Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-16 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» та ТОВ "Кей-Колект", ТОВ "УКРБОРГ", в якому просять зобов'язати відповідачів здійснити перерахунок заборгованості за кредитним договором № 11351109000 від 29.05.2008 року, визнати частково недійсним та застосувати правові наслідки недійсності правочину до договору факторингу Свої позовні вимоги обґрунтували тим, що між [PERSON] та АІКБ "УкрСиббанк", правонаступником якого являється ПАТ "УкрСиббанк" укладено 29 травня 2008 року кредитний договір № 11351109000, згідно з умовами якого відповідач надав позичальнику [PERSON] кредит - грошові кошти в іноземній валюті у розмірі 24315,00 доларів США, що в еквіваленті на день укладення договору склало 117925,75 грн. з цільовим призначенням: на особисті потреби, а саме на придбання транспортного засобу. Відповідно до кредитного договору за користування кредитними коштами протягом перших 30 днів процентна ставка встановлюється в розмірі 13,50% річних, після - підлягає перегляду відповідно до умов договору. З метою забезпечення виконання обов'язків за кредитним договором укладено договір поруки з [PERSON] № 11351109000/П від 29.05.2008 року, яка зобов'язалася перед банком відповідати за виконання позичальником усіх його зобов'язань. Згідно умов договору поруки поручитель і боржник відповідають перед банком солідарно. Кінцевий термін повернення кредиту 29.05.2015 року. Умовами договору передбачено, що за порушення термінів повернення кредиту та/або процентів за кредит та/або комісій відповідач сплачує позивачу додатково до встановленої процентної ставки за кредит пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу. В зв'язку з неможливістю позичальника дотримуватись вимог Графіку погашення кредиту з відповідачем було оформлено реструктуризацію заборгованості, 28.09.2009 року з [PERSON] укладено додаткову угоду про надання споживчого кредиту щодо строків сплати процентів. Позичальник після наданої реструктуризації систематично виконував свої зобов'язання та сплачував погоджуючи з представниками банку розмір щомісячного платежу, про що надав квитанції. Однак, відповідач 01.04.2011 в судовому порядку стягнув з позивачів суму боргу за кредитом в розмірі 178344,40 грн. В перегляді рішення за нововиявленими обставинами відповідачам відмовлено, відхилена апеляційна скарга та відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою з даного питання. 11.06.2012 між відповідачами укладений договір факторингу та до ТОВ "Кей-Колект" перейшло право вимоги за зобов'язанням. Позивач вважає, що здійснити відступлення вимоги можливе лише до моменту винесення судового рішення про стягнення боргу. В даному випадку стягувач поступився виконанням судового рішення іншій особі, що є недопустимим. Крім того, відповідачі порушили норми матеріального права та всупереч ч.2 ст. 58 ЦК України не попередили боржника письмовим повідомленням про заміну кредитора у зобов'язанні. Також, додатковою підставою для визнання договору факторингу недійсним позивач зазначає відсутність ціни договору факторингу, що є істотною умовою договору такого характеру. Договір факторингу позивач просить частково визнати недійсним в частині, що стосується відступлення права вимоги за кредитним договором № 11351109000/П від 29.05.2008. Представник позивачів в судове засідання подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просить позов задовольнити. Відповідачі у судове засідання не з'явилися, про час і місце слухання справи повідомлені належним чином, в матеріалах справи наявне заперечення їх представника на позовну заяву, в якій він просить відмовити в задоволенні позовних вимог. Суд, дослідивши у судовому засіданні матеріали справи встановив наступне. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином у відповідності з умовами договору, який є обов'язковим для виконання сторонами ( ст. 629 ЦК Цкраїни), і вимогами законодавства. Суд встановив, що всупереч цьому, відповідач не виконав свої зобов'язання, передбачені кредитним договором. З матеріалів справи встановлено, що 29.05.2008 між ПАТ КБ «УкрСиббанкк» та відповідачем [PERSON] укладений договір про надання споживчого кредиту на придбання транспортного засобу № 11351109000, згідно з умовами якого відповідач надав позичальнику [PERSON] кредит - грошові кошти в іноземній валюті у розмірі 24315,00 доларів США, що в еквіваленті на день укладення договору склало 117925,75 грн, а позичальник в свою чергу прийняв дані кошти та зобов'язався належно використати отримані кошти і повернути банку кредит в порядку та на умовах, зазначених у кредитному договорі, в тому числі вчасно погашати кредит та відсотки за користування кредитом. З метою забезпечення виконання обов'язків за кредитним договором укладено договір поруки з [PERSON] № 11351109000/П від 29.05.2008 року, яка зобов'язалася перед банком відповідати за виконання позичальником усіх його зобов'язань. Згідно умов договору поруки поручитель і боржник відповідають перед банком солідарно. Кінцевий термін повернення кредиту 29.05.2015 року. В зв'язку з неможливістю позичальника дотримуватись вимог Графіку погашення кредиту з відповідачем було оформлено зміну графіку погашення кредиту , 28.09.2009 року з [PERSON] за № 11351109901. Встановлено також, що рішенням Знам'янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 01.04.2011 з відповідачів стягнуто заборгованість по договору кредиту станом на 09.11.2010 в сумі 178344,40 грн. Рішення набрало законної сили. 11.06.2012р. між ПАТ «УкрСиб банк» та ТОВ «Кей-Колект» м.Київ укладено договір факторингу №4, а відтак, як наслідок, до ТОВ «Кей-Колект» перейшли права вимоги за зобов'язаннями, які виникли у [PERSON] на підставі кредитного договору від 29.05.2008 за № 11351109000 з ПАТ «УкрСиббанк». У відповідність до ч.1 ст.1077 ЦК України , за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). У відповідність до ч.1 ст.1078 ЦК України , предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Ст. ст. 516,517 ЦК України передбачають заміну кредитора у зобов'язанні без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Первісний кредитор у зобов'язанні повинен передати новому кредитору документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для його здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов'язку новому кредиторові до надання йому доказів переходу до нового кредитора прав у зобов'язанні. Відповідно до ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Відповідно до п.7 Постанови Пленуму Верхового Суду України "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" № 9 від 06.11.2009 правочин може бути визнаний недійсним лише з підстав, визначених законом, та із застосуванням наслідків недійсності, передбачених законом. У разі якщо під час розгляду спору про визнання правочину недійсним як оспорюваного та застосування наслідків його недійсності буде встановлено наявність підстав, передбачених законодавством, вважати такий правочин нікчемним, суд, вказуючи про нікчемність такого правочину, одночасно застосовує наслідки недійсності нікчемного правочину. Судом встановлено, що оспорюваний договір факторингу № 4 від 11.06.2012 не суперечить вимогам ЦК України, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; волевиявлення учасників правочину було вільним; правочин вчинений у формі, встановленій законом; він спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. При його укладанні дотриманні норми діючого законодавства і порушень не встановлено. В договорі зазначені усі суттєві умови договору. За наведених обставин, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для визнання указаного договору факторингу недійсним з зазначених позивачем підстав та дійшов висновку, що у задоволенні позовних вимог в цій частині необхідно відмовити. Крім того, відповідно до договору № 6-К ТОВ "УКРБОРГ" здійснює від імені ТОВ "Кей-Колект" усі необхідні юридичні та фактичні дії по стягненню заборгованості по кредитному договору від 29.05.2008 за № 11351109000. В матеріалах справи наявні два повідомлення на адресу [PERSON] від 27.12.2013 року за вихідними номерами 732125-юр та 732126-юр. з різною сумою заборгованості. Відповідно до першого повідомлення, сума заборгованості станом на 02.12.2013 року перед кредитором становила 11586,69 гривень, з яких 0,00 грн. - залишок основного боргу; 4144,07 грн. - прострочений основний борг; 207,20 грн. - нараховані відсотки; 7235,33 грн.- прострочені відсотки, нарахована та прострочена комісія відсутні. Відповідно до другого повідомлення, сума заборгованості станом на 02.12.2013 року перед кредитором становила 28012,93 доларів США, з яких 10042,29 доларів США - залишок основного боргу; 8900,39 доларів США - прострочений основний борг; 310,62 доларів США - нараховані відсотки; 8759,63 доларів США - прострочені відсотки, нарахована та прострочена комісія відсутні. Зазначена сума зовсім не співпадає з сумою стягнення за судовим рішенням. Яким чином TOB «Кей-Колект» та ТОВ "УКРБОРГ" було змінено розмір заборгованості, відповідачі не довели. Виписка з Додатку до Договору факторингу від 11.06.2012, наданий представником відповідача, також не містить розміру заборгованості [PERSON], тому суд вважає задовольнити вимогу позивачів про здійснення ТОВ "Кей-Колект" перерахунку заборгованості за кредитним договором від 29.05.2008 за № 11351109000. На підставі викладеного і

Outcome: partial