Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-01 00:00:00

Позивачка - [PERSON] звернулась до Ленінського районного суду м. Харкова із позовом до ТОВ «Пульсар-92», [PERSON] про захист особистих немайнових прав: честі, гідності, та ділової репутації та відшкодування моральної шкоди. В обгрунтування позову зазначила, що отримала позовну заяву ТОВ «Пульсар -92» від 26 листопада 2014 року (яку Господарським судом Харківської області залишено без розгляду) «про визнання недійсним протоколу загальних зборів засновників товариства та визнання договору купівлі - продажу недійсним», який скріплений особистим підписом [PERSON] де зазначено, що «[PERSON] встановив факт підробки його підпису на протоколі загальних зборів учасників від 10.09.2014». Після отримання нею позовної заяви ТОВ «Пульсар -92» від 10 грудня 2014 року (на цей час триває Апеляційне оскарження) їй стало відомо, що саме її звинувачують у підробці підпису [PERSON] Також їй стало відомо, що згідно ЄРДР за заявою [PERSON] від 29 жовтня 2014 року відкрито кримінальне провадження №12014220480005889 за ч.1 ст. 358 «по заяві [PERSON] щодо протиправних дій директора ТОВ «Пульсар -92» [PERSON], яка шляхом підробки документів розтратила грошові кошти та майно розташоване за адресою: м. Харків, вул. Котлова, 168». За заявою [PERSON] від 09 грудня 2014 року проведене дослідження Харківського інституту судових експертиз ім. Засл. Проф. [PERSON], з метою вирішення питання щодо справжності підпису [PERSON] у протоколах № 12/2014 від 10 вересня 2014 Загальних зборів засновників ТОВ «Пульсар - 92». За результатами проведеного дослідження, згідно висновку від 18 грудня 2014 року почеркознавчого експертного дослідження №13864, підтверджено, що підписи виконані особисто [PERSON]. Позивачка, як директор ТОВ «Пульсар - 92» та секретар загальних зборів засновників до 27 жовтня 2014 року, категорично підтверджує проведення 10 вересня 2014 року [PERSON] та [PERSON] цих зборів. Саме [PERSON] вів протокол загальних зборів власноручно фіксуя його на паперових листах. Після прийнятих рішень та домовленостей [PERSON] власноручно відніс до свого секретаря - Гертер О.В. протоколи для здійснення набору на компютері та друкування. Після оголошення надрукованих протоколів загальних зборів від 10 вересня 2014 року - [PERSON] та [PERSON], поставили свої підписи. Після проведених зборів 10 вересня 2014 року, [PERSON], передав їй актом приймання - передач документи на механоскладальний корпус для можливості здійснення купівлі - продажу. При розгляді справи Господарським судом Харківської області за позовом ТОВ «Пульсар - 92» від 10 грудня 2014 року, представник ТОВ «Пульсар - 92» та [PERSON] визнали належність підпису [PERSON] на протоколі загальних зборів учасників від 10 вересня 2014 року ТОВ «Пульсар -92». Все вищенаведене призводило до значних моральних страждань, втрати нормальних життєвих звязків і вимагало від позивачки додаткових зусиль для організації її життя та життя членів її сімї, у звязку з чим вона звернулася до суду за захистом особистих немайнових прав: честі, гідності та ділової репутації. 04.06.2015 року [PERSON] подала до суду уточнену позовну заяву, де виключила із своїх вимог, вимогу щодо відшкодування моральної шкоди в розмірі 100\~000 грн. та виключила із числа відповідачів [PERSON]. В судовому засіданні [PERSON] свої уточнені позовні вимоги підтримала в повному обсязі, надала пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві, просила позов задовольнити, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Представник відповідача повторно до судового засідання не з'явився, про день та час слухання справи повідомлявся своєчасно, та належним чином, про причини неявки суд не повідомив. [PERSON] через канцелярію суду надав заяву про перенесення розгляду справи у звязку з неможливістю бути присутнім в судовому засіданні через хворобу. Аналогічні заяви від нього неодноразово надходили до суду, однак з даної заяви вбачається, що з лікарні він вже виписаний, тому суд причину неявки до судового засідання вважає неповажною та вважає за можливе провести розгляд справи за його відсутності згідно ч. 4 ст. 169 ЦПК України та ухвалити заочне рішення, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Суд, вислухавши позивачку, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно протоколу №12/2014 загальних зборів від 10 вересня 2014 року голова зборів [PERSON] дозволив директору ТОВ «Пульсар-92» [PERSON] укладати угоди вартістю понад 30000 доларів США. (а.с.10). Відповідно до протоколу №12/2014 загальних зборів від 10 вересня 2014 року голова зборів [PERSON] дозволив директору ТОВ «Пульсар-92» [PERSON] укладати угоди вартістю понад 30000 доларів США та здійснити продаж основних засобів, а саме: обладнання та механоскладального корпусу за адресою: м. Харків, вул. Котлова, 168. (а..с. 11). Як вбачається з акту приймання-передачі документації механоскладального корпусу, розташованого за адресою: м. Харків, вул. Котлова, 168 від 10 вересня 2014 року ТОВ «Пульсар-92» в особі директора [PERSON], яка діє на підставі Статуту (далі Виконавець), з одного боку, та Засновник ТОВ «Пульсар-92», який обіймає посаду заступника директора ТОВ «Пульсар-92» в особі [PERSON], який діє на підставі рішення загальних зборів засновників ТОВ «Пульсар-92» від 10 вересня 2014 року (далі Розпорядник), з другого боку, засвідчили наступне: Виконавець приймає, а Розпорядник передає документацію на механоскладальний корпус, що розташований за адресою: м. Харків, вул. Котлова, 168, а саме: Рішення від 11 лютого 2008 року Харківського обласного постійно діючого Третейського суду; технічний паспорт КП «Харківське Міське Бюро Технічної Інвентаризації». Виданий 18 липня 2013 року. (а.с.13). Згідно протоколу №3/2014 позачергових загальних зборів засновників ТОВ «Пульсар-92» від 27.10.2014 року [PERSON] повідомив про втрату довіри до [PERSON], яка призначена на посаду директора з 08.08.2014 року та неналежним чином виконує покладені на неї обовязки, що призводить до погіршення фінансового стану підприємства, до майнових втрат підприємства, погіршення ділової репутації ТОВ «Пульсар-92», крім того дії [PERSON] на посаді директора пригнічують настрій трудового колективу, що перманентно негативно позначається на продуктивності праці. Також [PERSON] повідомив, що існує загроза швидкого відчуження майна підприємства з боку [PERSON] на посаді директора та створення умов до втрати кваліфікованих кадрів, умисне прийняття її діями «не підйомних» зобов'яань для ТОВ «Пульсар-92», є загроза здійснення [PERSON] на посаді директора інших недобросовісних та неправомірних правочинів всупереч інтересам ТОВ «Пульсар-92» та його учасників. Ваховуючи вищезазначене було постановлено наступне: на підставі ч.3 ст. 99 ЦК України тимчасово відсторонити [PERSON] від виконання повноважень директора ТОВ «Пульсар-92» без нарахування та виплати їй заробітної плати з 27 жовтня 2014 року; з 27 жовтня 2014 року призначити виконуючим обовязки директора ТОВ «Пульсар-92» [PERSON]; виконуючому обовязки директора [PERSON] визначити першочерговим завданням наступне: з дня призначення вжити заходів для забезпечення збереження активів та документації ТОВ «Пульсар-92»; здійснити інвентаризацію активів, що належать ТОВ «Пульсар-92» та за її результатами вжити заходів щодо врегулювання виявлених розбіжностей з відображенням операцій на рахунках бухгалтерського обліку; за участю Адвокатського об'єднання «АБ «Юргазенерго» на договірних підставах про надання правової допомоги перевірити договірну, бухгалтерську, звітну, касову і канцелярську документацію, матеріали внутрішнього аудиту щодо діяльності ТОВ «Пульсар-92» з метою оцінки фінансового стану підприємства та визначення можливості стабілізації її діяльності, а також приведення її у відповідність до вимог законодавства; з дня призначення [PERSON] подати до банківських установ, у яких відкриті рахунки ТОВ «Пульсар-92» нотаріально засвідчену картку із зразками власного підпису; зобовязати [PERSON] Л.Ю. передати [PERSON] установчі та інші документи, повязані з діяльністю ТОВ «Пульсар-92», печатки, штампи, матеріальні цінності та інше майно Товариства, у разі відмови [PERSON] їх вилучення [PERSON] здійснити примусово. (а.с. 12). Згідно витягу з ЄРДР 30.10.2014 року Дзержинським РВ УМВС в Харківській області зареєстровано заяву [PERSON] щодо протиправних дій директора ТОВ «Пульсар-92» [PERSON] , яка шляхом підробки документів розтратила грошові кошти та майно ТОВ, розташованого по вул. Котлова, 168 у період з 08.08.2014 року до 27.10 2014 року. (а.с. 39). 10 грудня 2014 року представник ТОВ «Пульсар-92» звернувся до Господарського суду харківської області з позовом до ТОВ «Геронтісса і К», [PERSON], треті особи: [PERSON], [PERSON] про визнання недійсним договору купівлі-продажу від 07.10.2014 року, укладеного між ТОВ «Пульсар-92» та ТОВ «Геронтісса і К». У позовній заяві від 10 грудня 2014 року представник ТОВ «Пульсар-92» зазначив, що «встановлено факт підробки підпису [PERSON] на протоколі загальних зборів учасників ТОВ «Пульсар-92» Ульяницькою Лілією Юріївною». (а.с. 40 - 42 ). Позивачка категорично не погоджуючись з розповсюдженням неправдивої інформації [PERSON] щодо підробки документів, а саме його підпису, звернулась до Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. Засл. проф. [PERSON] з метою проведення почеркознавчого експертного дослідження, висновком якого від 18.12.2014 року №13864 встановлено, що підписи від імені [PERSON] в протоколі №12/2014 від 10.09.2014 року «Загальних зборів ТОВ «Пульсар 92», в рядку «голова зборів [PERSON]» та в протоколі №12/2014 від 10.09.2014 року «Загальних зборів ТОВ «Пульсар 92», в рядку «голова зборів [PERSON]»,- виконані [PERSON]. (а.с. 6-9). Згідно рішення Господарського суду Харківської області від 10 квітня 2015 року по вищезазначеній справі визнано недійсним договір купівлі-продажу нежитлових приміщень 1-го поверху №26а-:-26с в літ. "В'-1", загальною площею 852,3 кв.м, укладений 07 жовтня 2014 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Пульсар-92» та Товариством з обмеженою відповідальністю "Геронтісса і К", посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим №1108. Визнано за Товариством з обмеженою відповідальністю "Пульсар-92" право власності на нежитлові приміщення 1-го поверху №26а-:-26с в літ. "В'-1", загальною площею 852,3 кв.м. При розгляді зазначеної справи Господарським судом Харківської області [PERSON] та представник ТОВ «Пульсар-92» визнали належність підпису [PERSON] Згідно з положеннями\~статті 277 ЦК України та \~статті 10 ЦПК України обов'язок довести, що поширена інформація є достовірною, покладається на відповідача, проте позивач має право подати докази недостовірності поширеної інформації. Позивач повинен довести факт поширення інформації відповідачем, а також те, що внаслідок цього було порушено його особисті немайнові права. Відповідно до ч. 1\~ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно ч.4 вказаної статті доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як вбачається з ч. 3 ст. 277 ЦК України негативна інформація, поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного. З огляду на те, що в ході судового розгляду відповідачем не подано заперечення на позовну заяву, та тим самим, не заперечено факт поширення ним неправдивої інформації, - суд знаходить цю обставину доведеною, також ця обставина підтверджена висновком почеркознавчого експертного дослідження від 18.12.2014 року №13864 Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. Засл. проф. [PERSON]. За змістом статей\~3, 28 Конституції України,\~\~людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Кожен має право на повагу до його гідності. Право фізичної особи на повагу до її гідності та честі, недоторканість ділової репутації має також своє відображення у положеннях ст. ст.\~297,\~299 ЦК України. За змістом ч.4\~ст.32 Конституції України\~та\~ст. 277 ЦК України, кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім'ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації. Відповідно до ч. 1\~ст. 277 ЦК України, фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім'ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Згідно п. 15 Постанови Пленуму ВСУ №1 від 27.02.2009 року, при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право. Під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв'язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі. Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені). Спростування недостовірної інформації повинно здійснюватись незалежно від вини особи, яка її поширила. За змістом\~ст. 62 Конституції України\~та ч.2\~ст.2 Кримінального кодексу України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов'язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Враховуючи викладене, інформація наведена у позовній заяві ТОВ «Пульсар-2» до ТОВ «Геронтісса і К», [PERSON], треті особи: [PERSON], [PERSON] про визнання недійсним договору купівлі-продажу від 07.10.2014 року, укладеного між ТОВ «Пульсар-92» та ТОВ «Геронтісса і К». в абзаці 11, а саме: «встановлено факт підробки підпису [PERSON] на протоколі загальних зборів учасників ТОВ «Пульсар-92» Ульяницькою Лілією Юріївною» є такою, що на підставі\~ст. 277 ЦК України, підлягає визнанню її недостовірною та спростуванню. Відповідно до\~ст.1 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі статтями\~3,\~4 ЦПК України,\~\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до\~ст.16 ЦК України,\~\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Таким чином, враховуючи зазначене вище суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ч. 3 п. 4 ст. 79 ЦПК України до витрат, повязаних з розглядом судової справи належать витрати за проведення судових експертиз. Відповідно до ч.1\~ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі ст.ст. 4, 28, 32 Конституці України, ст. ст.\~3,\~4,\~10,\~11,\~60,\~79, 88, 169,\~209,\~212-215, 224-226 ЦПК України, ст. 277 ЦК України, суд,-

Outcome: approved