Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-06 00:00:00

[PERSON]звернулась до суду з позовом до [PERSON] про надання дозволу на виїзд дитини за кордон без згоди батька. Позовні вимоги обгрунтувала тим, що від шлюбу з відповідачем має доньку- [PERSON].,[INFO]. 09.12.2014 року шлюб з відповідачем розірвано, дитина проживає разом з нею. Вона піклується про дитину і має можливість возити дитину за кордон на оздоровлення та на екскурсійні поїздки. Відповідач повністю ігнорує її прохання, щодо надання дозволу на виїзд доньки за кордон. Їй було запропоновано декілька туристичних турів, на вигідних для неї умовах. Маючи фінансову можливість і бажання дати дитині найкраще вона придбала ряд туристичних турів. Вона планує разом з донькою відвідати з туристичним візитом: з 27.10.2018 року по 04.11.2018 року Французьку Республіку; з 24.12.2018 року по 13.01.2019 року Сполучене Королівство (Великобританія); з 25.03.2019 року по 31.03.2019 року Арабську Республіку Єгипет; з 25.05.2019 року по 14.06.2019 року Федеративну Республіку Німеччина; з 26.10.2019 року по 03.11.2019 року Королівство Іспанію; з 21.12.2019 року по 13.01.2020 року Республіку Польща; з 23.03.2020 року по 05.04.2020 року Італійську Республіку; з 23.05.2020 року по 11.06.2020 року Туреччину. Оскільки відповідач ігнорує її звернення до нього про надання дозволу для виїзду дитини за кордон, не надає відповіді на її звернення, не надає дозволу на виїзд дитини за кордон, який повинний бути нотаріально завіреним, то вона вимушена звернутися до суду з вказаним позовом. Вважає, що вищевказані поїздки будуть корисними для дитини, яка отримає безліч позитивних емоцій, нових вражень та збагатить свої знання. Просила надати тимчасовий дозвіл на виїзд доньки за кордон, а саме в усі країни світу (в тому числі Європи та Азії) в період з 25.10.2018 року по 12.06.2020 року без супроводу та згоди батька , без нотаріально посвідченої заяви на це батька. Позивачка в судове засідання не з"явилась, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи. В суді представник позивача - [PERSON] позовні вимоги підтримав, надав пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві, просив позовні вимоги задовольнити, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, відзив не подав, заяв та клопотань від нього не надходило. Суд ухвалив про заочний розгляд справи відповідно до вимог ст.ст. 280, 281 ЦПК України. Суд, вислухавши представника позивача, дослідивши та оцінивши надані позивачем докази, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що від шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO]( а.с.13). Після розірвання шлюбу між сторонами дитину залишено проживати з матір"ю ( а.с.11-12). Встановлено, що позивачка має можливість і бажає оздоровлювати дитину та здійснювати з нею туристичні поїздки за кордоном. З метою отримання від відповідача дозволу на виїзд дитини за кордон позивачка зверталась до відповідача, що підтверджується наданою копією листа від 02.07.2018 року( а.с. 27) Як слідує з позовної заяви та підтвердив в суді представник позивача, відповідач відмовляє у наданні згоди на виїзди дитини з позивачкою за кордон на відпочинок, оздоровлення, що вказує на безпідставне зловживання відповідачем своїми правами, що задає моральної травми власній дитині, шкодить інтересам дитини та не сприяє її всебічному та гармонійному розвитку. Згідно з ч.2 ст.150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Статтею 313 ЦК України визначено, що фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. Порядок виїзду за кордон дітей громадян України визначено Законом України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" від 21.01.1994 року № 3857-ХІІ, постановою КМУ від 27.01.1995 року № 57 "Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України", Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМУ від 31.03. 1995 року № 231 (із змінами). У відповідності до положень ч.2 ст. 4 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" оформлення проїзного документа дитини проводиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників. За відсутності згоди одного з батьків, виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволений на підставі рішення суду. Згідно з п.18 Правил оформлення і видачі паспортів громадянам України для виїзду за кордон і проїзних документів дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМУ № 231 від 31.03.1995 року( із змінами і доповненнями), за відсутністю згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього за кордон може бути дозволений за рішенням суду. Правила перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою КМУ від 27.01.1995 року № 57( із змінами і доповненнями) передбачають, що перетинання державного кордону для виїзду за межі України громадянами, які не досягли 16-річного віку, здійснюються лише за згодою обох батьків (усиновлювачів) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку. Виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, здійснюється в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою.Згода другого з батьків не вимагається у разі пред'явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМУ № 231 від 31.03. 1995 року (із змінами), визначено, що виїзд неповнолітніх громадян України за межі території України здійснюється за одним із таких документів: паспорт громадянина України для виїзду за кордон, виданий дітям- громадянам України згідно з цими правилами; проїзний документ дитини, виданий відповідно до Правил; паспорт громадянина України для виїзду за кордон одного з батьків, у який, відповідно до Правил, записано дитину, яка прямує у його супроводі через державний кордон. Пунктом 18 цих Правил передбачено, що оформлення паспорта/проїзного документа здійснюється на підставі заяви батьків (законних представників батьків чи дітей), а у разі, коли батьки не перебувають у шлюбі між собою, - того з них, з ким проживає дитина, справжність підпису яких засвідчено нотаріально. За наявності заперечень одного з батьків документ може бути оформлено на підставі рішення суду. З огляду на викладене, діючим законодавством не встановлено обмеження щодо виїзду неповнолітніх дітей за кордон, а лише встановлено певний порядок їх виїзду за кордон за згодою батьків або дозволу суду при відсутності згоди одного з батьків. Відповідно до наданих позивачкою копій туристичних ваучерів вбачається, що нею здійснено оплату за туристичні подорожі: 27.10.2018 року по 04.11.2018 року до Франції; з 24.12.2018 року по 13.01.2019 року до Великобританії; з 25.03.2019 року по 31.03.2019 року до Єгипту ; з 25.05.2019 року по 14.06.2019 року до ФРН; з 26.10.2019 року по 03.11.2019 року до Іспанії; з 21.12.2019 року по 13.01.2020 року до Польщі; з 23.03.2020 року по 05.04.2020 року до Італії; з 23.05.2020 року по 11.06.2020 року до Туреччини. За таких обставин, враховуючи, що відповідач не надає нотаріально посвідченого дозволу на виїзд за кордон своїй неповнолітній донькі [PERSON], а позивачка має можливість і бажає оздоровлювати дитину за кордоном, здійснювати з дитиною туристичні подорожі в інші країни світу, та враховуючи, що ці дії здійснюються з метою повного та гармонічного розвитку дитини, то позов підлягає задоволенню. На підставі ст. 313 ЦК України, ст. 150 СК України, Закону України " Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України", Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою КМУ № 57 від 27.01.1995року, п. 18 Правил оформлення і видачі паспортів громадянам України для виїзду за кордон і проїзних документів дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМУ № 231 від 31.03.1995року , та

Outcome: approved