Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-19 00:00:00

08 жовтня 2015 року позивач звернувся до Жовтневого районного суду Миколаївської області з позовною заявою до відповідача ПАТ «Миколаївгаз» в особі Управління експлуатації газового господарства м. Миколаєва про захист прав споживача, а саме: визнання незаконною вимогу-попередження від 04.03.2015 року та зобов'язати ПАТ «Миколаївгаз» виключити з його особового рахунку [NUMBER] запис про заборгованість у розмірі 9934,99 грн. В обґрунтування своїх вимог вказував, що є власником житлового будинку № [ADDRESS] в м.Миколаєві та споживачем газопостачання, послуги з чого надаються на підставі договору від 10 серпня 2006 року відповідачем - ПАТ «Миколаївгаз». З 2008 року між ним та відповідачем існує спір з приводу нібито наявної заборгованості за надані ПАТ «Миколаївгаз» послуги з газопостачання. Рішенням апеляційного суду Миколаївської області від 04 листопада 2013 року встановлено та стягнуто з позивача заборгованість за спожитий газ за період з 01 січня 2011 року по 01 липня 2012 року в сумі 18387 грн. 36 коп. На початку грудня 2013 року всю встановлену судом заборгованість ним було погашено. 13 грудня 2013 року ним було подано вимогу до ПАТ "Миколаївгаз" про підключення до систем газопостачання та 17 грудня 2013 року такі дії відповідачем було здійснено. Під час підключення представником ПАТ "Миколаївгаз" йому було вручено нову абонентську книжку та новий договір про надання послуг з газопостачання, в яких зазначено, що заборгованість на час підключення становить 9934,99 грн на покази лічильника 36277 м.куб. ПАТ "Миколаївгаз" постійно надсилає йому вимоги про погашення вказаної заборгованості і попереджає, що у випадку непогашення боргу його буде відключено від систем газопостачання. 27.08.2015 року він отримав від ПАТ "Миколаївгаз" лист-відповідь (№502-з/10-02 від 24.04.2015 року) на його звернення від 24.03.2015 року в якому зазначено, що його заборгованість на покази лічильника 33622 м.куб. складає 28259,76 грн., а після погашення 18387,36 грн. вона зменшилась до 9913,75 грн. і досі обліковується на його особовому рахунку. Зазначене вважає порушенням вимог ст. 21 ч. 1ЗУ «Про захист прав споживачів», а саме: нав'язування виконавцем - єдиним постачальником таких послуг, умов одержання таких послуг, що ставить споживача у нерівне становище порівняно з іншими; обмеження прав споживача на одержання необхідної, доступної, достовірної інформації про відповідну продукцію. В судовому засіданні позивач [PERSON] свої позовні вимоги підтримав та пояснив про вище викладене. Просив відмінити акт відповідача щодо наявної заборгованості та зобов'язати відповідача прийняти до виконання рішення апеляційного суду Миколаївської області щодо наявної у нього суми заборгованості. Представник позивача також позовні вимоги підтримав, просив визнати незаконною вищевказану вимогу-попередження та зобов'язати відповідача виключити з особового рахунку позивача суму боргу в розмірі 9934,99 грн. Відповідач ПАТ «Миколаївгаз» в особі управління експлуатації газового господарства м. Миколаєва свого представника в судове засідання не направив, про причини неявки не повідомив, хоча про час та місце судового розгляду повідомлений належно (а.с. 31), у зв'язку з чим, суд вважає можливим розгляд справи за відсутності представника відповідача. Вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові докази по справі в межах заявлених позовних вимог судом встановлено наступне. Рішенням апеляційного суду Миколаївської області від 04 листопада 2013 року (а.с. 10) зустрічні позовні вимог ПАТ «Миколаївгаз» до [PERSON] - власника житлового будинку [ADDRESS] в м.Миколаєві, про стягнення заборгованості за спожитий природний газ задоволено частково та стягнуто за період з 01 січня 2011 року по 01 липня 2012 року в сумі 18 387 грн. 36 грн. Зі змісту цього рішення також слідує, що Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації «Миколаїгаз» безпідставно включило до розрахунку [PERSON] збитки в сумі 5765, 86 грн. за період з 01 серпня 2010 року по 01 лютого 2011 року. Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України - обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Враховуючи зазначені положення, суд вважає, що встановлені рішенням суду обставини, в тому числі розмір наявної у позивача заборгованості за вищевказаний період не підлягають встановленню і наступному дослідженню. Згідно копії квитанції від 13.12.2013 року, позивачем сплачено вищевказану суму заборгованості перед ПАТ «Миколаївгаз» в сумі 18387, 36 грн. (а.с. 17). Згідно листа - роз'яснення ПАТ «Миколаївгаз» на ім'я [PERSON] від 25.12.2013 року та копії витягу з особового рахунку, вказано на наявну заборгованість в сумі 9934, 99 грн., з яких за 2009 рік борг складає 6736, 69 грн. на покази лічильника 19232 м.куб, станом на 2011 рік - 24102,98 грн. на покази 32161 м.куб (з яких покази 12929 м.куб за 2011 рік), та станом на 2012 рік - 28 259,76 грн. на покази лічильника 336220 куб. м. (а.с. 18-19). З цих розрахунків слідує, що відповідач дійсно, не зважаючи на рішення апеляційного суду Миколаївської області від 04.11.2013 року, нарахував позивачу заборгованість за 2011 рік в розмірі, що не відповідає розміру заборгованості, визначеної рішенням апеляційного суду Миколаївської області від 04.11.2013 року. Відповідно до вимоги попередження С 92/821 від 04.03.2015 року, [PERSON] повідомлено про наявний борг за спожитий газ за 2014 рік в сумі 1979, 23 грн. Крім того, повідомлено, що станом на 01.03.2015 року на покази лічильника 40421 м/куб, сума поточної заборгованості становить 8754,30 грн. без врахування суми боргу по річному перерахунку. Попереджено споживача про припинення газопостачання у разі несплати наданих послуг (а.с. 21). Вказана вимога містить повідомлення щодо наявного боргу за 2014 рік, тобто поза межами періоду, за яких досліджувалась та встановлювалась сума боргу апеляційним судом Миколаївської області. Зазначена сума боргу станом на 01.03.2015 року в розмірі 8754,30 грн. не має посилань на період, за який виникла вказана заборгованість, а тому віднести її саме на суму заборгованості за період 2011-2012 роки, як про те вказує позивач, не має можливості. Більш того, посилання позивача щодо порушення відповідачем вимог ЗУ «Про захист прав споживачів» в частині надання послуг за тарифами в іншому розмірі ніж іншим споживачам та що ставить його в невигідне становище, не знайшло свого підтвердження в ході розгляду даної справи. Так, згідно особової картки, розмір тарифу за 2011 рік розраховано в сумі 2,6856 грн. за 1 куб. м., а за 2012 рік - в розмірі 1,0980 грн. за 1 куб.м., що відповідає розмірам діючих на той час тарифам, як встановлено апеляційним судом Миколаївської області, у його рішенні від 04.11.2013 року, та яке позивачем не оскаржувалось. Крім того, щодо вимоги позивача про визнання незаконною вимогу-попередження від 04.03.2015 року, то відповідно до змісту статей 11, 15 ЦК України, цивільні права й обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист. Захист цивільних прав це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Під способами захисту суб'єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушення. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів дається в ст. 16 ЦК. Таким чином оскарження вищезазначеного акту-попередження, який не встановлює для позивача будь-яких обов'язків, крім рекомендації сплатити заборгованість за спожиті послуги, що є різновидом претензії, не передбачено діючим законодавством як спосіб захисту прав. Щодо вимоги позивача про зобов'язання ПАТ «Миколаївгаз» виключити з його особового рахунку відомості про наявний борг в сумі 9934,99 грн., то відповідно до ст. 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» бухгалтерський облік - процес виявлення, вимірювання, реєстрації, накопичення, узагальнення, зберігання та передачі інформації про діяльність підприємства зовнішнім та внутрішнім користувачам для прийняття рішень. Метою ведення бухгалтерського обліку і складання фінансової звітності є надання користувачам для прийняття рішень повної, правдивої та неупередженої інформації про фінансове становище, результати діяльності та рух грошових коштів підприємства (ст. 3). Відповідно до ст. 1 цього ж Закону внутрішньогосподарський (управлінський) облік - система обробки та підготовки інформації про діяльність підприємства для внутрішніх користувачів у процесі управління підприємством. Тобто, вимога про зняття заборгованості з особового рахунку позивача не передбачена чинним законодавством як спосіб захисту прав, оскільки є протиправним втручанням до внутрішньогосподарського обліку відповідача. За вищевказаного, а також положень ст. 11 ЦПК України, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заявлених позовних вимог. Враховуючи викладене,

Outcome: dismissed