Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-21 00:00:00

\~ \~ \~ \~18 лютого 2019 року [PERSON] звернулася до суду зі вказаним позовом до відповідача, в якому просить визнати за нею право власності на спадкове майно, а саме: на житловий будинок з господарськими будівлями №22, що розташований за адресою: вул. Ярослава Мудрого, м.Баранівка Житомирської області, прийнятий позивачкою у спадщину після смерті матері, посилаючись на неможливість отримання в нотаріуса свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з відсутністю правовстановлювального документа на будинок та реєстрації права власності за померлою (а.с.2 ). \~ \~ \~ \~Ухвалою Баранівського районного суду від 22 лютого 2019 року відкрито загальне позовне провадження по справі, надано відповідачеві строк для подання відзиву, роз'яснено учасникам справи права та наслідки невчинення ними відповідних процесуальних дій, витребувано від нотаріуса матеріали спадкової справи, справу призначено до підготовчого засідання, в яке викликано учасників справи (а.с.22-23 ). \~ \~ \~ \~Позивачка до суду не з'явилася, подала письмову заяву, в якій просить розглядати справу у підготовчому засіданні без її присутності в залі суду, позовні вимоги підтримує (а.с. 35). \~ \~ \~ \~Відповідач у судове засідання свого представника не направив, подав до суду заяву, в якій просить розглядати справу без участі представника, позовні вимоги визнає, за умови їх підтвердження належними доказами (а.с. 36). \~ \~ \~ \~Суд вважає, що судове засідання можливо провести без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ч.2 ст.247 ЦПК України. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч.4 ст. 200, ст.ст. 206, 207 ЦПК України, суд ухвалює рішення у підготовчому судовому засіданні. \~ \~ \~ \~Дослідивши письмові докази, що містяться в матеріалах справи, надавши їм об'єктивну та неупереджену оцінку, враховуючи те, що відповідач позов визнає, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що 13 червня 2007 року в м.Баранівка Житомирської області помер [PERSON], спадщину після якого прийняла його дружина - мати позивачки [PERSON], яка померла 04 травня 2016 року, що підтверджується свідоцтвом про народження позивачки (а.с.5), а також свідоцтвом про смерть [PERSON] серії 1-ТП №067076, виданим 19 червня 2007 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Баранівського РУЮ Житомирської області, актовий запис №109 (а.с.7), свідоцтвом про смерть [PERSON] серії 1-ТП №287862, виданим 10 травня 2016 року Баранівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Житомирській області, актовий запис №55(а.с. 8), свідоцтвом про укладення шлюбу серії І - ТП №339346 від 25 серпня 1978 року (а.с.6), свідоцтвом про укладення шлюбу серії І - КС №296921 від 26 вересня 1975 року (а.с.6). \~ \~ \~ \~Після смерті матері позивачки, відкрилася спадщина на житловий будинок з господарськими будівлями, що розташований по вулиці Ярослава Мудрого, 22 м. Баранівка Житомирської області. \~ \~ \~ \~При житті [PERSON] залишила заповіт, відповідно до якого все своє майно заповіла своїй онуці [PERSON] (а.с.31), яка після реєстрації шлюбу змінила прізвище на " Рибій" (а.с.33). \~ \~ \~ \~ 25.08.2016 Баранівською державною нотаріальною конторою заведена спадкова справа після смерті [PERSON]. 25.08.2016 рідна донька позивачки [PERSON] (у дівоцтві - [PERSON]) шляхом подання відповідної заяви до нотаріуса відмовилася від прийняття спадщини після смерті бабусі. Позивачка [PERSON] на день смерті [PERSON] проживала та була зареєстрована з нею за однією адресою - вулиця Ярослава Мудрого, 22 м. Баранівка Житомирської області, разом з чоловіком, сестрою та донькою, що свідчить про прийняття нею спадщини після смерті матері, за даною адресою проживав та був зареєстрований [PERSON], спадщину після якого прийняла [PERSON], що підтверджено довідками відділу житлово - комунального господарства та благоустрою Баранівської міської ради від від 16.08.2016 №4306 та від 13.02.2019 №863 (а.с.11,12 ) \~ \~ \~ \~Звернувшись до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, [PERSON] отримала відмову нотаріуса від 05.02.2019 №156/02-14 у вчиненні нотаріальної дії (а.с.19), за змістом якої нотаріус відмовив видати свідоцтво у зв'язку з відсутністю правовстановлювального документа на будинок. \~ \~ \~ \~Відмова нотаріуса у видачі свідоцтва позивачкою не оскаржувалася. \~ \~ \~ \~Отже, у [PERSON] відсутні умови для оформлення прав на нерухоме майно в нотаріальній конторі. \~ \~ \~ \~Відповідно до даних свідоцтва на забудову, [PERSON] у 1973 році була виділена земельна ділянка площею 0,07 га для будівництва житлового будинку у м.Баранівка Житомирської області (а.с.9,10). \~ \~ \~ \~Згідно з технічним паспортом, виготовленим Новоград Волинським МБТІ станом на 30.01.2019, житловий будинок по вулиці Ярослава Мудрого, 22 м.Баранівка Житомирської області загальною площею 72,00 м2, складається з трьох кімнат, кухні, веранди, коридору та комори. До будинку відносяться господарські будівлі (а.с.13-17). \~ \~ \~ \~У технічному паспорті відсутній штамп «Самовільне будівництво». Будинок побудований у 1975 році. \~ \~ \~ \~За змістом повідомлення Новоград Волинського МБТІ від 30.01.2019 №15, право власності на будинок по вулиці Ярослава Мудрого, 22 у м.Баранівка Житомирської області за померлою [PERSON] не зареєстроване, вартість будинку становить 201170,00 грн. (а.с. 18). \~ \~ \~ \~Зазначені обставини також підтверджені матеріалами спадкової справи №251/2016, наданими державним нотаріусом Баранівської державної нотаріальної контори [PERSON] на запит суду (а.с.28-34). \~ \~ \~ \~З досліджених судом письмових доказів вбачається, що спадкове майно належало померлій на праві власності, однак за життя вона не отримала правовстановлювальний документ та не зареєструвала право власності. \~ \~ \~ \~Згідно зі ст.55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом. \~ \~ \~ \~За приписами ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину (ч.1 ст.1296 ЦК України). Згідно з ч.1 ст.1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до ч. 1 ст. 1298 ЦК, свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців із часу відкриття спадщини. \~ \~ \~ \~Виходячи зі змісту п. 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. \~ \~ \~ \~Відповідно до абз. 3 ч. 2 ст. 331 ЦК України, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Згідно з ч. 3 ст. 3 Закону України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. За змістом ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону, права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав. \~ \~ \~ \~Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в Мін'юсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами). Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". \~ \~ \~ \~За змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах. Відповідно до положень ст.ст. 100, 101 ЦК УРСР, 1963 року, громадяни могли мати у власності житловий будинок, при чому норми глави 10 "Особиста власність" цього Кодексу не пов'язували наявність такого права з його обов'язковою державною реєстрацією. Відповідно до ст.89 ЦПК України, суд, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв'язок доказів у їх сукупності, приходить до висновку, що позов [PERSON] підлягає до задоволенняв повному обсязі. На підставі наведеного,

Outcome: approved