Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-20 00:00:00

29.07.2014 року [PERSON] звернулася до суду з заявою, якою просила встановити факт, що має юридичне значення, - факт родинних відносин між нею та її сином [PERSON] та факт належності їй правовстановлюючого документу - свідоцтва про народження її сина, посилаючись на те, що у свідоцтві про народження її сина в графі з її прізвищем помилково вказали її дошлюбне прізвище - "[PERSON]". В обґрунтування своїх вимог заявниця стверджувала, що вона народилася і проживає у с.Голиця Болградського району, її прізвище при народженні було [PERSON]; вона 19.06.1978року одружилася зі [PERSON] і їй було присвоєне прізвище за прізвищем чоловіка - "[PERSON]", яке є таким і по теперішній час і воно вказане у її паспорті, проте під час реєстрації народження її сина у 1985році, посадова особа, вважаючи, що її, заявниці, шлюб зі [PERSON] розірвано, у свідоцтві про народження сина помилково вказала, що його матір'ю є "[PERSON] На даний час вона, заявниця, звернулася до пенсійного фонду з питанням щодо оформлення пенсії, проте не може довести, що [PERSON] дійсно є її сином, і у зв'язку з доглядом за ним протягом декретної відпустки має відповідний час трудового стажу. У судовому засіданні заявниця підтримала свої вимоги, пояснивши, що після реєстрації шлюбу зі [PERSON] в неї народилося двоє дітей і чоловік, поїхавши на заробітки, додому не повернувся, не допомагав їй матеріально, хоча від його батьків вона знала, що він живий; розірвати шлюб з ним вона намагалася, робила щодо цього спроби, зверталася до відповідних органів влади, проте з-за зайнятості покинула вирішення цього питання на "потім" і так і не вирішила. На момент народження її сина [PERSON] - [INFO] - вона проживала без реєстрації шлюбу зі своїм другим чоловіком, який мав прізвище "[PERSON]", тому, під час реєстрації народження сина [PERSON], посадова особа у свідоцтві про народження сина вказала батьком дитини [PERSON] та вказала її, заявниці, прізвище, як "[PERSON]", пояснивши їй, що, оскільки її дівоче прізвище "[PERSON]", це не є помилкою. До цього часу цей факт нікому не заважав здійснювати свої цивільні права, проте, оформлюючи пенсію, вона, заявниця зіткнулася з перешкодою, вказаною вище, вирішила привести до ладу документи, проте, звернувшись усно до органу РАЦС, отримала усну відмову і змушена звернутися до суду для встановлення фактів, які, виявилося, мають юридичне значення. [PERSON] у судовому засіданні підтримав вимоги заявниці, стверджуючи, що він дійсно є її сином, і, оскільки в його матері четверо дітей - двоє [PERSON] (дочка і син) і двоє - [PERSON] (дочка і він, син), яких мати фактично виростила сама через те, що її чоловіки виїжджали за межі Болградського району на заробітки і не поверталися, за відомостями, перебувають в Росії, в нього ніколи не виникало питання, чому в його матері прізвище "[PERSON]", а в нього, її сина, - "[PERSON]" з огляду на те, що фактично його батьком був [PERSON], який, за збігом обставин, мав таке ж саме прізвище, як і його мати до реєстрації шлюбу зі [PERSON] Представник зацікавленої особи - Управління пенсійного фонду у Болградському районі Одеської області до суду не прибув, причини неявки суду невідомі, але його неявка не є перешкодою розгляду справи. Вислухавши у судовому засіданні заявницю та її сина, розглянувши надані суду документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги заяви, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню в повному обсязі за наступних підстав. У судовому засіданні дослідженням наданих доказів, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини: - згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого сільською радою села Голиця Новоіванівського району Одеської області 25.04.1959року, зареєстроване народження [PERSON], що народилася [INFO] у с.Голиця, про що зроблено актовий запис №17; батьками народженої [PERSON] вказані [PERSON] та [PERSON]; - зі свідоцтва про шлюб [NUMBER], виданого повторно 14.11.2008року виконкомом Кам'янської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, 19.06.1978року було зареєстровано шлюб між гр.гр. [PERSON] та [PERSON], [INFO], а/з №09; - відповідно до свідоцтва про народження [NUMBER], виданого Голицькою сільською радою Болградського району Одеської області УРСР 01.07.1985р., за а/з №20 зареєстроване народження [PERSON], [INFO], його матір'ю вказана [PERSON]; - відповідно до довідки Болградського районного сектору ГУ ДМС України в Одеській області №1074 від 07.08.2014р., [PERSON], [INFO], значиться зареєстрованою у [ADDRESS]; - зацікавлена особа [PERSON] у судовому засіданні стверджував, що [PERSON] дійсно є його матір'ю, виростила його та ще, крім нього, трьох дітей, які вже вивчилися, отримали середню освіту, він, [PERSON], виріс у с.Голиця, часто бував у батьків матері - дідуся і бабусі [PERSON], які допомагали матері ростити і виховувати дітей і які, на даний час, на жаль, вже померли. Відповідно до ст.256ч.1п.6 ЦПК України, суд розглядає справи належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до листа ВСУ від 01.01.2012р. "Про судову практику розгляду справ щодо встановлення фактів, які мають юридичне значення", в разі, якщо установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, громадяни мають право звернутися до суду відповідно до п.6ч.1ст.256 ЦПК - з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають з цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Відповідно до вимог ст.ст.10,11,60,64,131 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі; особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд, таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності), в інтересах яких заявлено вимоги; кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи; письмові докази, як правило, подаються в оригіналі, але якщо подано копію письмового доказу, суд за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, має право вимагати подання оригіналу; сторони зобов'язані подати свої докази суду до або під час попереднього судового засідання у справі, а якщо попереднє судове засідання у справі не проводиться, - до початку розгляду справи по суті. Предметом розгляду даної заяви є встановлення факту належності правовстановлюючого документу, що необхідний заявнику для оформлення особистих, майнових прав, що випливають з цього факту. Оскільки факт родинного зв'язку заявниці [PERSON] і [PERSON] підтверджується, крім їхніх пояснень суду, також письмовими доказами у справі, на спростування цих доводів суду не надійшло жодного доказу, суд дійшов висновку, що вимоги заяви є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Outcome: approved