Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-05 00:00:00

26 грудня 2016 року позивач звернувся до суду із позовом, в якому зазначає, що на підставі договору купівлі-продажу выд 07 грудня 1992 року, посвідченого виконавчим комітетом Вільнянської сільської ради Оріхівського району Запорізької області, зареєстрованого в реєстрі за № 209, йому належить ? частина житлового будинку, розташованого на земельній ділянці загальною площею 5600 кв.м., за адресою: [ADDRESS]. Його право спільної часткової власності на цей будинок з 1992 року зареєстроване Пологівським Комунальним підприємством «Імпульс» за №2-26 з оформленням на його ім.'я відповідного реєстраційного посвідчення. Інша частина житлового будинку належить відповідачеві на підставі договору купівлі-продажу від 13.03.2000 року, виписки з протоколу № 3 рішення ліквідаційної комісії КСП «Запорожец» від 11.03.2000 року. За технічними показниками обидві частини житлового будинку є відокремленими, мають окремі виходи і згідно висновку Комунального підприємства "Імпульс" Пологівської районної ради Запорізької області від 26 грудня 2016 року за № 96, ? частина позивача може бути виділена в натурі у окремий об'єкт з присвоєнням окремої поштової адреси. Рішенням виконавчого комітету Преображенської сільської ради Оріхівського району Запорізької області від 22.09.2016 року № 96 частині житлового будинку позивача, як об'єкту поділу присвоєна поштова адреса: [ADDRESS]. Згідно положень ст.319 ЦК України, власник на свій розсуд володіє, користується і розпоряджається належним йому майном, всім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. На теперішній час частка будинку позивача не виділена в натурі, що завдає йому значні незручності стосовно розпорядження своїм майном. Стаття 364 ЦК України передбачає право співвласника на виділ в натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності за домовленістю. Згідно вимог чинного законодавства, розпорядження майном, яке перебуває у спільній частковій власності, можливе лише за згодою всіх співвласників, що обмежує його права власника на самостійне розпорядження своєю власністю. Договір про виділ у натурі частки з нерухомого спільного майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. Вирішити питання виділу частки за домовленістю сторін не представляється можливим, оскільки відповідач не провів перенесення письмового запису про реєстрацію свого права на ? частину житлового будинку до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що унеможливлює оформлення нотаріально посвідченого договору про поділ майна, що перебуває у спільній частковій власності, хоча технічною документацією на нерухоме майно, що перебуває у спільній частковій власності, передбачено можливість такого поділу, а саме виділу в натурі часток без погіршення стану об'єкта та порушення прав кожного співвласника, з оформленням КП "Імпульс" Пологівської районної ради окремого технічного паспорту на його частку будинку. Земельна ділянка площею 0,56 га, на якій розташована його частина житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, належить йому на праві власності згідно державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER], оформленого 20.09.1997 року Вільнянською сільською радою Оріхівського району Запорізької області. У відповідності до положень Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" право власності на нерухоме майно підлягає обов'язковій державній реєстрації, правовстановлювальним документом для проведення якої є рішення суду. Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспрювання, а ст.16 ЦК України передбачено один із способів такого захисту - визнання права. Позивач прохає виділити йому в одиницю, з присвоєнням окремої поштової адреси, ? частину об'єкту нерухомого майна, розташованого на земельній ділянці загальною площею 0,56 га, за адресою: за адресою: [ADDRESS]. Визнати за ним право власності на об'єкт нерухомого майна за адресою: [ADDRESS], до складу якого входять: житловий будинок літ. "А", тамбур літ «а», літня кухня літ. «Б», сарай літ. «В», погріб під літ. «В» - «п-г-1», сарай літ. «Г», убиральня літ. «Д», душ літ. «З», гараж літ. «Е», паркан №1, ворота з хвірткою №2, ? частина басейну літ. «Ж», з правом реєстрації в відповідних органах. Позивач в судове засідання не з'явилася, до суду надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує і просить їх задовольнити. Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав у повному обсязі та просить суд його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, до суду надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги позивача визнає в повному обсязі, не заперечує проти їх задоволення. Суд, заслухавши представника позивача, вивчивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, дійшов до переконання про наявність підстав для задоволення позову з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними (ст.369 ЦК України). Згідно зі ст.370 ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. Виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому статтею 364 цього Кодексу. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної вланості є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. У разі виділу співвласник отримує свою частку у майні в натурі і вибуває зі складу учасників спільної власності. За всіма іншими співвласниками спільна власність при виділі частки зберігається.Договір про виділ у натурі частки з нерухомого спільного майна укладається в письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. Згідно з ч.1 ст.356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. За положеннями ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Судом встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу выд 07 грудня 1992 року, посвідченого виконавчим комітетом Вільнянської сільської ради Оріхівського району Запорізької області, зареєстрованого в реєстрі за № 209, йому належить ? частина житлового будинку, розташованого на земельній ділянці загальною площею 5600 кв.м., за адресою: [ADDRESS]. Його право спільної часткової власності на цей будинок з 1992 року зареєстроване Пологівським Комунальним підприємством «Імпульс» за №2-26 з оформленням на його ім'я відповідного реєстраційного посвідчення. Інша частина житлового будинку належить відповідачеві на підставі договору купівлі-продажу від 13.03.2000 року, виписки з протоколу № 3 рішення ліквідаційної комісії КСП «Запорожец» від 11.03.2000 року (а.с. 20-22). За технічними показниками обидві частини житлового будинку є відокремленими, мають окремі виходи і згідно висновку Комунального підприємства «Імпульс» Пологівської районної ради Запорізької області від 26 серпня 2016 року за №39 (а.с.9), можуть бути виділені в натурі у окремі обєкти з присвоєнням окремих поштових адрес. Рішенням виконавчого комітету Преображенської сільської ради Оріхівського району Запорізької області від 22.09.2016 року № 96 частині житлового будинку позивача, як об'єкту поділу присвоєна поштова адреса: [ADDRESS]. (а.с.11 ). Позивач не може вирішити питання виділу частки за домовленістю сторін, оскільки відповідач не провів перенесення письмового запису про реєстрацію свого права на ? частину житлового будинку до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що унеможливлює оформлення нотаріально посвідченого договору про поділ майна, що перебуває у спільній частковій власності. В судовому засіданні встановлено, що вирішити питання виділу частки за домовленістю сторін не представляється можливим, оскільки відповідач не провів перенесення письмового запису про реєстрацію свого права на ? частину житлового будинку до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що унеможливлює оформлення нотаріально посвідченого договору про поділ майна, що перебуває у спільній частковій власності, хоча технічною документацією на нерухоме майно, що перебуває у спільній частковій власності, передбачено можливість такого поділу, а саме виділу в натурі часток без погіршення стану об'єкта та порушення прав кожного співвласника, з оформленням КП "Імпульс" Пологівської районної ради окремого технічного паспорту на його частку будинку. Відповідно до вимог ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» підставою для державної реєстрації прав є рішення суду. Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а ст. 16 ЦК України передбачено один із способів такого захисту визнання права. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що пред'явлений позивачем позов про виділення частки майна, відповідає способу захисту цивільних прав, передбаченому ст. 16 ЦК України, та зазначеним вище нормам матеріального та процесуального права, а відтак підлягає до задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved