Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-22 00:00:00

13.02.2015 року ПАТ "Діамантбанк" звернулось в суд із позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором та вказує, що 20.06.2007 року між банком та [PERSON] було укладено договір за кредитом овердрафт № 021С/К17 у сумі 70000 грн. з терміном повернення кредиту до 19.06.2009 року, зі сплатою процентів за користування кредитними коштами у розмірі 26% річних та комісії у розмірі 0,6%, що становить 420 грн., шляхом внесення готівкових коштів в касу банку. Однак, у зв'язку із невиконанням позивачем зобов'язань за вищевказаним кредитним договором в останнього виникла заборгованість в розмірі 81853,99 грн. Просить стягнути із відповідача заборгованість за кредитним договором в розмірі 81853,99 грн. та судові витрати по справі в розмірі 811,47 грн. Представник позивача Бакай А.В. у судове засідання не з'явився, подав заяву, якою просив справу розглядати у його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити, не заперечив щодо заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, заперечень чи пояснень по суті заявлених вимог не подав, хоча повідомлявся належним чином про дату, час та місце розгляду справи через оголошення у газеті "Волинь-нова" від 31.03.2015 року, № 34, сторінка 6. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України суд ухвалює рішення в порядку заочного розгляду справи. Дослідивши та оцінивши представлені у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення повністю, з врахуванням наступного. Судом встановлено, що 20.06.2007 року між Акціонерним банком "Діаманта" (правонаступником якого є ПАТ "Діамантбанк") та відповідачем [PERSON] було укладено договір за кредитом овердрафт № 021С/К17 (далі - кредитний договір), відповідно до умов якого банк відкрив позичальнику відновлювальну кредитну лінію та встановив ліміт по банківській платіжній картці, відповідно до якого повинен надавати кошти за першою вимогою позичальника в розмірі 70000 грн., із сплатою комісійної винагороди в розмірі 0,6 % від суми ліміту, що становить 420 грн., із сплатою процентів за користування кредитним лімітом 26 % річних, та із строком користування кредитними коштами не пізніше 19.06.2009 року (а.с.4-7). Із наданою позивачем довідки від 12.02.2015 року № 74/кркер вбачається, що за період із 14.10.2008 року по 05.02.2015 року заборгованість по сплаті відсотків [PERSON] за кредитним договором становить 38878,08 грн., пені -28405,93 грн., штрафу - 14569,98 грн., що разом становить 81853,99 грн. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до вимог ст. 625 ЦК України. У відповідності до положень ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Як вбачається із п. 3.3.2. кредитного договору сторони домовились, що проценти дорівнюють 26% та нараховуються на факту заборгованість позичальника за кредитом протягом строку з дати надання кредиту по дату, що передує даті погашення кредиту включно, виходячи з фактичної кількості календарних днів у році за методом "факт/факт" (а.с.5). Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Так, у зв'язку із неналежним виконанням відповідачем [PERSON] зобов'язань за вищевказаним кредитним договором, банк у 2008 році звернувся до суду із заявою про видачу судового наказу, який був виданий Луцьким міськрайонним судом Волинської області 03.11.2008 року та за яким із [PERSON] на користь банку було стягнуто заборгованість за вищевказаним кредитним договором в розмірі 30244,49 грн. та судові витрати (а.с.8). Таким чином, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про стягнення заборгованості із відповідача за період із 14.10.2008 року по 05.02.2015 року є обґрунтованими, оскільки відносини які склалися між сторонами не припинилися їх належним виконанням, а наявний судовий наказ свідчить про те, що відповідачем неодноразово порушувалися умови договору, рішення суду ним не виконано. Згідно положень ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, в тому числі й сплата неустойки. Відповідно до п. 5 кредитного договору, в разі порушення позичальником обов'язку повернути кредитодавцеві кредит у відповідності до умов цього договору, позичальник зобов'язаний сплатити кредитодавцеві пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період прострочення сплати, від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. В разі прострочення позичальником обов'язку сплачувати кредитодавцеві проценти у відповідності до умов цього договору, позичальник зобов'язаний сплатити кредитодавцеві пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період прострочення повернення, від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. У випадку прострочення повернення сум надано кредиту (в т.ч. часткового повернення у відповідності з пунктом 3.4.1.) та/або прострочення сплати процентів за користування кредитом відповідно до цього договору, позичальник сплачує кредитодавцю штраф в розмірі 50 % від суми невиконаних зобов'язань незалежно від строку прострочення. Штраф сплачується в національній валюті України за офіційним курсом НБУ на день сплати/стягнення (а.с.6). Отже, суд дійшов висновку, що стягнення пені в розмірі 28405,93 грн. та штрафу в розмірі 14569,98 грн. із відповідача [PERSON] є обґрунтованим. Відповідач у судове засідання не з'явився, вимог позивача не спростував, доказів виконання судового наказу та умов кредитного договору не подав, а тому суд прийшов до висновку, що позовні вимоги ПАТ "Діамантбанк" є підставними та підлягають до задоволення. Крім того, відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача в користь позивача слід стягнути понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 811,47 грн.

Outcome: approved