Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-16 00:00:00

Позивач ЛМКП Львівтеплоенерго звернулось до суду з позовом, який в подальшому уточнило та в якому просить стягнути солідарно з відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON] заборгованість за послуги з централізованого опалення в розмірі 22187,24 грн., інфляційні витрати в розмірі 2029,05грн. та 266,78 грн. - 3% річних, а також судові витрати. В обґрунтування уточнених позовних вимог покликається на те, що 02.06.2015 року позивач ЛМКП Львівтеплоенерго звернулося до суду з заявою про видачу судового наказу та стягнення солідарно з відповідачів заборгованості за послуги з централізованого опалення у розмірі 4864,78 грн., інфляційних втрат у розмірі 1024,16 грн. та 3% річних у розмірі 39,97 грн., а також стягнення витрат по сплаті судового збору в розмірі 121,80 грн. 09.06.2015 року Шевченківський районний суд м. Львова видав судовий наказ про стягнення солідарно з відповідачів заборгованості за житлово-комунальні послуги у розмірі 4864,78 грн., а також 121,80 грн. судового збору на користь ЛМКП, однак 31 липня 2015 року Шевченківський районний суд м. Львова задовольнив заяву відповідача [PERSON] і скасував виданий судовий наказ та розяснив ЛМКП «Львівтеплоенерго» право заявити вимоги у порядку позовного провадження. Крім того, посилається на те, що відповідачі зареєстровані, проживають у [INFO] та є її співвласниками, і відповідно користуються послугами з централізованого опалення. ЛМКП «Львівтеплоенерго» з 01 липня 2014 року для здійснення оплати за надані послуги з централізованого опалення Відповідачам був відкритий особовий рахунок № [NUMBER], а також щомісячно направлялися квитанції про нарахування вартості даних послуг з метою їх оплати. Також зазначає, що з 01.07.2014 р. вважається укладеним Договір приєднання про надання послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води між ЛМКП «Львівтеплоенерго», що є виконавцем послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води у м.Львові (виконавець) та споживачами (власниками /співвласниками/ балансоутримувачами будинку, квартири, житлових приміщень у багатоквартирних будинках, будинках, спорудах, які приєднані до теплових мереж ЛМКП «Львівтеплоенерго», а також користувачами вищевказаних приміщень, квартир, або особами, зареєстрованими (прописаними) у таких приміщеннях, квартирах, будинках). Так, відповідачам, як мешканцям квартири [ADDRESS] надаються послуги з централізованого опалення, за які споживачі зобов'язані сплачувати на рахунок ЛМКП «Львівтеплоенерго», однак такі неналежно здійснюють оплату житлово-комунальних послуг, внаслідок чого, станом на 31.01.2017р. утворилась заборгованість за послуги з централізованого опалення в сумі 22187,24 грн., 2029,05 грн. інфляційні витрати та 266,78 грн. - 3% річних, а всього 24483,07 грн. У зв'язку з наведеним, просить стягнути суму заборгованості в судовому порядку. Представники позивача в судовому засіданні позов підтримали в повному обсязі, надали пояснення аналогічні змісту позовної заяви. Просять позов задовольнити. В судовому засіданні представник відповідачів [PERSON] проти позову заперечив, підтримавши письмові заперечення, долучені до матеріалів справи. Просить відмовити в задоволенні позову. Представники третіх осіб у судове засідання не прибули, про причини неявки суду не повідомили. Суд вважає за можливе розглянути справу та постановити рішення у відсутності третіх осіб. Заслухавши пояснення учасників процесу, зясувавши дійсні обставини справи, права та обовязки сторін, оглянувши матеріали справи, повно та всебічно дослідивши обставини та докази по справі, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав. Частиною першою статті 11 ЦК України передбачено, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Відповідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. У відповідності до ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», яка дає визначення термінів, що вживаються у цьому Законі, житлово-комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих та нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будників та споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил; виконавець - суб'єкт господарювання, предметом якого є надання житлово-комунальної послуги споживачу відповідно до умов договору; споживач - фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримувати житлово-комунальну послугу. Згідно з вимогами ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до повноважень органів місцевого самоврядування у сфері житлово-комунальних послуг, зокрема, належить встановлення цін /тарифів на житлово-комунальні послуги відповідно до закону, визначення виконавця житлово-комунальні послуги відповідно до цього Закону в порядку, затвердженому центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства, здійснення контролю за дотриманням законодавства щодо захисту прав споживачів у сфері житлово-комунальних послуг тощо. Відповідно до положень ст. 16 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» порядок надання житлово-комунальних послуг, їх якісні та кількісні показники мають відповідати умовам договору та вимогам законодавства. Положення про те, що відносини між учасниками у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються лише на умовах договору, містяться також в ст.ст. 19, 20, 21, 26, 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги». Судом встановлено, що відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] зареєстровані і проживають в [INFO], та є її співвласниками. Вказане стверджується довідкою з місця проживання про склад сім'ї і прописку №119, виданою ЛКП «Янів-405» 21.01.2016р. Згідно з ч.7 ст.26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», договір на надання послуг з централізованого опалення, послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з централізованого постачання гарячої води, послуг з водовідведення з використанням внутрішньобудинкових систем), що укладається виконавцем із споживачем - фізичною особою, яка не є суб'єктом господарювання, є договором приєднання». Відповідно до ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропоновувати свої умови договору. Договір Приєднання про надання послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої види ЛМКП «Львівтеплоенерго» від 01 липня 2014 року відповідає вимогам ст. 634 ЦК України та є договором про надання послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води і вважається укладеним між: ЛМКП «Львівтеплоенерго», що є виконавцем послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води у м. Львові для населення згідно норм ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» та споживачем (власником/співвласником/ балансоутримувачем будинку, квартири, житлових приміщень у багатоквартирних будинках, будинках, спорудах, які приєднані до теплових мереж ЛМКП «Львівтеплоенерго» і в яких послуги з централізованого постачання гарячої води надаються ЛМКП «Львівтеплоенерго», а також користувачами вищевказаних приміщень, квартир, або особами, зареєстрованими (прописаними) у таких приміщеннях, квартирах, будинках). Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг, оскільки згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають також із дій осіб, які породжують ці права та обов'язки, і такою дією є надання послуг та їх отримання споживачем. Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду України від 10.10.2012 року у справі № 6-110цс12, від 25.11.2014 року у справі № 3-184гс14, які в силу вимог ст. 360-7 ЦПК України мають враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. При цьому, також враховується позиція Верховного Суду України, яка висловлена у постанові під час розгляду справи № 6-59цс13 від 30 жовтня 2013 року, згідно з якою, споживачі зобов'язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користуються ними, і відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг в такому випадку не може бути підставою для звільнення споживача від їх оплати у повному обсязі. Відповідно до п. 1.1 Договору приєднання предметом договору є те, що Виконавець зобов'язується своєчасно надавати Споживачеві відповідної якості послуги з централізованого опалення та послуги з централізованого постачання гарячої води (якщо конкретний будинок/приміщення фактично приєднані до мереж центрального опалення та мереж гарячого водопостачання Виконавця), а Споживач зобов'язується своєчасно оплачувати надані послуги централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води за встановленими відповідними уповноваженими органами тарифами для відповідних категорій споживачів, у строки і на умовах, що передбачені цим Договором приєднання. ЛМКП «Львівтеплоенерго» з 01 липня 2014 року для здійснення оплати за надані послуги з централізованого опалення та послуги з централізованого постачання гарячої води відповідачам був відкритий особовий рахунок № [NUMBER], а також щомісячно направлялися квитанції про нарахування вартості даних послуг з метою її оплати. Відповідно до п.2.1 згаданого договору розраховувалась плата за послуги з централізованого опалення та послуги з централізованого постачання гарячої води боржникам. Згідно із ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст. ст. 67, 68 ЖК України, п. п. 18, 30 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою КМ України № 630 від 21.07.2005р. споживачі зобов'язані сплачувати кошти за надані житлово-комунальні послуги. Із поданих ЛМКП «Львівтеплоенерго» відомостей про нарахування та оплату послуг із центрального опалення в квартирі [ADDRESS] вбачається, що відповідачі не здійснювали оплату за вказані послуги, внаслідок чого станом на 31.01.2017 року виникла заборгованість в сумі 24483,07 грн. Однак, як було встановлено в судовому засіданні та підтверджується долученими до матеріалів справи документами, частина квартир другого підїзду житлового будинку №66 по вул. Шевченка у м. Львові забезпечена центральним теплопостачанням, а частина квартир на першому і другому поверхах забезпечені індивідуальним опаленням. Відповідач [PERSON] з членами своєї сімї проживає в [INFO] з 2007 року. Вказана квартира реконструйована з колишніх приміщень пральні, які були передані відповідачам у 2007 році з метою покращення житлових умов. На момент передачі [PERSON] вказаних приміщень, останні були нежитловими приміщеннями і система центрального опалення у них була відсутня. Так, Висновком ТзОВ «ГАЛ-СВІТ» №030/16 будівельно-технічного дослідження по заяві приватної особи [PERSON] встановлено, що квартира [ADDRESS] не має центрального опалення на сьогоднішній день. На момент передачі даних приміщень (квартира №30 колишні приміщення пральні) квартиронаймачу [PERSON] прилади (батареї) і трубопроводи (стояки) центрального опалення в квартирі були відсутні. На день огляду і дослідження в квартирі [ADDRESS] змонтована система індивідуального опалення від двоконтурного котла марки «Vaillant» з приладом регулювання, з підігрівом підлоги в коридорі, кухні, ванні, наявні сучасні батареї опалення в житлових приміщеннях квартир. Крім того, відповідач [PERSON] неодноразово, а саме в листопаді 2007р., липні 2010 року, лютому 2011 року звертався в ЛКП «Янів-405» з приводу припинення нарахування оплати за опалення, оскільки в квартирі відсутні елементи централізованого опалення, а також створити комісію та обстежити житло на предмет відсутності приладів централізованого опалення. Дані звернення відповідача [PERSON] залишалися поза увагою. Окрім цього, в квітні 2015 року відповідачем [PERSON] заяву аналогічного змісту скеровано в ЛМКП «Львівтеплоенерго», однак також не отримано жодної відповіді. З вищенаведеного випливає, що послуги централізованого опалення в квартиру [ADDRESS] ЛМКП "Львівтеплоенерго" з 2007 року надаватись не могли, і звідки утворилась заборгованість з 01.07.2014 року по 31.12.2016 року, представником позивача доведено в судовому засіданні так і не було. Суд не приймає до уваги долучені до матеріалів справи акти про включення системи теплоспоживання, на які позивач посилається, згідно яких в опалювальному сезоні система теплопостачання в приміщеннях за адресою по вул. Шевченка, 66 в м. Львові включена, оскільки на думку суду ці акти підтверджують лише той факт, що теплопостачання було підключено до будинку №66 по вул. Шевченка в м. Львові, але не конкретно до квартири № 79 даного будинку. Як судом вже було встановлено, в даній квартирі відсутні прилади центрального опалення з 2007 року. Як випливає з аналізу вищезазначених норм чинного законодавства України, споживачі зобов'язані сплачувати кошти за надані житлово-комунальні послуги, а як було встановлено судом, такі ЛМКП "Львівтеплоенерго" відповідачам не надавались, тому суд приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити. У відповідності до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Стаття 10 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 21 ЗУ «Про захист прав споживачів», права споживача вважаються порушеними, якщо при наданні послуги, від якої споживач не може відмовитись, а виконавець навязує такі умови одержання послуги, які не надають споживачеві однакових гарантій відшкодування шкоди, завданої неналежним виконанням сторонами умов договору. Відтак судом встановлено, що [PERSON], [PERSON], [PERSON] фактично не отримували від ЛМКП "Львівтеплоенерго" послуг з централізованого опалення в квартирі за адресою: м. Львів, вул. Шевченка, 66/79, отже і ЛМКП "Львівтеплоенерго" неправомірно нараховувало їм плату за надання цих послуг, а тому на думку суду слід відмовити в задоволенні позову.

Outcome: dismissed