміщений біля бару «[INFO]» на підставі договору щодо пайової участі в утриманні об`єкта благоустрою від 21.03.2019 №08341-19; талону на право розміщення відкритого літнього майданчика (площею 40,5 кв.м) від 02.04.2019 серії ВМ №08341-19. Незважаючи на законність функціонування літнього майданчика, наявність судового рішення, яким заборонено вживати дії щодо його демонтажу, 23.08.2019 року за розпорядженням Оболонської районної в м. Києві державній адміністрації було демонтовано відкритий літній майданчик біля бару «[INFO]» за адресою: [ADDRESS]. На момент подання відзиву на розгляді Окружного адміністративного суду м.Києва тривав розгляд справи про визнання цих дій протиправними та відшкодування шкоди. На момент звернення позивача до суду літній майданчик вже не функціонував, а тому його існування не може бути підставою для заявлення позовних вимог. Приміщення, де розташований заклад, визначено як нежитлове приміщення у відповідності до норм чинного законодавства та має окремий вхід. З метою дотримання вимог законодавства ФО-П [PERSON] було встановлено в приміщенні, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] приточно-витяжну вентиляцію, вентиляційну систему типу П-1 - вентилятор типу SB V 50*30-25-4D потужністю 395 м3/год., електродвигун типу 3ф потужністю 940 Вт, Вентиляційну систему В-1 - вентилятор типу SB V 50*30-25-4D потужністю 645 м3/год., електродвигун типу 3ф потужністю 940 Вт. Витяжний канал (окремий канал) виходить на вулицю через очисник повітря (фільтр для очищення повітря «TRION»). Даний очисник повітря додатково функціонує з вугільним фільтром. Отже, представник відповідача вважає, що відповідачем вжиті всі можливі заходи задля переробки повітря на виході з вентиляційного каналу та забезпечення виходу чистого повітря Вказує на те, що докази щодо перевищення гранично допустимих концентрацій шкідливих речовин є неналежними, не доводять те, що це перевищення зумовлено саме діяльністю кальян-бару. Відповідачем для встановлення об`єктивних результатів, відповідач звернувся до інноваційної лабораторії хімічного аналізу якості води та повітря «Public Lab» АТ «Київгаз», яка оснащена новітнім та сертифікованим обладнанням. Вказана лабораторія має виключно сертифіковане обладнання, що підтверджується сертифікатом визнання вимірювальних можливостей від 13.05.2019 №ПТ-226/19, яке видане Акціонерному товариству «Київгаз» Державним підприємством «Всеукраїнський державний науково-виробничий центр стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів». 28.10.2019 фахівцями лабораторії «Public Lab» було здійснено відбір атмосферного повітря над баром «[INFO]», безпосередню над витяжним каналом закладу Відповідача. Відбір здійснювався 28.10.2019 о 16 год. 10хв. За результатами аналізу проб повітря за фізико-хімічними показниками, вміст вуглецю діоксид складає 3,5 мг/куб.м при нормативному значенні ГДК 5,0 мг/куб.м; азоту діоксид складає менше 0,1 мг/куб.м при нормативному значенні ГДК 0,2 мг/куб.м; сірки діоксид (ангідрид сірчистий) складає менше 0,1 мг/куб.м при нормативному значенні ГДК 0,5 мг/куб.м. Всі інші фактичні результати аналізу проб повітря знаходяться в межах нормативних значень показників ГДК. Відповідно до висновку, зазначеному в протоколі від 29.10.2019 зазначено, що якість повітря по визначеним максимально-разовим показникам у місці відбору проб відповідає вимогам «Гранично допустимих концентрацій хімічних і біологічних чинників в атмосферному повітрі населених місць», затверджених 03.03.2015. Над витяжною решіткою витяжної вентиляції не виявлено перевищення максимально разової ГДК». Зазначає, що в ході проведення перевірок колективних скарг мешканців будинку державними органами та органами місцевого самоврядування не було встановлено порушень вимог чинного законодавства, які б зумовлювали припинення господарської діяльності відповідача. Всі державні будівельні норми, на невиконання чи порушення яких наполягає позивач при здійсненні відповідачем господарської діяльності дотримані. Вказує на те, що позивачем не доведено факт її проживання у квартирі [ADDRESS] , а також наявності шкідливого впливу на її здоров`я, а надані докази не підтверджують порушення її прав. 07.11.2019 представником відповідача подано доповнення до відзиву, в якому 05.11.2019 відповідно до направлення на проведення заходу від 28.10.2019 №4199 ГУ ДЕРЖПРОДСПОЖИВСЛУЖБИ в м. Києві було здійснено позаплановий захід державного контролю (інспектування) стосовно додержання ФОП [PERSON] вимог законодавства про харчові продукти. За результатами проведення даного заходу складено Акт від 06.11.2019 №5284-2, відповідно до якого встановлена відсутність порушень вимог законодавства ФО-П [PERSON] 13.11.2019, 18.11.2019 представником позивача подані відповіді на відзив, в яких просить позов задовольнити, вважає, що заперечення, викладені у відзиві не відповідають дійсним обставинам справи. 14.11.2019 від третьої особи Департаменту міського благоустрою на адресу суду надійшли пояснення в даній справі, в яких позовні вимоги підтримано у зв`язку з їх обґрунтованістю. В підготовчому судовому засіданні 27.02.2020 до участі у справі в якості третьої особи залучено фізичну особу-підприємця [PERSON] 31.07.2020 від третьої особи: [PERSON] надійшли на адресу суду пояснення, в якій вона просить у задоволенні позовних вимог відмовити у зв`язку з їх безпідставністю, а також звертає увагу на те, що задоволення позовних вимог порушить права [PERSON] як суб`єкта господарювання у сфері надання нерухомості в оренду. Ухвалою суду від 17.08.2020 залучено до участі у справі в якості спеціалістів працівників Державної установи «Інститут громадського здоров`я імені О.М.Марзєєва» Національної академії медичних наук України (м.Київ, вул.Попудренка, 50) для участі у проведенні відбору та аналізу проб повітря в будинку [ADDRESS] на предмет наявності шкідливих речовин для життя та здоров`я людини, перевищення Гранично допустимих концентрацій хімічних і біологічних чинників в атмосферному повітрі населених місць, затверджених т.в.о. Головного державного санітарного лікаря України 03.03.2015. Ухвалою суду від 22.09.2020 доручено завідувачу лабораторії гігієни канцерогенних факторів та наноматеріалів Державної установи «Інститут громадського здоров`я імені О.М.Марзєєва» Національної академії медичних наук України Бабію Віталію Филимоновичу визначити рівень забруднення повітря в приміщенні будинку [ADDRESS] , а саме в квартирі [ADDRESS] цього будинку; в місцях загального користування 2 поверху 3 під`їзду (поблизу ліфтової шахти, на сходах). Проведення вказаних досліджень здійснити двічі у період з моменту постановлення даної ухвали і в строк не пізніше ніж до 01.12.2020 за графіком, що буде визначено самостійно спеціалістом, який зазначений вище. При проведенні дослідження визначити рівень забруднення повітря наступними речовинами: бензо(а)пірен, оксид вуглецю, двоокис сірки. В підготовчому судовому засіданні прийнято заяву про зміну предмету позову, згідно якої представник позивача просив суд зобов`язати відповідача припинити діяльність діяльність закладу ресторанного господарства-кальян-бару «[INFO]», який розташовується у нежитлових приміщеннях та на відкритому (літньому) майданчику по [ADDRESS] , а також заборонити відповідачу здійснювати підприємницьку діяльність у закладі ресторанного господарства - кальян-барі « [INFO] », який розташовується у нежитлових приміщеннях та на відкритому (літньому) майданчику по [ADDRESS] . Ухвалою суду від 16.06.2021 доручено завідувачу лабораторії гігієни канцерогенних факторів та наноматеріалів Державної установи «Інститут громадського здоров`я імені О.М.Марзєєва» Національної академії медичних наук України Бабію Віталію Филимоновичу визначити рівень забруднення повітря в приміщенні будинку [ADDRESS] , а саме в місцях загального користування 2 поверху 3 під`їзду (поблизу ліфтової шахти, на сходах). Проведення вказаних досліджень здійснити один раз у період з моменту постановлення даної ухвали і в строк не пізніше ніж до 01.09.2021 за графіком, що буде визначено самостійно спеціалістом, який зазначений вище. При проведенні дослідження визначити рівень забруднення повітря наступними речовинами: бензо(а)пірен, оксид вуглецю, двоокис сірки. В судовому засіданні 09.09.2021позивач та її представник заявлені вимоги підтримали, просили їх задовольнити. Представники відповідача проти задоволення позовних вимог заперечували. Інші учасники справи до суду не з`явились, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Суд ухвалив розглядати справу за відсутності вказаних осіб. Заслухавши учасників справи, дослідивши зібрані у справі докази, судом встановлено наступне. Позивач [PERSON] є власницею квартири [ADDRESS] (а.с.100 т.1). Квартира розташована на 2 поверсі житлового будинку безпосередньо над кальян-баром « [INFO] ». Дана обставина визнана всіма учасниками справи, а тому не підлягає доказуванню в силу положень ст.82 ЦПК України. Відповідно до договору оренди нерухомого майна №ОН11/2 від 15.06.2017, що укладений між ФО-П [PERSON] (орендодавець) та ФО-П [PERSON] (орендар) було передано останньому у строкове платне володіння та користування нежитлові приміщення №2 корпус 2, загальною площею 110 кв.м. по [ADDRESS] для розміщення розважального закладу (бар). На підставі неодноразових Додаткових угод до договору строк оренди продовжено до 15.06.2022. 04.07.2019 фахівцями Оболонського міжрайонного відділу Державної установи «Київський міський лабораторний центр Міністерства охорони здоров`я України» було проведено комісійне обстеження та лабораторні дослідження повітря на вміст вуглецю оксиду, ангідриту сірчистого, зокрема в квартирі [ADDRESS] , де проживає позивач. За результатами досліджень, що викладені у протоколі №3 дослідження повітря і громадських приміщень від 04.07.2019 встановлено, що у відібраних пробах повітря в квартирі позивачки концентрація діоксиду вуглецю становить 14,3 мг/куб.м, що перевищує гранично-допустиму концентрацію в 4,7 рази, а концентрація ангідриту сірчистого становить 0,96 мг/куб.м, що перевищує гранично-допустиму концентрацію в 19 разів. Загалом встановлено, що зазначене не відповідає вимогам ДСП №173-96 «Державні санітарні правила планування та забудови населених пунктів» та «Гранично допустимі концентрації хімічних та біологічних чинників в атмосферному повітрі населених місць», затверджених т.в.о. Головного державного санітарно лікаря України 03.03.2015. Досліджувані речовини відносяться до 3 і 4 класу небезпеки, гостро направленої та алергенної дії відповідно, що може призвести до хронічних захворювань та отруєнь (а.с.97-99 т.1). Після цього, на підставі розпорядження Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації від 21 серпня 2019 року №573 «Про демонтаж самовільно розміщеної (встановленої) тимчасової споруди, а саме: літнього майданчика біля бару «[INFO]» за адресою: [ADDRESS] », літній майданчик було демонтовано. Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 грудня 2019 року частково задоволено позовні вимоги Фізичної особи-підприємця [PERSON] до Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), Комунального підприємства "Київблагоустрій» виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державноїадміністрації), Департаменту міського благоустрою виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації про визнання протиправним дій, визнання протиправним та скасування рішення, стягнення шкоди, визнано протиправними дії Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) щодо дострокового припинення дії договору щодо пайової участі в утриманні благоустрою №08341-19 від 23 березня 2019 року, укладеного з фізичною особою-підприємцем [PERSON] . Крім того, визнано протиправним рішення, викладене в листі Департаменту міського благоустрою виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 08 липня 2019 року №064-5868 (в частині пункту 5 таблиці - літній майданчик фізичної особи-підприємця [PERSON] , адреса: [ADDRESS] ). А також визнано протиправним та скасовано розпорядження Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації від 21 серпня 2019 року №573 «Про демонтаж самовільно розміщеної (встановленої) тимчасової споруди, а саме: літнього майданчика біля бару «[INFO]» за адресою: [ADDRESS] » і визнано протиправними дії Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації щодо демонтажу літнього майданчика біля бару «[INFO]» за адресою: [ADDRESS] . Стягнуто з Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації на користь фізичної особи-підприємця [PERSON] завдану матеріальну шкоду - вартість повернення демонтованого майна в розмірі 20 000,00 грн. та завдану матеріальну шкоду в сумі 146 292,00 грн., яка складається зі збитків для відновлення літнього майданчика. 24.12.2019 Головним управлінням Держпродспоживслужби в м.Києві під час проведення перевірки суб`єкта господарювання ФО-П [PERSON] на предмет дотримання вимог законодавства у сфері безпечності та якості харчових продуктів було організовано робочу групу для обговорення спірних питань з мешканцями будинку і було встановлено необхідність повторного комісійного обстеження окремого гільзованого вентиляційного (димового) каналу, який виведений з нежитлового приміщення, яке належить [PERSON] . Повторне обстеження було необхідне для ретельного обстеження каналу на предмет наявності чи відсутності дефектів гільзованого каналу та при необхідності здійснення повторної гільзації. Після цього доступ відповідача до технічної частини даху будинку, куди виведений окремий вентиляційний (димовий) канал було обмежено ОСББ «Оболонська Набережна, 11» та/або ТОВ «Експлуатаційна компанія». Ці обставини в повній мірі підтверджуються зібраними у справі доказами та не оспорюються учасниками справи. У зв`язку з цим відповідачем подано позов до Господарського суду м.Києва до ОСББ «Оболонська Набережна, 11» та ТОВ «Експлуатаційна компанія» про усунення перешкод у користуванні місцями загального користування. Рішенням Господарського суду м.Києва від 13.10.2020 позовні вимоги Фізичної особи-підприємця [PERSON] до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Оболонська Набережна 11" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Експлуатаційна компанія" про усунення перешкод у користуванні місцями загального користування задоволено, зобов`язано відповідачів усунути перешкоди в користуванні Фізичній особі-підприємцю [PERSON] місцями спільного використання шляхом надання доступу до технічної частини даху будинку по [ADDRESS] , до виходу вентиляційного (димового) каналу, який виведений з нежитлового приміщення, де розташований заклад ( [ADDRESS] ). Рішення набрало законної сили 17.12.2020. 07.10.2020 на виконання ухвали суду від 22.09.2020 завідувачем лабораторії гігієни канцерогенних факторів та наноматеріалів Державної установи «Інститут громадського здоров`я імені О.М.Марзєєва» Національної академії медичних наук України Бабієм В.Ф. було проведено дослідження, спрямоване на встановлення рівня забруднення повітря в приміщенні будинку [ADDRESS] , а саме в квартирі [ADDRESS] цього будинку (що належить позивачу); в місцях загального користування 2 поверху 3 під`їзду (поблизу ліфтової шахти, на сходах). Проведеним дослідженням встановлено, що концентрація шкідливих речовин в квартирі [ADDRESS] не перевищує відповідні ГДК, а концентрація в місцях загального користування 2 поверху 3 під`їзду (поблизу ліфтової шахти, на сходах) - бенз(а)пірену перевищує встановлені ГДК в 1,5-1,9 рази, вуглецю оксиду в 1,2 рази (а.с.117-118 т.4). 25-26.03.2021 відповідачем виконані роботи з герметизації вентиляційного каналу, на підтвердження чого суду надано ряд документів (а.с.206-230 т.4). 06.08.2021 на виконання ухвали суду від 16.06.2021 завідувачем лабораторії гігієни канцерогенних факторів та наноматеріалів Державної установи «Інститут громадського здоров`я імені О.М.Марзєєва» Національної академії медичних наук України Бабієм В.Ф. було проведено дослідження, спрямоване на встановлення рівня забруднення повітря в приміщенні будинку [ADDRESS] , а саме в місцях загального користування 2 поверху 3 під`їзду (поблизу ліфтової шахти, на сходах). Проведеним дослідженням встановлено, що концентрація шкідливих речовин не перевищує відповідні ГДК. Згідно з ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Стаття 12 ЦК України передбачає, що особа вільно, на власний розсуд, обирає способи захисту цивільного права. Як правило, особа, права якої порушено, може скористатись не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права. Спосіб захисту порушеного права частіше за все визначається спеціальним законом, який регламентує конкретні цивільні правовідносини. Під способом захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених ( оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів передбачений ст. 16 ЦК України. Разом з тим, відповідно до ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Згідно частини другої статті 3 Конституції України, права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави. Статтею 8 Конституції України визначено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу, а закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Положення Конституції України є нормами прямої дії, а звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується. Рішенням Конституційного Суду України від 01.12.2004 року №18-рп/2004 в справі №1-10/2004 надано офіційне тлумачення поняттю «охоронюваний законом інтерес» та визначено, що дане поняття, що вживається в частині першій статті 4 Цивільного процесуального кодексу України та інших законах України у логічно-смисловому зв`язку з поняттям "права", треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об`єктивного і прямо не опосередкований у суб`єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам. Відповідно до ст.50 Конституції України кожен має право на безпечне для життя і здоров`я довкілля та на відшкодування завданої порушенням цього права шкоди. Відповідно до ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є, серед іншого, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Європейський суд з прав людини вказує, що «принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду - передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом» (Nadtochiy v. Ukraine, заява №7460/03, п. 26, рішення від 15.05.2008). При цьому суд вважає за необхідне зауважити, що Європейський суд з прав людини у рішенні Benderskiy v. Ukraine (заява № 22750/02, рішення від 15.11.2007) при оцінці доказів застосовує «баланс ймовірностей» як стандарт доказування. Докази у цивільному судочинстві мать відповідати критерія належності, допустимості, достовірності і достатності (ст.ст.77-80 ЦПК України). Відповідно до ст.80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. При розгляді даної справ на підставі зібраних доказів, що надані обома сторонами, судом встановлено три етапи, які мають значення для правильного вирішення справи. Перший - до моменту подачі позову до суду і демонтажу літнього майданчика кальян-бару; Другий- з того моменту і до проведення відповідачем робіт по герметизації вентиляційного каналу; Третій - після проведення герметизації вентиляційного каналу і на момент ухвалення рішення у даній справі. Суд констатує те, що на момент вирішення справи проведеним дослідженням встановлено відсутність перевищень ГДК шкідливих речовин в квартирі позивача і місцях загального користування. Отже, визнає, що внаслідок тривалого часу розгляду справи і на момент її вирішення відсутні порушення прав позивача щодо безпечного довкілля. Разом з тим, оцінюючи докази надані сторонами, суд приходить до висновку про те, що ситуація з якістю повітря в будинку [ADDRESS] змінилась з моменту подання позову до суду і по момент ухвалення рішення у справі. 04.07.2019 (до моменту подання позову до суду та демонтажу відкритого (літнього майданчика), у квартирі позивачки було виявлено перевищення ГДК шкідливих речовин у повітрі. При цьому, сторонами не оспорюється те, що на той момент відвідувачам кальян-бару було дозволено на літньому майданчику використовувати пристрої - кальяни для паління. Після демонтажу літнього майданчика та подальшого його відновлення через деякий час, як підтверджено в суді представниками відповідача, куріння кальянів на відкритому (літньому) майданчику бару не здійснювалось. Це дозволяє суду, з урахуванням балансу ймовірностей дійти висновку про те, що причиною перевищення ГДК шкідливих речовин у квартирі позивачки стало саме куріння кальянів на відкритому літньому майданчику кальян-бару. Доказів, які б спростовували це відповідачем не надано. Самого посилання на недопустимість наданого позивачем доказу, на думку суду, не достатньо для такого висновку за відсутності доказів, які б спростовували ймовірність шкідливого впливу діяльності кальян-бару на довкілля. З урахуванням принципу верховенства права, необхідності забезпечення державою ефективного засобу правового захисту, суд, діючи у відповідності до вимог ст.5 ЦПК України, вважає, що в даній справі, зберігаючи безсторонність суду, необхідно встановити справедливий баланс між правом відповідача на власний розсуд здійснювати підприємницьку діяльність та цивільно-охоронюваним інтересом позивача на безпечне довкілля, з урахуванням внутрішнього переконання, базованого на балансі ймовірностей, суд вважає правильним заборонити відповідачу при здійсненні підприємницької діяльності в закладі ресторанного господарства кальян-барі « [INFO] », що знаходиться за адресою: [ADDRESS] надання послуг щодо застосування кальянів на відкритому (літньому) майданчику цього закладу. Отже заявлені у справі вимоги підлягають задоволенню частково. Щодо судових витрат. Розподіл судових витрат має бути здійснений у відповідності до положень ст.141 ЦПК України. Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України). Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу, понесених під час розгляду справи: -Позивачем надано договір про надання правової допомоги від 04.02.2019, укладений між нею та АО «ЛЕГАЛІТІ», додаткові угоди до цього договору від 23.12.2019, 30.12.2020, а також акти приймання-передачі послуг від 20.12.2019, 24.12.2020, 06.09.2021, а також квитанції про сплату витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 72 250 грн; -Відповідачем надано Договір про надання правничої допомоги №17 від 22.01.2018, додаткова угода до нього №5 від 21.10.2019, акти надання послуг №25/02 від 25.02.2021, №16/08 від 16.08.2021, квитанції про перерахування коштів у розмірі 78 000 грн. Водночас за змістом ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Згідно з ч. ч. 3, 5, 9 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Якщо сума судових витрат, заявлених до відшкодування та підтверджених відповідними доказами, є неспівмірно меншою, ніж сума, заявлена в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат (крім судового збору) повністю або частково, крім випадків, якщо така сторона доведе поважні причини зменшення цієї суми. У випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору. Таким чином, під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи,

Outcome: partial