Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-11 00:00:00

В лютому 2018 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] з обмеженою відповідальністю «Ідріска Тур», третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача фізична особа-підприємець [PERSON], про захист прав споживача, стягнення матеріального збитку за невиконання договору. Позовні вимоги [PERSON] мотивував тим, що в серпні 2017 року він звернувся до ФОП [PERSON], яка є комерційним агентом ТОВ «Ідріска Тур», з метою придбання туристичних послуг туру ЕS-Аликанте, що мав відбутися в період з 21.09.2017 року по 02.10.2017 року. Так, [PERSON] надала йому послуги щодо оформлення замовлення на ТОВ «Ідріска Тур», згідно якого він надав заявку про бронювання на себе та своєї дружини [PERSON] наступних послуг: авіапереліт (Киев-Аликанте) дата вильоту 21.09.2017 року; авіапереліт (Аликанте-Киев) дата вильоту 02.10.2017 року; отель ВАНІВ САLPE BY PIERRE ET VACANCES (4*) Standart/DBL (BB) з 21.09.2017р. по 02.10.2017р.; додаткові послуги трансфер: ES Груповий трансфер а/п-отель-а/п 21.09.2017 по 02.10.2017 року. Бронювання здійснювалось Турагенством з використанням системи Оn-line бронювання. Після цього позивач отримав підтвердження/лист бронювання за заявкою № 50097 та рахунок-фактуру про оплату туристичних послуг. 9 серпня 2017 року [PERSON] передав ФОП [PERSON] грошові кошти в розмірі 46\~428,00 грн. для бронювання зазначеного туру. З даної суми було вираховано 3679,00 грн., як комісійну винагороду ФОП [PERSON] Проте, у вересні 2017 року [PERSON] повідомила, що туроператор ТОВ «Ідріска Тур» в одностороньому порядку відмовився виконувати взяті на себе зобов'язання щодо організації надання туристичних послуг туристам, зокрема позивачу і його дружині. В зв'язку з цим, позивач звернувся до туроператор ТОВ «Ідріска Тур» з листом про повернення грошових коштів, проте він був залишений без виконання. Враховуючи вищевикладене, [PERSON] звернувся до суду з даним позовом та просить стягнути з ТОВ «Ідріска Тур» на його користь суму завданих йому матеріальних збитків в розмірі 42\~749, 00 грн. Ухвалою суду від 5 березня 2018 року клопотання позивача задоволено, дану позовну заяву було прийнято до розгляду, відкрито провадження в справі та визначено, що справа буде розглядатися за правилами спрощеного позовного провадження з повідомлення сторін. Відповідачу запропоновано протягом п'яти днів із дня вручення даної ухвали, подати суду заяву із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження. Також ТОВ «Ідріска Тур» роз'яснено, що якщо воно не подасть у встановлений судом строк такі заперечення, воно має право ініціювати перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження лише у випадку, якщо доведе, що пропустив строк з поважних причин. Крім того, даною ухвалою суду було визначено строки для подання сторонами відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив, заперечення та пояснення щодо позову. Позивач та відповідач копію ухвали про відкриття спрощеного позовного провадження у справі з повідомлення сторін отримали, проте у визначені строки, відзиву на позовну заяву, відповідачем подано не було. Частиною восьмою статті 178 ЦПК України визначено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Аналогічне положення міститься і в ч. 2 ст. 191 ЦПК України. З огляду на це, суд приходить до висновку про вирішення спору за наявними матеріалами справи. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] - [PERSON] позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Просила позов задовольнити. Також не заперечила проти ухвалення заочного рішення. Представник відповідача [PERSON] з обмеженою відповідальністю «Ідріска Тур» в судове засідання не зявився з невідомих причин, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. За таких обставин у відповідності до ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив заочне рішення у його відсутність на підставі наявних в справі доказів, оскільки представник позивача не заперечила проти такого порядку вирішення спору. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала, надала письмові пояснення та зазначила, що вона є турагентом туроператора ТОВ «Ідріска Тур». Починаючи з 28 травня 2012 року вона здійснює реалізацію своїм клієнтам сформованого ТОВ «Ідріска Тур» туристичного продукту, відповідно до умов Агентського договору. Також зазначила, що дійсно 7 серпня 2017 року до неї звернувся позивач з проханням підібрати для нього і його дружини туристичну подорож до Іспанії на період кінець вересня 2017р. початок жовтня 2017 року. Після запропонованих варіантів, позивач зупинив свій вибір на турі ЕS-Аликанте. В звязку з цим, нею було оформлено заявку, а згодом після отримання підтвердження, укладено договір на туристичне обслуговування з [PERSON] Позивач оплатив туристичну послугу в повному обсязі 46\~428 грн., з яких 42\~749,00 грн. вартість туристичних послуг та 3679,00 грн. її агентська винагорода. В результаті відмови ТОВ «Ідріска Тур» від виконання своїх зобов'язань, [PERSON] повернула позивачу вартість своєї агентської винагороди. Крім того, нею було подано заяву до поліції про шахрайські дії ТОВ «Ідріска Тур». Просила задовольнити позов [PERSON] у повному обсязі та стягнути з ТОВ «Ідріска Тур» на його користь суму завданих йому матеріальних збитків 42\~749,00 грн. Вислухавши пояснення представника позивача [PERSON], третьої особи [PERSON], дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Частиною 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 р. №2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" роз'яснено, що відповідно до статей 55, 124 Конституції України та статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.\~ У п.33 рішення ЄСПЛ від 19.02.2009 року у справі "Христов проти України" суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч.1 ст.6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав. Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У справі\~Bellet v. France\~Суд зазначив, що\~"стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права". Правилами ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч. 5 ст. 81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. З підтвердження/листа бронювання (заявка № 50097) (а.с. 18) вбачається, що позивачем 07.08.207 року було обрато тур «ЕS-Аликанте» з 21.09.2017р. по 02.10.2017 року. До туристичних послуг за даним туром входило: - авіапереліт (Киев-Аликанте) дата вильоту 21.09.2017 року; - авіапереліт (Аликанте-Киев) дата вильоту 02.10.2017 року; - отель ВАНІВ САLPE BY PIERRE ET VACANCES (4*) Standart/DBL (BB) з 21.09.2017р. по 02.10.2017р.; - додаткові послуги трансфер: ES Груповий трансфер а/п-отель-а/п 21.09.2017 по 02.10.2017 року. Ціна туру становила 1379,00 євро. Також слід зазначити, що тур було оформлено на дві особи: позивача та його дружину [PERSON]. Суд звертає увагу на той факт, що бронювання туристичної послуги здійснювалося турагентом ФОП [PERSON] за допомогою Оn-line бронювання, що передбачено розділом 5 Агентського договору № 05/224. З відомостей, які містяться в рахунку-фактури № 50097 від 08.08.2017 року встановлено, що за оплату туристичних послуг, вказаних в листі бронювання, позивачу необхідно сплатити 42\~749,00 грн. (а.с. 19). Отже, направивши на адресу турагентва - ФОП [PERSON] вищевказаного рахунку-фактури відповідач підтвердив бронювання туру. Судом встановлено, що 9 серпня 2017 року між ФОП [PERSON] та [PERSON] було укладено Договір на туристичне обслуговування №2, відповідно до умов якого турагент, відповідно до заявки туриста на бронювання туристичних послуг та умов договору, за встановлену договором плату, зобов'язується забезпечити (організувати) надання туристичних послуг туристу, а останній зобов'язується на умовах договору прийняти та оплатити їх (а.с. 5-9). Згідно п. 2.1.2. вищевказаного договору, турагент зобов'язується забезпечити бронювання послуг та забезпечити (організувати) надання послуг туристу, відповідно до умов договору та явки туриста. Відповідно до п. 2.2.2. Договору, турист зобов'язаний оплатити вартість послуг відповідно до умов договору. Також п.п. 2.4.3., 2.4.4. Договору визначено, що турист має право отримувати послуги, відповідно до умов договору, а також отримувати відшкодування матеріальних і моральних збитків у разі невиконання або неналежного виконання умов договору у розмірі, передбаченому договором. Загальна вартість послуг, що надаються відповідно до умов договору, становить 46\~428 грн. Турист зобовязаний здійснити повну оплату вартості послуг протягом одного дня, з дати підписання договору в 100% розмірі (п.п. 3.1., 3.3. Договору). Пунктом 4.1. Договору визначено, що у випадку порушення (невиконання чи неналежного виконання) своїх зобовязань за договором однією із сторін, сторона, що порушила свої зобовязання, несе відповідальність відповідно до чинного законодавства України та умов Договору. У випадку невиконання з вини турагенства своїх зобовязань, передбачених договором, відповідальність турагенства перед туристом за даним договором обмежується розміром подвійної плати вартості послуг, що надаються відповідно до умов договору (п. 4.2. Договору). З розміру позовних вимог [PERSON] вбачається, що розмір збитків не перевищує розміру вказаного в п. 4.2. Договору. Щодо факту укладення вищевказаного договору з ФОП [PERSON], то слід зазначити наступне. Матеріалами справи встановлено, що з 28 травня 2012 року ФОП [PERSON] є турагентом туроператора ТОВ «Ідріска Тур» та здійснює реалізацію своїм клієнтам, сформованого ТОВ «Ідріска Тур», туристичного продукту, відповідно до умов Агентського договору № 05/224 від 28.05.2012 року. Відповідно до Агентського договору № 05/224 від 28.05.2012 року (а.с. 10-17), ФОП [PERSON] зобовязалася від імені Туроператора за винагороду надати Туроператору послуги з реалізації сформованого Туроператором туристичного продукту шляхом укладення договорів на туристичне обслуговування з третіми особами (туристами). Пунктом 2.2.1. Агентського договору визначено, що турагент зобов'язаний для замовлення туристичного продукту, направити Туроператору електронною поштою або факсом заявку на бронювання, підписану агентом та скріпленою печаткою. Всі заявки на бронювання, відправленні турагентом електронною поштою або факсом мають чинність заявок, оформлених письмово. Турагент сплачує туроператорову вартість туристичного продукту, за винятком агентської винагороди, згідно з рахунком, виставленим Туроператором, протягом двох банківських днів з дати отримання його Турагентом. За реалізацію туристичного продукту турагент одержує агентську винагороду, розмір якої встановлюється туроператором. Виплата винагороди турагенту за реалізований тур здійснюється шляхом вирахування ним суми винагороди при переказі грошових коштів на рахунок туроператора. Згідно п. 4.3. Агентського договору, туроператор несе відповідальність перед туристом за невиконання або неналежне виконання умов договору на туристичне обслуговування. Факт оплати туристичних послуг підтверджується Випискою за особовим рахунком (а.с. 20), квитанціює про оплату від 09.08.2017 року (а.с. 21), а також платіжним дорученням №1 від 10.08.2017р. (а.с. 61). Зі змісту даних документів вбачається, що позивачем було оплачено послуги на загальну суму 46\~428,00 грн., з них: 42\~749,00 грн. вартість туристичних послуг за договором на туристичне обслуговування №2 та 3679,00 грн. агентська винагорода ФОП [PERSON] Також даний факт підтверджується поясненнями, наданими в судовому засіданні третьою особою. З оголошення на сайті відповідача idriska-tour.com. було зясовано, що з 31.08.2017 року раніше заявлені рейси виконуватися не будуть. Рейси відмінені в результаті недобросовісних дій партнерів. На даний час ведеться підготовка документів для передачі на розгляд в суд. Для відшкодування грошових коштів просять направляти заяви на поштовий адрес: м. Київ, вул. Константинівська, 37 (а.с. 27). Слід зазначити, що про факт невиконання зобовязань відповідача за договором, позивача було повідомлено турагеном ФОП [PERSON] Щодо причини скасування рейсів, то слід зазначити наступне. Так, з листа ТОВ «ДАРТ» від 27.11.2017 року вбачається, що чартерні рейси до Аліканте були замовлені туристичним оператором ТОВ «Ідріска Тур», з якою ТОВ «ДАРТ» було укладено договір на виконання чартерних авіаційних перевезень. Замовник рейсів - ТОВ «Ідріска Тур» не здійснило авансування вищевказаних перевезень, чим грубо порушило умови договору, хоча реалізувало квитки на рейс за 02.09.2017р. з Києва до Аліканте. З огляду на це, ТОВ «ДАРТ» звернулося до Господарського суду м. Києва із позовною заявою, за результатами розгляду якої судом було винесено рішення про стягнення заборгованості за Договором з ТОВ «Ідріска Тур» (а.с. 92). Отже, аналізуючи зміст вищевказаного документу суд приходить до висновку, що саме з вини відповідача, позивач разом з дружиною не змогли скористатися оплаченою туристичною послугою та відпочити в Іспанії. Так, 4 вересня 2017 року позивачем на адресу відповідача надіслано лист з проханням повернути грошові кошти в розмірі 46 428,00 грн., які були сплачені за туристичні послуги згідно договору №2 від 09.08.2017 року (а.с. 29). В звязку з даними обставинами та відповідно до п. 6.2. Агентського договору №05/224, 6 вересня 2017 року ФОП [PERSON] на адресу відповідача було надіслано лист з проханням повернути кошти, отримані за бронювання № 50097 в сумі 42\~749,00 грн. (а.с. 28). Матеріалами справи встановлено, що 10 січня 2018 року позивачем на адресу ТОВ «Ідріска Тур» було надіслано вимогу в порядку ст. 530 ЦК України (а.с. 22-24). Зі змісту вимоги вбачається, що [PERSON] просить в семиденний термін з дня пред'явлення цієї вимоги виконати свої зобов'язання та перерахувати на його користь суму завданої йому матеріальної шкоди в розмірі 42\~749 грн. Перерахунок просив здійснити на рахунок турагента [PERSON] Факт надіслання даної вимоги підтверджується рекомендовани повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 25) та описом вкладень (а.с. 26). З пояснень наданих в судовому засіданні третьою особою було зясовано, що ФОП [PERSON] добровільно повернула позивачу свою винагороду за виконану роботу в сумі 3679,00 грн. Даний факт не заперечується представником позивача. Згідно п. 17 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів», послуга - діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб. Відповідно до ст. 20 Закону України «Про туризм» за договором на туристичне обслуговування одна сторона (туроператор, який укладає договір безпосередньо або через турагента) зобовязується надати за замовленням іншої сторони (туриста) комплекс туристичних послуг (туристичний продукт), а турист зобов'язується оплатити його. До договору на туристичне обслуговування застосовуються загальні положення договору про надання послуг, якщо інше не передбачено законом. Договір на туристичне обслуговування укладається в письмовій чи електронній формі відповідно до закону. За договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов'язання (ст. 901 ЦК України). Згідно ст. 902 ЦК України, виконавець повинен надати послугу особисто. У випадках, встановлених договором, виконавець має право покласти виконання договору про надання послуг на іншу особу, залишаючись відповідальним в повному обсязі перед замовником за порушення договору. Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно положень статті 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). \~У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди (ч.1 ст. 611 ЦК України). Частиною 1 статті 906 ЦК України передбачено, що збитки, завдані замовнику невиконанням або неналежним виконанням договору про надання послуг за плату, підлягають відшкодуванню виконавцем, у разі наявності його вини, у повному обсязі, якщо інше не встановлено договором. Виконавець, який порушив договір про надання послуг за плату при здійсненні ним підприємницької діяльності, відповідає за це порушення, якщо не доведе, що належне виконання виявилося неможливим внаслідок непереборної сили, якщо інше не встановлено договором або законом. Також ч. 11 ст. 20 Закону України «Про туризм» визначено, що якщо під час виконання договору на туристичне обслуговування туроператор не в змозі надати значну частину туристичного продукту, щодо якого відповідно до договору на туристичне обслуговування сторони досягли згоди, туроператор повинен з метою продовження туристичного обслуговування вжити альтернативних заходів без покладення додаткових витрат на туриста, а в разі потреби відшкодувати йому різницю між запропонованими послугами і тими, які були надані. У разі неможливості здійснення таких заходів або відмови туриста від них туроператор зобов'язаний надати йому без додаткової оплати еквівалентний транспорт для повернення до місця відправлення або іншого місця, на яке погодився турист, а також відшкодувати вартість ненаданих туроператором туристичних послуг і виплатити компенсацію у розмірі, визначеному в договорі за домовленістю сторін. Порушення законодавства в галузі туризму тягне за собою відповідальність згідно із законом. Порушеннями законодавства в галузі туризму, зокрема, є порушення умов договору між туристом і суб'єктом туристичної діяльності з надання туристичних послуг (ст. 30 Закону України «Про туризм»). Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 32 вищевказаного Закону, за неналежне виконання своїх зобов'язань туроператор, турагент, інші суб'єкти туристичної діяльності несуть майнову та іншу відповідальність, визначену в договорі відповідно до чинного законодавства. Розмір майнової відповідальності туроператора, турагента чи іншого суб'єкта туристичної діяльності не може перевищувати фактично завданих замовнику збитків з їх вини. Спори майнового характеру між суб'єктами туристичної діяльності та споживачами туристичних послуг вирішуються у встановленому порядку з дотриманням вимог цього Закону. Також частина перша статті 33 вказаного Закону визначає, що суб'єкт туристичної діяльності, який порушив законодавство в галузі туристичної діяльності при наданні туристичної послуги, що завдало шкоду, зобов'язаний відшкодувати туристу збитки у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Також в правовій позиція Верховного Суду України, викладеній в постанові від 3 липня 2013 року № 6-42цс13, зазначено, що за змістом частин першої, другої, десятої статті 20, частини другої статті 30, частин першої та другої статті 32, частини першої статті 33 Закону України від 15 вересня 1995 року № 325/95-ВР "Про туризм" (у редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин), частини четвертої статті 10 Закону України від 12 травня 1991 року № 1023-XII "Про захист прав споживачів", статтей 610 і 611, частини п'ятої статті 653, частини першої статті 901 ЦК України майнову відповідальність несе суб'єкт туристичної діяльності, який порушив законодавство в галузі туристичної діяльності при наданні туристичної послуги, порушив умови договору між туристом і суб'єктом туристичної діяльності з надання туристичних послуг, та за вини якого замовнику (туристу) завдано збитків. Отже, аналізуючи вищевказані письмові докази та положення законодавства, суд приходить до переконання, що відповідачемТОВ «Ідріска Тур» не було виконано взятих на себе зобов'язань за Договором на туристичне обслуговування №2 від 09.08.2017 року, а саме не надано послугу, чим порушено права позивача та завдано йому збитки в розмірі вартості туристичної послуги - 42\~749,00 грн. Дані кошти досі відповідачем позивачу не повернуті, що також підтверджує третя особа. Тому, суд, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, приходить до висновку, що позовні вимоги позивача [PERSON] до ТОВ «Ідріска Тур», третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ФОП [PERSON], про захист прав споживача, стягнення матеріального збитку за невиконання договору знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а тому позов підлягає задоволенню. У відповідності до ст. 141 ЦПК України, з відповідача в дохід держави слід стягнути 704 грн. 80 коп. судового збору, оскільки позивач був звільнений від його сплати на підставі Закону України «Про захист прав споживачів». На підставі викладеного та

Outcome: approved