Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-22 00:00:00

У жовтні 2012 року до Приморського районного суду м. Одеси звернулися [PERSON] та [PERSON], яка діяла в інтересах, на той час неповнолітнього, [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів та грошових коштів. Справі було присвоєно № 1522/24764/12. Позовні вимоги обґрунтовувалися тим, що починаючи з 1989 року [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] Від шлюбу мають дітей: [PERSON] - [INFO], [PERSON] - [INFO] та [PERSON], які мешкають разом з матір'ю та знаходяться на її утримані. Рішенням Приморського районного суду районного суду м. Одеси від 4 квітня 2013 року, яке було залишено без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 20 серпня 2013 року - позов було задоволено частково. Було стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] та [PERSON] щомісячно аліменти у розмірі ? частини його заробітку ( доходу), починаючи з 19 жовтня 2012 року та до закінчення навчання але не більше ніж до досягнення ними 23 років. Також за рішенням суду було стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] грошові кошти у сумі 4 093.53 грн. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 05 березня 2014 року рішення Приморського районного суду м. Одеси від 04 квітня 2013 року та ухвала апеляційного суду Одеської області від 20 серпня 2013 року було скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції. 29 серпня 2013 року до Приморського районного суду м. Одеси з позовною заявою про стягнення коштів на додаткові витрати звернулися позивачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] до [PERSON] В подальшому вказана справа № 522/22438/13-ц ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 20 травня 2014 року було об'єднано в одне провадження зі справою № 1522/24764/12, яка після повернення з Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ була розподілена та знаходилася в провадженні судді Свяченої Ю.Б. Так відповідно до остаточних уточнень по вказаній справі, які позивачами було надано, позовні вимоги [PERSON], [PERSON], [PERSON] полягають у наступному: - стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] щомісячно аліменти у розмірі ? його заробітку ( доходу) батька починаючи з 22 жовтня 2012 року та до моменту закінчення навчання, але не більш ніж до досягнення ним 23 - річного віку. - стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] щомісячно аліменти у розмірі ?? його заробітку ( доходу) батька починаючи з 22 жовтня 2012 року та до моменту закінчення навчання, але не більш ніж до досягнення ним 23- річного віку. - стягнути одноразово з [PERSON] на користь [PERSON] грошові кошти у розмірі 7 965, 87 грн. які були сплачені [PERSON] за навчання [PERSON]. - стягнути одноразово з [PERSON] на користь [PERSON] грошові кошти у розмірі 465 грн. які були сплачені [PERSON] за навчання [PERSON], а також стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] судові витрати понесені нею за подання позовних заяв (судовий збір). У судовому засіданні представник позивачки [PERSON] позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Представник відповідача позовні вимоги не визнав, просив в їх задоволенні відмовити, надавши свої письмові заперечення. Так виходячи з матеріалів справ, доказів, які були надані сторонами та пояснень суд вважає що позовні вимоги позивачів полягають частковому задоволенню з наступних підстав: Судом встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований шлюб від 03 червня 1989 року. Під час шлюбу у подружа народилися діти: [PERSON] - [INFO], який є позивачем та на момент звернення до суд досяг повноліття та продовжує навчатися в Першому Українському морському інституті міста Севастополь, [PERSON] - [INFO], який на момент звернення до суду за першої позовною заявою не досяг повноліття, але під час розгляду справи [INFO] досяг повноліття, який навчається в Морехідному коледжі технічного флоту Одеської національної морської академії, та [PERSON], яка участі у справі не приймає та є повнолітньою. З 2011 року відповідач [PERSON] не приймає участі у матеріальному забезпечені дітей та родити, а за рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 12 червня 2013 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Як вбачається з позовних заяви та уточнень поданих до них [PERSON] зверталася до суду в інтересах та той час неповнолітнього [PERSON] про стягнення з батька дитини [PERSON] аліментів на користь неповнолітнього [PERSON] аліментів у розмірі ? частини заробітку (доходу). Відповідно до ст. 180 СК України " Батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття" Ч. 3 ст. 181 СК України вказує, що " За рішенням суду кошти на утримання дитини ( аліменти) присуджуються від доходу її матері, батька і ( або) у твердій грошовій сумі". Так з моменту звернення до суду ( 22.10.2012 року) до [INFO] син відповідача [PERSON] [PERSON] був неповнолітнім та мав передбачену законом можливість звернутися до суду, через свого законного представника - матір [PERSON], про стягнення з батька який не проживає з родиною грошові кошти. Починаючи з [INFO] [PERSON] став повнолітнім і у подальших судових процесах приймав участь як самостійний позивач. Відповідно до довідок, які містяться в матеріалах справи, судом було встановлено, що [PERSON] являється курсантом 3 курсу денної форми навчання Морехідного коледжу технічного флоту одеської національної морської академії. Так після досягнення повноліття до питання про стягнення аліментів слід застосовувати норми глави 16 СК України , а ні глави 15 СК України, норми якої діють до досягнення повноліття. Так відповідно до ч. 1 ст. 199 СК України " Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу." Під час встановлення розміру аліментів судом при винесені рішення необхідно спиратися на ст. 182 СК України. До матеріалів справи відповідачем [PERSON] не було надано докази, які б свідчили про те, що відповідач є непрацездатною особою, який має тяжкі захворювання, не має постійне, офіційне місце роботи, а навпаки надано довідки з місця робити . У відповідача немає інших дітей, крім дітей від шлюбу з [PERSON], відповідач не перебуває в іншому зареєстрованому шлюбі. Так докази, які були надані відповідачем про відсутність у останнього будь якого нерухомого майна ніяким чином не може слугувати підставою для звільнення від передбаченої законом матеріальної допомоги дитині, а наявність хворої матері у відповідача суд також не може розглядати як підстави для звільнення від нарахування аліментів по причині відсутності будь яких доказів, які би вказували на понесені витрати відповідачем на лікування та догляд за хворою матір'ю. Ст. 200 СК України яка вказує на розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина вказує, "суд розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і ( або ) у частині від заробітку ( доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. Так частина 2 ст. 182 СК України зазначає, що " Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку …" Так на 2014 рік 30 відсотків прожиткового мінімуму для працездатної людини складає приблизно 360 гривень. У матеріалах справи наявна остання довідка з місця роботи відповідача [PERSON] з якої вбачається, що заробітна плата за останні пів року складає 1312 грн. на місяць. Так ? частина заробітку ( доходу ) аліментів на утримання [PERSON] складає суму, яка навіть менша ніж мінімальна сума передбачена законом, та складає приблизно 320 грн. При визначені розміру аліментів на іншого сина відповідача [PERSON] - позивача [PERSON] суд також спирається на зазначені вище норми ст. 182, 199, 200 СК України у зв'язку з тим, що [PERSON] є студентом Першого Українського морського інституту у м. Севастополь та на даний час продовжує навчання. Під час судового засідання представником відповідача було заявлено, що починаючи з 07.02.2013 року , як зазначено у наказі № 127 Першим Українським морським інститутом, студента [PERSON] було переведено на заочну форму навчання, що підтверджується довідкою від 13.06.2013 року № 457 у зв'язку з чим [PERSON] має можливість самостійно заробляти. Відповідно до ч. 2 ст. 199 СК України яка також підтверджується абз. 1 п. 20 Постанови Пленуму ВСУ від 15.05.2006 року № 3 - обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання припиняється у раці припинення навчання. Так обов'язок утримувати батьками повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання не залежить від форми навчання. У зв'язку з цим посилання представника відповідача на факт заочного навчання [PERSON] не позбавляє відповідача обов'язку по утриманню сина. Таким чином

Outcome: partial