Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про стягнення суми вкладу та процентів з ПАТ "ІМЕКСБАНК" за договором банківського рахунку №1060006823 від 17.01.2014р. та за договором №1060006824 від 17.01.2014р. про приєднання до публічного договору №1 банківського вкладу /депозиту/ від 11.10.2013р. /вклад "Новорічні бажання"/, відповідно до умов якого, позивач надав банку 45000гр. під 22% річних строком до 20.10.2014р. В день закінчення договору банківського рахунку, а саме 20.10.2014р. позивач звернувся до банка із заявою про повернення суми вкладу та процентів, однак, його письмове звернення залишилося без відповіді. Тому, 12.11.2014р. він знов звернувся до банка із заявою про повернення суми вкладу та процентів, після чого, позивач отримав частку банківського вкладу на суму 6500гр. по 500гр. протягом жовтня-листопада 2014р. Сума вкладу, що залишилася становить - 38500гр., а проценти на неповернутий вклад станом на 12.01.2015р. - становлять 1509,01гр., а також, стягненню підлягають 3% річних від простроченої суми неповернутого вкладу - 205,20гр. А всього, з відповідача позивач просить суд стягнути - 40214,21гр. Оскільки банк відмовляється спілкуватися із позивачем та повертати в добровільному порядку суму вкладу, позивач вимушений був звернутися з позовом до суду, в якому просить стягнути з відповідача вищевказану суму, а також, покласти на відповідача судові витрати - стягнути суму судового збору. В судове засідання позивач не з'явився, його інтереси в суді представляє [PERSON] за нотаріально посвідченою довіреністю від 11.03.2014р., який повністю підтримав позовні вимоги позивача та наполягав на їх задоволенні. Представник відповідача у судові засідання жодного разу не з'явився, причини неявки суду не повідомив, заперечень на позов не надав, з заявою про розгляд справи в його відсутність до суду не звертався, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується поштовими повідомленнями. Судом були використані всі можливі способи сповіщення відповідача про час та місце розгляду справи, але вони виявилися марними. Неявка в судове засідання представника відповідача, судом розцінюється, як зловживання процесуальними правами та намагання затягнути розгляд справи. Згідно із положенням статті 169 ЦПК України, суд відкладає розгляд справи лише в разі першої неявки в судове засідання належним чином повідомленої сторони без поважних причин. Отже, згідно із вимогами ЦПК України суд не повинен з'ясовувати причини повторної неявки належним чином повідомленого відповідача у судове засідання, тому на підставі ст. 169, 224 ЦПК України зі згоди представника позивача, суд ухвалює заочне рішення. Вислухавши пояснення представника позивача та оглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов є обгрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав: Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Позивач вважає що його права, зазначені в Законі "Про захист прав споживачів" порушені банком, відповідачем по справі. Згідно з вимогами ст.10 та ст.60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, і сторони в справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Пунктом 1.4 Положення про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними та фізичними особами, затвердженого постановою правління Національного банку України від 03.12.2003р. № 516, передбачено, що залучення банком вкладів (депозитів) юридичних і фізичних осіб підтверджується: договором банківського рахунку; договором банківського вкладу (депозиту) з видачею ощадної книжки; договором банківського вкладу (депозиту) з видачею ощадного (депозитного) сертифіката; договором банківського вкладу (депозиту) з видачею іншого документа, що підтверджує внесення грошової суми або банківських металів і відповідає вимогам, установленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту. В судовому засіданні встановлено, що позивач уклав з ПАТ "ІМЕКСБАНК" договір банківського рахунку №1060006823 від 17.01.2014р. та договір №1060006824 від 17.01.2014р. про приєднання до публічного договору №1 банківського вкладу /депозиту/ від 11.10.2013р. /вклад "Новорічні бажання"/, відповідно до умов яких, позивачу був відкритий банківський рахунок на який позивач поклав свої грошові кошти в сумі - 45000гр. під 22% річних строком до 20.10.2014р. /а.с.8-15/, що також, підтверджується квитанцією №16854 від 17.01.2014р., про отримання банком від позивача суми вкладу - 45000гр. /а.с.16/. Як встановлено в судовому засіданні, по закінченню строку дії договору, позивач 20.10.2014р. звернувся до банка із заявою про повернення суми вкладу та процентів /а.с.17/, однак, його письмове звернення залишилося без відповіді. Тому, 12.11.2014р. він знов звернувся до банка із заявою про повернення суми вкладу та процентів /а.с.18/, після чого, позивач отримав частку банківського вкладу на суму 6500гр. по 500гр. протягом жовтня-листопада 2014р., що підтверджується випискою з карткового рахунку позивача /а.с.19/. Сума вкладу, що залишилася становить - 38500гр., а проценти на неповернутий вклад станом на 12.01.2015р. - становлять 1509,01гр., а також, стягненню підлягають 3% річних від простроченої суми неповернутого вкладу - 205,20гр., що підтверджується розрахунком заборгованості /а.с.5/. А всього, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню - 40214,21гр. Згідно із ст.2 Закону України "Про банки і банківську діяльність" вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору. Відповідно до ч.1 ст.1058 ЦК України: за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Таким чином, на відносини, пов'язані з виконанням умов укладеного між позивачкою та відповідачем договору поширюються положення норм глав 71, 72 ЦК України, а також, положення Договору. Відповідно до вимог ч.2 ст.1060 ЦК України за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Умова договору про відмову від права на одержання вкладу на першу вимогу є нікчемною. Цивільний кодекс України, як основний акт цивільного законодавства, передбачає право вкладника вимагати повернення внесеного ним депозиту у повному обсязі у будь-який момент. Цей же закон передбачає обов'язок банку видати депозит на першу вимогу вкладника. Враховуючи наведене, оцінюючи належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, а також, достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, а саме, стягненню з відповідача суми вкладу позивача за договором банківського вкладу з урахуванням процентів, на суму вкладу та 3% річних за кожен день прострочення виплати вкладів, станом на 12.01.2015р. Також, відповідно до вимог ст.88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню і сума судового збору, що становить - 402гр.

Outcome: approved