Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-25 00:00:00

позивач звернувся до Голосіївського районного суду м.Києва з позовом до [PERSON] , ТОВ «СВ ФІНАНС», приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Каплуна Юрія Вікторовича, відповідно до якого з врахуванням заяви від 16.10.2020 р., просив суд про наступне: -визнати протиправним та скасувати рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Каплуна Юрія Вікторовича про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 03.03.2016 р., індексний номер 28581435, згідно з яким здійснено державну реєстрацію права власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] , за Товариством з обмеженою відповідальністю «СВ ФІНАНС»; -скасувати запис про право власності № 13564823 від 03.03.2016 р. в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, Реєстрі прав власності на нерухоме майно, внесений на підставі рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Каплуна Юрія Вікторовича про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 03.03.2016 р., індексний номер 28581435; -скасувати запис про право власності № 23902358 від 12.12.2017 р. в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, Реєстрі прав власності на нерухоме майно, внесений на підставі рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бадахова Юрія Назіровича про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 38695029 від 13.12.2017 р.; -витребувати з незаконного володіння [PERSON] нерухоме майно - квартиру [ADDRESS] , загальна площа квартири становить 152,8 кв.м., жилою площею 81,2 кв.м., індексний номер 38695029, номер запису про право власності 23902358 та передати його [PERSON] ( [NUMBER] ), [PERSON] (ІПН [NUMBER] ), [PERSON] (ІПН [NUMBER] ). Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 12.12.2017 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу м.Києва Бадаховим Ю.Н. було проведено державну реєстрацію права власності на нерухоме майно - кв. [ADDRESS] , загальною площею 152,8 кв.м., житловою площею 81,2 кв.м. за [PERSON] на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за індексним номером 38695029 від 13.12.2017 р., номер запису про право власності 23902358 за договором купівлі-продажу від 12.12.2017 р., посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бадаховим Ю.Н., зареєстрованим в реєстрі за № 2764. Зазначене нерухоме майно виступало предметом іпотеки за Договором іпотеки від 13.06.2007 р., що укладений [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та ВАТ "Райффайзен Банк Аваль", правонаступником яких є ПАТ "Райффазен Банк Аваль", посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Корольчук О.С. в рахунок забезпечення виконання зобов`язань [PERSON] за Кредитним договором № 014/7478/82/56659 від 13.06.2007 року. Крім того, з Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно позивачу стало відомо, що 03.03.2016 року право власності на належну позивачу квартиру було зареєстроване за ТОВ «СВ ФІНАНС». Зазначена реєстрація здійснювалась приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Каплуном Ю.В. на підставі прийнятого ним рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за індексним номером28581435 від 03.03.2016 р. Позивач вважає, що реєстрація права власності на квартиру за ТОВ «СВ ФІНАНС» є протиправною, оскільки п.6.4 Договору іпотеки містив вичерпний перелік способів позасудового звернення стягнення на предмет іпотеки і не передбачав окремого застереження щодо такого способу позасудового врегулювання, як можливість Іпотекодержателя зареєструвати за собою право власності на предмет іпотеки, оскільки воно повинно бути викладено окремим договором. Позивач зазначає, що ТОВ «СВ ФІНАНС» в порушення вимог Закону України «Про іпотеку» та Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно не було надіслано позивачу та іншим співвласникам квартири вимоги про усунення порушення основного зобов`язання із зазначенням інформації про вартість майна. Також в обґрунтування позову позивач посилається на те, що ТОВ «СВ ФІНАНС» не надало державному реєстратору відомостей про наявність заборгованості за кредитним договором, розрахунку такої заборгованості, безспірності боргу та прострочення виконання зобов`язання. Реєстрацією права власності за ТОВ «СВ ФІНАНС» були порушені права неповнолітніх [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] і Службою у справах дітей Голосіївської районної в м.Києві державної адміністрації згоди на вчинення приватним нотаріусом Каплуном Ю.В. державної реєстрації права власності на спірну квартиру не надавалось. Висновок про вартість об`єкта майна - предмета іпотеки був складений з порушенням вимог чинного законодавства без проведення огляду безпосередньо предмета іпотеки. 11.12.2018 р. на підставі ухвали Голосіївського районного суду м.Києва відкрито провадження у справі. 27.08.2019 р. представником відповідача [PERSON] подано відзив на позовну заяву, відповідно до якого він просить відмовити у задоволенні позову, оскільки обставини, про які зазначає позивач в позовній заяві вже були предметом судового розгляду і у задоволенні позову [PERSON] було відмовлено та встановлено до тримання вимог Закону України «Про іпотеку» при зверненні стягнення на нього в позасудовому порядку, шляхом реєстрації права власності за Іпотекодержателем. 28.01.2021 р. судом вирішено питання про закриття підготовчого провадження. Представник позивача в ході судового розгляду підтримала позовні вимоги і обґрунтування позову в повному обсязі просила суд позов задовольнити, з підстав, зазначених в позовній заяві, зазначені на недотриманні вимог Закону України «Про іпотеку» при здійсненні перереєстрації ТОВ «СВ ФІНАНС» права власності на предмет іпотеки, порушення при цьому прав неповнолітніх, які мають право користування кв. [ADDRESS] , а також порушення процедури оцінки вартості майна, що є предметом іпотеки. Відповідач [PERSON] , представник ТОВ «СВ ФІНАНС», приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Каплун Ю.В. в судове засідання не з`явились, про місце і час розгляду справи повідомлялись належним чином. Від приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Каплуна Ю.В. надійшла заява про розгляд справи у його відсутність. Треті особи: [PERSON] , [PERSON] , приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бадахов Юрій Назірович, ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», Служба у справах дітей Голосіївської районної в м.Києві державної адміністрації в судове засідання не з`явились, про місце і час розгляду справи повідомлялись у спосіб, передбачений ст.128 ЦПК України. Вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 13.06.2007 року в рахунок забезпечення виконання [PERSON] за Кредитним договором № 014/7478/82/56659 від 13.06.2007 року, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] було передано квартиру за адресою: [ADDRESS] , ВАТ "Райффайзен Банк Аваль", правонаступником яких є ПАТ "Райффазен Банк Аваль". 22.12.2015 року між ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" та ПАТ "Комерційний індустріальний банк" було укладено договір відступлення права вимоги, відповідно до якого ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" відступив право вимоги за кредитним договором від 13.06.2007 року, укладеним з [PERSON] , а ПАТ "Комерційний індустріальний банк" прийняв на себе всі права та обов`язки за вказаним договором. 22.12.2015 року між ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" та ПАТ "Комерційний індустріальний банк" на виконання умов договору про відступлення права вимоги від 22.12.2015 року було укладено договір про відступлення права вимоги за договором іпотеки від 13.06.2015 року. В подальшому, 22.12.2015 року між ПАТ "Комерційний індустріальний банк" та ТОВ "СВ Фінанс" укладено договір відступлення права вимоги, відповідно до умов якого ПАТ "Комерційний індустріальний банк" відступив право вимоги за кредитним договором від 13.06.2007 року, а ТОВ «СВ ФІНАНС» прийняв на себе всі права та обов`язки за вказаними договорами. У той же день між ПАТ "Комерційний індустріальний банк" та ТОВ «СВ ФІНАНС» на виконання договору про відступлення права вимоги від 22.12.2015 року укладено договір відступлення права вимоги за договором іпотеки від 13.06.2007 року, укладеним з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . 03.03.2016 року державним реєстратором прав на нерухоме майно приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Каплун Ю.В. за результатами розгляду заяви ТОВ «СВ ФІНАНС» про реєстрацію прав та їх обтяжень прийнято рішення, яким вирішено провести за ТОВ «СВ ФІНАНС» державну реєстрацію права власності на квартиру [ADDRESS] з відкриттям розділу у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. 12.12.2017 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу м.Києва Бадаховим Ю.Н. було проведено державну реєстрацію права власності на нерухоме майно - кв. [ADDRESS] , загальною площею 152,8 кв.м., житловою площею 81,2 кв.м. за [PERSON] на підставі рішення ро державну реєстрацію прав та їх обтяжень за індексним номером 38695029 від 13.12.2017 р., номер запису про право власності 23902358 за договором купівлі-продажу від 12.12.2017 р., посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бадаховим Ю.Н., зареєстрованим в реєстрі за № 2764. Відповідно до ст. 33 Закону України «Про іпотеку» іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Статтею 35 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що у разі порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушеного зобов`язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Згідно з ч. 1 ст. 36 Закону України «Про іпотеку», сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки. За змістом ч. 2 ст. 36 Закону України «Про іпотеку», договір про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, визначає можливий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Способи звернення стягнення на предмет іпотеки у позасудовому порядку визначені частиною третьою статті 36 Закону України «Про іпотеку». Так, відповідно до ч. 3 ст. 36 Закону України «Про іпотеку», договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками, може передбачати: передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання у порядку, встановленому статтею 37 цього Закону; право іпотекодержателя від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому статтею 38 цього Закону. Згідно ч. 1 ст. 37 Закону України «Про іпотеку», іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання. Частиною 3 зазначеної статті (в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин) встановлено, що Іпотекодержатель набуває предмет іпотеки у власність за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки суб`єктом оціночної діяльності. У разі набуття права власності на предмет іпотеки іпотекодержатель зобов`язаний відшкодувати іпотекодавцю перевищення 90 відсотків вартості предмета іпотеки над розміром забезпечених іпотекою вимог іпотекодержателя. Пунктом 6 Договору іпотеки сторони погодили позасудові способи задоволення вимог Іпотекодержателя за рахунок предмета іпотеки з метою реалізації його права. Зі змісту п.6.4.2 Договору іпотеки, при виникненні Іпотечного випадку Іпотекодержатель надсилає Іпотекодавцям Іпотечне повідомлення з вказівкою про загальну суму Боргових зобов`язань та граничний строк погашення Боргових зобов`язань. У випадку непогашення Іпотекодавцями Боргових Зобов`язань у строк, передбачений у Іпотечному Повідомленні, право власності на Предмет іпотеки переходить від Іпотекодавця до Іпотекодержателя в день, наступний за останнім днем строку погашення Боргових зобов`язань, вказаного в Іпотечному Повідомленні. Сторони встановили, що положення п.6.4 Договору з іншими положеннями цього Договору являють собою повний укладений договір між сторонами про задоволення вимог Іпотекодержателя в якому сторони визначили можливі способи звернення стягнення на предмет іпотеки. З огляду на положення Договору іпотеки,суд не може прийняти до уваги посилання позивача на необхідність укладання окремого договору про передачу права власності Іпотекодержателю, оскільки наявність такого застереження в договорі та згода сторін на те, що умови цього застереження є окремим договором, не суперечать положенням ст.37 Закону України «Про іпотеку». Відповідно до п.57 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1127 від 27.12.2015 р. (в редакції, чинній на момент проведення реєстраційних дій) для державної реєстрації права власності на підставі договору іпотеки, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, також подаються: 1) копія письмової вимоги про усунення порушень, надісланої іпотекодержателем іпотекодавцеві та боржникові, якщо він є відмінним від іпотекодавця; 2) документ, що підтверджує наявність факту завершення 30-денного строку з моменту отримання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги іпотекодержателя у разі, коли більш тривалий строк не зазначений у відповідній письмовій вимозі; 3) заставна (якщо іпотечним договором передбачено її видачу). Як вбачається з письмової вимоги від 15.01.2016 р., надісланої ТОВ «СВ ФІНАНС» на адресу Іпотекодавців, вона не містила ні повідомлення про застосування Іпотекодержателем можливого способу звернення стягнення на майно шляхом реєстрації права власності на предмет іпотеки, ні повідомлення про вартість предмета іпотеки на момент застосування такого способу звернення стягнення. Інформація про вартість майна, за якою відбувається зарахування вимог, є істотною обставиною і повинна погоджуватися з власником майна і відсутність такої інформації є порушенням положень ст.ст.35 Закону України «Про іпотеку» та Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1127 від 27.12.2015 р. (в редакції, чинній на момент проведення реєстраційних дій), а отже є підставою для скасування державної реєстрації права власності за Іпотекодержателем. Таких правових позицій дотримується і Верховний суд у справі № 139/69/18 від 04.05.2020 р., у справі № 199/4062/17 від 15.01.2020 р., у справі № 306/2053/16 ц від 20.03.2019 р. Також, як встановлено судом, і підтверджується матеріалами реєстраційної справи № 867770180361, яка була отримана представником позивача з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно в порядку доступу до Державного реєстру, перелік документів що надавались ТОВ «СВ ФІНАНС» приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу Каплуну Ю.В, при здійсненні реєстрації прав власності на кв. [ADDRESS] не містить посилання на наявність Звіту про оцінку вартості предмета іпотеки, що ставить під сумнів, що така оцінка надавалась державному реєстратору. Натомість, в матеріалах реєстраційної справи № 867770180361, яка була передана в паперовому вигляді приватним нотаріусом Каплуном Ю.В. для зберігання до Управління державної реєстрації Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) міститься Висновок про вартість об`єкта незалежної оцінки на одному аркуші, складений оцінювачем [PERSON] , відповідно до якого вартість предмета іпотеки - квартири [ADDRESS] становить 2100000 гривень. Такий доказ не є допустимим на підтвердження проведення належної оцінки вартості предмета іпотеки на момент звернення на нього стягнення, оскільки він складений без проведення огляду об`єкта оцінки, що суперечить вимогам Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», Національному стандарту № 1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав». Зазначені обставини не були спростовані в ході судового розгляду. Даний висновок, що міститься в матеріалах реєстраційної справи, що передана приватним нотаріусом Каплуном Ю.В. на зберігання до Управління державної реєстрації не містить відомостей, які методи були застосовані оцінювачем, джерела використаної інформації, які у оцінювача були відомості про характеристики об`єкта оцінки, підстав для визначення вартості предмета оцінки без огляду такого об`єкту. Викладені обставини свідчать про недотримання процедури оцінки майна та відсутності у державного реєстратора на момент здійснення реєстраційних дій відповідного Звіту, оформленого належним чином, про оцінку майна. Згідно пункту 1 частини першої статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Державний реєстратор відповідно до частини третьої статті 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» зобов`язаний встановити відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність обов`язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення у випадках, передбачених законом; відповідність повноважень особи, яка подає документи для державної реєстрації прав; відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов`язує можливість виникнення, переходу, припинення речового права, що підлягає державній реєстрації. Державний реєстратор має дотримуватись пункту 57 Порядку № 1127 і вимагати від іпотекодержателя подання документу, що підтверджує наявність факту виконання відповідних умов правочину - перевірити розрахунок боргу, встановити розмір заборгованості, його безспірність. Лише за наявності таких умов в силу положень Закону України «Про іпотеку» Іпотекодержатель набуває права на звернення стягнення на предмет іпотеки в позасудовому порядку. Документом, який підтверджує факт настання або ненастання події, з якими закон/договір іпотеки пов`язує можливість переходу права власності на предмет іпотеки, має в обов`язковому порядку вимагатися державним реєстратором в силу наведених приписів законодавства, і державна реєстрація може здійснюватися виключно за умови подання такого документа, незалежно від подання інших документів, що наведені у ст.10, ст.27 Закону України України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Для з`ясування обставин порушення строків погашення кредиту та відсотків за його користування державний реєстратор повинен вимагати оригінали документів, що підтверджують факт порушення умов кредитного договору, зокрема: оригінал кредитного договору та засвідчену стягувачем виписку з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Як вбачається з матеріалів реєстраційної справи, які слугували підставою для прийняття державним реєстратором, рішення про реєстрацію переходу права власності на квартиру державний реєстратор - приватний нотаріус Каплун Ю.В., прийняв оскаржуване рішення за відсутності документів, які підтверджують факт порушення умов кредитного договору, а лише на підставі розрахунку заборгованості, підписаного начальником відділу проблемної заборгованості без підтвердження його повноважень на складання такого документа. Крім того, як встановлено судом, і підтверджується довідкою ТОВ «ЛІКО-ЖИТЛОСЕРВІС» від 17.03.2016 р., на момент перереєстрації права власності в квартирі, що є предметом іпотеки були зареєстровані неповнолітні [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] та зазначена квартира є місцем їх постійного проживання. Відповідно до ч.1 ст. 29 ЦК України передбачено, що місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Законом України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001р., зокрема, ст.18, передбачено, що діти члени сім`ї наймача або власника жилого приміщення мають право користуватися займаним приміщенням нарівні з власниками або наймачами. Органи опіки та піклування зобов`язані здійснювати контроль за додержанням батьками або особами, які їх замінюють, майнових та житлових прав дітей при відчуженні та купівлі нового житла. Відповідно до ст.12 Закону України «Про основи соціального захисту бездомних громадян і безпритульних дітей» держава охороняє і захищає права та інтереси дітей при вчиненні правочинів щодо нерухомого майна. Неприпустимо зменшення або обмеження прав і охоронюваних законом інтересів дітей при вчиненні будь-яких правочинів стосовно жилих приміщень. Органи опіки та піклування здійснюють контроль за дотриманням батьками та особами, які їх замінюють, житлових прав і охоронюваних законом інтересів дітей. Для здійснення будь-яких правочинів стосовно нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, потрібна попередня згода органів опіки та піклування. Така згода не була отримана від Органу опіку та піклування Голосіївської районної в м.Києві державної адміністрації на час проведення реєстраційних дій приватним нотаріусом Каплун Ю.В. щодо реєстрації права власності на спірну квартиру за ТОВ «СВ ФІНАНС». Отже, суд приходить до висновку з огляду на встановлені обставини, що державна реєстрація права власності на кв. [ADDRESS] за ТОВ «СВ ФІНАНС» була проведена державним реєстратором без дотримання положень статей 10 та 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», ст.ст. 35, 37 Закону України «Про іпотеку», таз порушенням прав неповнолітніх дітей, а тому дане рішення є протиправним і підлягає скасуванню. Відповідно до статей 317, 319 ЦК України саме власнику належить право розпоряджатися своїм майном за власною волею. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (ст.321 ЦК України). Відповідно до закріпленого у статті 387 ЦК України загального правила власник має право витребувати майно із чужого незаконного володіння. Витребування майна шляхом віндикації застосовується до відносин речово-правового характеру, зокрема, якщо між власником і володільцем майна немає договірних відносин і майно перебуває у володільця не на підставі укладеного з власником договору. У цьому разі майно може бути витребувано від особи, яка не є стороною недійсного правочину, зокрема від добросовісного набувача, шляхом подання віндикаційного позову, з підстав, передбачених частиною першою статті 388 ЦК України. Положення статті 388 ЦК України можуть застосовуватись як підстави позову про повернення майна від добросовісного набувача, якщо майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно, не з їхньої волі іншим шляхом, і було відчужене третій особі за умови, що між власником та володільцем майна не існує жодних юридичних відносин. Вказана правова позиція викладена у Постанові Верховного Суду України від 18.01.2017 у справі № 6-2723цс16. З огляду на зазначені правові норми з володіння [PERSON] підлягає витребуванню нерухоме майно - квартира [ADDRESS] , та передачі його [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Враховуючи викладене, позов [PERSON] підлягає задоволенню. Питання щодо судових витрат суд вирішує на підставі положень ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved