Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом. В обґрунтування своїх вимог з урахуванням уточнень посилається на те, що він є власником домоволодіння, яке знаходиться за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Томська, 78, на вводі якого встановлений прилад обліку холодної води. В серпні 2013 року він отримав Повідомлення вих. №209 від 26.07.2013 КП "Дніпроводоканал" про те, що термін експлуатації лічильника води, встановленого в його домоволодінні, закінчився 01.12.2012 року і з цього періоду КП "Дніпроводоканал" відмовилося проводити нарахування плати за спожиту воду згідно показників лічильника та самовільно, без згоди споживача, всупереч чинному законодавству, нарахування за послуги водопостачання почали здійснювати згідно норми водопостачання за кількістю зареєстрованих осіб, та з урахуванням поливної площі. Позивач зазначає, що ці дії та вимоги постачальника незаконні, оскільки грубо порушують його громадянські права та суперечать нормам вимог чинного законодавства, а саме: ст. 19 Конституції України, ч.4 ст.4, ч.2 ст. 14 ЦК України, Закону України "Про метрологію та метрологічну діяльність", Постанові КМУ №630 від 21.07.2005 року, Постанові КМУ №332 від 08.04.2009 року. Позивач вказує на те? що 08.08.2013 року він звернувся до КП "Дніпроводоканал" із зверненням, в якому обґрунтував незаконність вимог до нього та наполегливо вимагав виконати свої обовязки зробити повірку лічильника на вводі до його домоволодіння за рахунок підприємства, як вимагає того чинне законодавство України. Але жодних дій з періодичної повірки лічильника води КП "Дніпроводоканал" не виконало, відповіді на його звернення не надало. Лише після неодноразових звернень до контролюючих органів та прокуратури КП "Дніпроводоканал" надіслало йому листа від 24.03.2014 №Щ.-578, в якому не наведено жодного обгрунтування своїм діям. Він вважає, що його лічильник з 01.12.2012 було безпідставно знято відповідачем з абонентського обліку і його домоволодіння було переведено на встановлену норму споживання. Сам факт наявності приладу обліку за законодавством не дозволяє здійснювати нарахування оплати без урахування їх показників, а також знімати їх з обліку і переводити на оплату за встановленою нормою, що передбачено п.10 абз.2 Постанови КМУ №630, що було порушено відповідачем. Факт закінчення трирічного строку міжповірочного інтервалу також не є законною підставою для зняття споживача з абонентського обліку і початку нарахування оплати за встановленою нормою споживання, оскільки контроль міжповірочного інтервалу і виконання всіх робіт з повірки лічильника це відповідальність (і безпосередній обовязок) відповідача постачальника послуги водопостачання КП "Дніпроводоканал". Крім того, самоправне переведення його відповідачем з 01.12.2012 року на оплату за нормою споживання це незаконна зміна тарифу на оплату, оскільки у відповідності зі ст.31 ч.2 Постанови КМУ №630 вносити зміни до тарифу на оплату виконавець послуг має право лише за погодженням із споживачем, що також було порушено відповідачем, оскільки з ним жодного погодження не було. Порушивши вимоги цих та інших нормативних актів, КП "Дніпроводоканал" з 01.12.2012 зняло його домоволодіння з абонентського обліку і перевело на нарахування за нормативом (нормою споживання) і нарахована сума предявляється йому відповідачем як щомісячно зростаюча заборгованість, якою його шантажує відповідач, в тому числі за допомогою колекторської компанії, направляючи погрожувальні листи. Позивач зазначає, що вказана заборгованість утворилася не з його вини, а з вини самого відповідача КП «Дніпроводоканал», яке в строк не виконало своїх зобовязань вимог законодавства на повірку лічильника за рахунок підприємства, та намагається обманним шляхом відігратися на ньому. Він не визнає цей борг, оскільки оплату здійснював регулярно і своєчасно з суворою відповідністю до показників лічильника, який знаходиться під пломбами метрологічної лабораторії та КП «Дніпроводоканал», за цілісність яких він як споживач несе відповідальність, всі претензії до нього з вимогами повірку лічильника за свій рахунок незаконні. Він вважає, що наведені ним докази переконливо підтверджують, що періодична повірка, обслуговування та ремонт (в тому числі демонтаж, транспортування і монтаж) квартирних засобів обліку води, що використовується для побутових потреб споживачами, які не є підприємцями, повинна здійснюватися за рахунок підприємств та організацій, які надають послуги водопостачання. Посилаючись на зазначене, позивач просить зобов"язати Комунальне підприємство "Дніпроводоканал" виконати за рахунок підприємства періодичну повірку, в тому числі демонтаж, транспортування та монтаж лічильника, встановленого на вводі до його домоволодіння за адресою м. Дніпропетровськ, вул. Томська, 78; зобов"язати Комунальне підприємство "Дніпроводоканал" здійснити йому перерахунок оплати за спожиту воду у відповідності з показниками лічильника за період з 01.12.2012 року по дату виконання демонтажа Комунальним підприємством "Дніпроводоканал" лічильника для виконання повірки в домоволодінні за вказаною адресою. В судовому засіданні позивач, посилаючись на обставини, викладені в позові? позовні вимоги підтримав. В судовому засіданні представник заперечував проти позову, посиваючись на його необгрунтованість. Вислухавши осіб. які з"явилися, дослідивши докази у справі, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, зважаючи на наступне. Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. У відповідності до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.2 цієї статті особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмету спору на власний розсуд. Відповідно до ст.57 цього Кодексу доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Згідно ч.1 ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. У відповідності до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов"язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до ч.2 - докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Згідно до ч.3, 4 цієї статті - доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У відповідності до змісту ст.ст.11, 15 ЦК України цивільні права та обов»язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист. Захист цивільних прав це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Під способами захисту суб»активних цивільних прав розуміються закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів дається в ст.16 ЦК України Як встановлено в судовому засіданні, позивач є власником домоволодіння, яке знаходиться за адресою м. Дніпропетровськ, вул. Томська, 78, на вводі якого встановлений прилад обліку холодної води, та є споживачем послуг водопостачання, які надаються за вказаною адресою відповідачем відповідно до особового рахунку № 781878007801. Встановлено, що водолічильник, встановлений за вказаною адресою, опломбовано та прийнято відповідачем до обліку 07.04.2006 року, про що складено відповідний акт, в якому вказано допуск в експлуатацію цього лічильника через три роки, тобто 07.04.2009 року. В серпні 2013 року позивач отримав Повідомлення КП "Дніпроводоканал" за вих. №209 від 26.07.2013 року про те, що термін експлуатації лічильника води, встановленого в його домоволодінні, закінчився 01.12.2012 року і з цього періоду КП "Дніпроводоканал" нарахування за послуги водопостачання за вказаною адресою здійснюється згідно норми водопостачання за кількістю зареєстрованих осіб, в літній період з урахуванням поливної площі. Також його було повідомлено про те, що роботи з установлення засобів обліку води і теплової енергії проводяться спеціалізованою організацією, виконавцем, виробником чт постачальником за рахунок коштів споживача; витрати на встановлення квартирних засобів обліку не передбачено тарифами на водопостачання. Встановлено, що із вказаного періоду - 0 01.12.2012 року нарахування плати за спожиту воду за особовим рахунком позивача № 781878007801 за вказаною адресою проводиться згідно норми водопостачання та тарифів водоспоживання за кількістю зареєстрованих осіб - на одного мешканця та з урахуванням поливної площі у вказаному домоволодінні, а лічильник з 01.12.2012 було із наведених причин знято відповідачем з абонентського обліку. Не погоджуючись із вказаними діями відповідача, позивач 08.08.2013 року звернувся до КП "Дніпроводоканал" із заявою, в якій просив провести періодичну повірку встановленого в його домоволодінні лічильника води згідно чинного законодавства. Проте, жодних дій з періодичної повірки лічильника води КП "Дніпроводоканал" не виконало, відповіді на звернення позивача не надало. На звернення позивача до Дніпропетровської міської ради та прокурора м. Дніпропетровська на адресу позивача відповідачем був направлений лист від 24.03.2014 року № Щ-578, в якому, зокрема, зазначено, що тарифи, які затверджені для КП "Дніпроводоканал", не містять такої складової як оплата за демонтаж, транспортування та монтаж після повірки квартирних засобів обліку води, а також є збитковими що не дозволяє підприємству надавати зазначені послуги безкоштовно. Також повідомлялося про те, що оскільки позивачем не було своєчасно проведено періодичну повірку водолічильника, для запобігання порушення законодавства та накладення санкцій з боку контролюючих органів КП "Дніпроводоканал" було вимушено зняти з обліку водолічильник за адресою м. Дніпропетровськ, вул. Томська, буд.78, і вважається, що знятий з обліку водолічильник є таким, що відсутній, тому відповідно до п.21 Постанови КМУ від 21.07.2005 року № 630 "Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення" плата за надані послуги справляється згідно з установленими нормативами (нормами) споживання та з урахуванням поливної площі. Також, встановлено, що відповідачем на адресу позивача було направлено Повідомлення про заборгованість від 10.02.2016 року, відповідно до якого рекомендовано сплатити заборгованість за надані послуги з водопостачання в сумі 8354 грн. 95 коп., звернення позивача щодо здійснення перерахунку оплати за спожиту воду з 01.12.2012 року залишилися без задоволення. Вказані вище спірні правовідносини регулюються Цивільним кодексом України, Законом України «Про питну воду та питне водопостачання», Законом України «Про метрологію і метрологічну діяльність», Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Порядком формування тарифів на послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, затвердженого постановою Кабінетом Міністрів України від 12 липня 2006 року № 959.\~\~ Статтею 19 Закону України "Про питну воду та питне водопостачання" передбачено, що послуги з питного водопостачання надаються споживачам підприємством питного водопостачання на підставі договору з: підприємствами, установами, організаціями, що безпосередньо користуються централізованим питним водопостачанням; підприємствами, установами або організаціями, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких перебуває житловий фонд і до обов'язків яких належать надання споживачам послуг з питного водопостачання та водовідведення; об'єднаннями співвласників багатоквартирних будинків, житлово -будівельними кооперативами та іншими об'єднаннями власників житла, яким передано право управління багатоквартирними будинками та забезпечення надання послуг з водопостачання та водовідведення на підставі укладених ними договорів; власниками будинків, що перебувають у приватній власності. Договір про надання послуг з питного водопостачання укладається безпосередньо між підприємством питного водопостачання або уповноваженою ним юридичною чи фізичною особою і споживачем. У відповідності до ч. 3 ст. 28 Закону України "Про метрологію та метрологічну діяльність" передбачено, що порядок подання фізичними особами, що не є суб'єктами підприємницької діяльності -власниками засобів вимірювальної техніки (результати вимірювань, якими використовуються для здійснення розрахунків за спожиті для побутових потреб електричну і теплову енергію, газ і воду) на періодичну повірку цих засобів та оплати за роботи, пов'язані з повіркою, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Періодична повірка, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) зазначених засобів вимірювальної техніки здійснюється за рахунок підприємств і організацій, які надають послуги з електро-, тепло-, газо- і водопостачання. Пунктом 9 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної води та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ від 21 липня 2005 року № 630, передбачено, що квартирні засоби обліку беруться виконавцем на абонентський облік. Періодична повірка, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) квартирних засобів обліку проводяться за рахунок виконавця. Згідно п.15 вказаних Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, засоби обліку води і теплової енергії, встановлені у квартирі (будинку садибного типу) та на вводі у багатоквартирний будинок, підлягають повірці. Міжповірочні інтервали для лічильників питної води визначаються Державним підприємством "Укрметртестстандарт" і Національним науковим центром "Інститут метрології". Відповідно до п. 16 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної води та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ від 21 липня 2005 року № 630, плата за послуги з водопостачання згідно з нормативами (нормами) споживання вноситься у разі несправності засобів обліку води. Оскільки КП "Дніпроводоканал" здійснює виконання робіт по наданню послуг з водопостачання кожному, хто до нього звернеться, що відповідно до положень ч. 1 ст. 633 ЦК України свідчить про публічний характер договору надання таких послуг, виходячи з того, що згідно до положень зазначеної статті, підприємець не має права відмовитися від укладання публічного договору за наявності у нього можливості надання споживачеві відповідних товарів (робіт, послуг), відповідач повинен провести повірку, у тому числі демонтаж, транспортування і монтаж після повірки, встановлених у позивача в квартирі приладів обліку холодної і гарячої води.\~\~ Згідно зі ст. ст. 20, 21 Закону України "Про житлово- комунальні послуги" споживач має право одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, а виконавець зобов'язаний забезпечувати вчасно та відповідної якості надання житлово-комунальних послуг. Таким чином, з урахуванням приведених обставин та норм закону, суд доходить висновку про те, що підлягають задоволенню позовні вимоги позивача про зобов"язання КП "Дніпроводоканал" виконати за рахунок підприємства періодичну повірку, в тому числі демонтаж, транспортування та монтаж лічильника, встановленого на вводі до домоволодіння [PERSON] за адресою м. Дніпропетровськ, вул. Томська, 78, та зобов"язання КП "Дніпроводоканал" здійснити перерахунок оплати [PERSON] за спожиту воду у відповідності з показниками лічильника за період з 01.12.2012 року по дату виконання демонтажа КП "Дніпроводоканал" лічильника для виконання повірки в домоволодінні за вказаною адресою. При цьому, посилання представника відповідача на те, що зазначені правовідносини регулюються Постановою КМУ від 01 червня 2011 року № 869 "Про забезпечення єдиного підходу до формування тарифів на житлово -комунальні послуги", якою не передбачено здійснення повірки водолічильників підприємствами які надають послуги з водопостачання, та рішення виконкому Дніпропетровської міської ради №82 від 26.02.2013 року "Про раціональне ведення водного господарства міста" є необґрунтованими, оскільки зазначені правовідносини регулюються Законом України "Про метрологію та метрологічну діяльність", де чітко зазначено, що періодична повірка, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) зазначених засобів вимірювальної техніки здійснюється за рахунок підприємств і організацій, які надають послуги з водопостачання. Задовольняючи вказані позовні вимоги, суд відповідно до ст. 88 ЦПК України вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 551 грн. 20 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved