Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-03 00:00:00

До Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області звернулося Публічне акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк" з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування заявлених позовних вимог в позові зазначено, що ЗАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є позивач ПАТ КБ «ПриватБанк», та відповідачем [PERSON] 08.02.2007 року було укладено договір № DOXRRX86550004, за умовами якого остання отримала кредит у розмірі 1940,40 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява з Умовами надання кредиту фізичним особам "Розстрочка", складає між нею та банком договір, підтверджується підписом у заяві. Відповідно до умов договору, погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, відповідач повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно Умов. Відповідач не надавала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, комісією. У порушення умов кредитного договору, а також ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконувала, у зв'язку з чим станом на 21.08.2015 року за нею утворилася заборгованість в розмірі 14117,10 грн. Просить стягнути з [PERSON] зазначену заборгованість, а також витрати по сплаті судового збору в сумі 1218,00 грн. Представник позивача Сафір Ф.О., який діє за довіреністю від 25.10.2013 року № 3913-О, в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, в якій зазначила, що не заперечує проти того, що дійсно брала кредит в ПАТ КБ «ПриватБанк», але просить застосувати строк позовної давності та відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Між ЗАТ КБ "ПриватБанк", правонаступником якого є позивач ПАТ КБ "Приватбанк", та відповідачем [PERSON] дійсно був укладений договір № DOXRRX86550004 від 08.02.2007 року, за умовами якого остання отримала кредит в розмірі 1940,40 грн. на термін до 08.02.2008 року зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 12,00% річних на суму залишку заборгованості по кредиту, щомісячної винагороди за надання фінансового інструменту, єдиноразової винагороди за надання фінансового інструменту, сплати відсотків, винагород, комісії в зазначені в заяві та умовах надання споживчого кредиту фізичним особам. Відповідно до розрахунку за кредитним договором № DOXRRX86550004 від 08.02.2007 року за відповідачем утворилася заборгованість станом на 21.08.2015 року в розмірі 14117,10 грн., яка складається з наступного: заборгованість за кредитом в сумі 832,18 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом в сумі 4922,96 грн., заборгованість по комісії за користування кредитом в сумі 190,16 грн., пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором в сумі 7023,37 грн., а також штрафів відповідно до умов договору в сумі 500,00 грн. - фіксована частина, та 648,43 грн. - процентна складова. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок правонаступництва. Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається. Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно зі ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно зі ст. ст. 549, 550 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до вимог статті 1048 ЦК України. Враховуючи викладене вище в сукупності, суд прийшов до висновку, що в судовому засіданні достовірно встановлено факт тривалого порушення відповідачем умов кредитного договору, укладеного з позивачем, тому позовні вимоги мають під собою законне підґрунтя. Відповідачем заявлено суду клопотання про застосування строку позовної давності. Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ст. 259 ЦК України позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Пунктом 5.5 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам («Рострочка») (Стандарт), які долучені позивачем до позовної заяви на підтвердження своїх позовних вимог, визначено, що терміни позовної давності по вимогам про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки - пені, штрафів за даним договором встановлюється сторонами тривалістю 5 років. Зазначені Умови не підписані відповідачем і не містять підтвердження її ознайомлення з ними. Відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. За загальним правило м перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 статті 261 ЦК України). В заяві позичальника [PERSON], якою фактично оформлено кредитний договір № DOXRRX86550004 від 08.02.2007 року, зазначено строк дії договору - по 08.02.2008 року, тобто суд дійшов висновку, що оскільки позичальник - відповідач [PERSON] не виконала свої зобов'язання за зазначеним договором у повному обсязі до зазначеної дати, з 09.02.2008 року почався перебіг строку позовної давності. Судом встановлено, що позивач звернувся до суду з вимогою про захист свого порушеного права 21.09.2015 року, тобто після спливу строку позовної давності (як загального, встановленого у 3 роки, так і визначеного в Умовах надання споживчого кредиту фізичним особам («Рострочка») (Стандарт) у 5 років, але з яким суд погодитись не може через те, що Умови не підписані [PERSON].), тому в задоволенні позовних вимог необхідно відмовити у зв'язку з пропуском позивачем строку позовної давності. Відповідно до ст. 88 ЦПК України вимоги позивача щодо відшкодування понесених ним судових витрат задоволенню не підлягають, оскільки йому в задоволенні позову відмовлено. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed