Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-21 00:00:00

25 лютого 2014 року позивач звернувся до Березнегуватського районного суду Миколаївської області з позовом до відповідачки про стягнення заборгованості за кредитним договором. В позові зазначив, що між товариством з обмеженою відповідальністю "Комерційний банк "Дельта", правонаступником якого є він та відповідачкою 10 січня 2008 року було укладено кредитний договір про відкриття карткового рахунку в національній валюті, видано платіжну картку та ПІН-код. Згідно укладеного договору банк надав відповідачці кредит шляхом відкриття відновлювальної відкличної кредитної лінії з лімітом, який розраховується банком самостійно. В свою чергу відповідачка зобов'язалася щомісячно здійснювати погашення частини заборгованості в розмірі, згідно договору. Відповідачка зобов'язань по сплаті частини кредиту не виконала, платежі у визначеному розмірі та у встановлений термін не вносила, станом на 25 грудня 2012 року її заборгованість склала 2320,00 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, в позові заявив про слухання справи у його відсутність та підтримання позовних вимог в повному обсязі. Відповідачка в судове засідання також не з'явилася, направила письмову заяву про розгляд справи за її відсутності та часткове визнання позовних вимог позивача через сплив строку позовної давності. Дослідивши докази у справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. 10 січня 2008 року між товариством з обмеженою відповідальністю "Комерційний банк "Дельта", правонаступником якого є позивач та відповідачкою було укладено кредитний договір № 004-03953-100108 про надання кредиту шляхом відкриття відновлювальної відкличної кредитної лінії в розмірі 30000 грн. з лімітом на рахунку 2000,00 грн., з видачею платіжної картки, ПІН-коду, оплатою відсотків та комісій згідно тарифів (а.с.7-8). Відповідно до п.3.6. укладеного договору, відповідачка зобов'язалася щомісячно здійснювати погашення частини суми заборгованості у вигляді обов'язкового мінімального платежу, в розмірі 3,5 % від суми кредитного ліміту, згідно Тарифів (а.с.12), однак взятих на себе зобов'язань не виконала. Станом на 25 грудня 2012 року відповідачці нараховано заборгованість за вказаним кредитним договором, в розмірі 2320,00 грн., яка складається з: 590,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту та 1730,00 грн. - заборгованість за комісією (а.с.9-10). Відповідачка суму заборгованості перед позивачем в добровільному порядку не сплачує. Суд вважає, що між сторонами мають місце цивільно-правові відносини із зобов'язального права за кредитним договором. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч.1 ст.1054 зазначеного Кодексу за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язуються надати грошові кошти позичальникові в розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Однак, ст.257 ЦК України передбачає, що загальна позовна давність встановлюється у три роки. Згідно розрахунку позивача, заборгованість відповідачки за тілом кредиту, в розмірі 590,00 грн. та заборгованість за комісією - 50,00 грн. виникла ще 31 січня 2011 року, а значить позивач пропустив трирічний строк позовної давності, звернувшись до суду за їх стягненням 25 лютого 2014 року. Така ж правова позиція викладена Верховним Судом України у постанові від 06 листопада 2013 року № 6-116 цс/13, прийнятої за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з підстав, передбачених ст.355 ЦПК України. У відповідності до ч.4 ст.267 вищевказаного Кодексу сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. З огляду на викладене, враховуючи, що відповідачка порушила умови кредитного договору та суму боргу в добровільному порядку не сплачує, суд дійшов висновку, що позовна заява є обґрунтованою i підлягає частковому задоволенню лише щодо вимог про стягнення комісії, в розмірі 1680,00 грн. (1730,00 грн. - 50,00 грн.). Відповідно до ст.88 ЦПК України суд покладає на відповідачку обов'язок по відшкодуванню позивачу витрат на оплату судового збору пропорційно задоволеним позовним вимогам.

Outcome: partial