Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-29 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Державного підприємства "Чернігівське лісове господарство" про визнання права власності на будівлю гаражу, розташовану за адресою [ADDRESS] за набувальною давністю, посилаючись на те, що з 1992 року користується вказаним гаражем, який придбав у власність 23.04.1992 року, а отже на підставі ст. 344 ЦК України, за ним повинно бути визнано право власності на гараж. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні покладався на розсуд суд. Прокурор просив відмовити у задоволенні позову. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, просив розглянути справу без його участі. Суд вважає за можливе розглянути справу без участі представника третьої особи. Судом встановлено, що заявою позивач повідомив відповідача про те,що ним було придбано будівлю гаражу 23.04.1992 року за домовленістю з керівництвом виробничого об'єднання "Спецлісмаш" на праві особистої власності за 3501 руб 78 коп. на підставі накладеної та квитанції ( а.с. 8-9) ДП "Чернігівське лісове господарство" повідомило позивача про те, що у них відсутні відомості про відчуження позивачу частини будівлі - гаражу по вул.. Кривулевській,11, а тому державне підприємство не може врахувати заяву про виключення з володіння лісгоспу 1/3 частини будівлі при здійсненні інвентаризації та оформленні відповідного технічного паспорту та свідоцтва на право власності (а.с. 10). Згідно із державним актом на право користування земельною ділянкою [NUMBER], виданого управлінням земельних ресурсів Чернігівської міської ради від 17.12.2010 року, земельна ділянка по [ADDRESS] надана в постійне користування державному підприємству "Чернігівське лісове господарство", згідно із рішенням ЧМР від 25.12.2009 року (а.с. 14). Свідок [PERSON] повідомив, що позивач користувався гаражем по [ADDRESS], проводив його ремонт, у кого придбав цей гараж, свідок не знає. Свідок [PERSON] повідомив про те, що позивач в 1992 році купив у сплавконтори гараж по [ADDRESS]. Свідок [PERSON] повідомила, що на балансі у підприємства з 1998 року рахувалось 2/3 частини адмінбудівлі лабораторії по [ADDRESS] Згідно із передавальним актом форми № 1, затвердженого 31 липня 2006 року та інвентарним списком основних фондів, будівля лабораторії по [ADDRESS] прийнята на відповідальне зберігання ДП "Чернігівське лісове господарство". Відповідно до наказу від 27.09.2006 року № 210, у зв'язку з ліквідацією ДП "Чернігівліссервіс"передано безкоштовно з балансу ліквідованого підприємства на баланс ДП "Чернігівське лісове господарство" основні засоби, малоцінні необоротні матеріальні активи, виробничі запаси, товари, тару, матеріальні цінності, кредиторську та дебіторську заборгованість (а.с. 63). Згідно із пунктами 4.1. та 4.2 Статуту ДП "Чернігівське лісове господарство", майно підприємства становлять основні фонди та оборотні засоби, кошти, а також цінності, майно підприємства є державною власністю і закріплюється за ним на праві повного господарського відання (а.с. 83 - 88). Відповідно до ч. 1 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Виходячи зі змісту ст. 344 ЦК України, обставинами, які мають значення для справи та які повинен довести саме позивач (ч. 1 ст. 60 ЦПК України), є: законний обєкт володіння, добросовісність володіння, відкритість володіння, давність володіння та його безперервність (строк володіння). Зокрема, володілець за давністю є незаконним володільцем, про що зазначено в ч. 1 ст. 344 ЦК України (особа заволоділа чужим майном). Право власності на стороні володільця за давністю виникає поза волею та незалежно від волі колишнього власника. При цьому добросовісне володіння означає, що особа не знала і не повинна була знати, що володіє річчю незаконно. Позов про право власності за давністю володіння не може пред'явити законний володілець або особа, яка володіє майном за волею власника і завжди знала, хто є її власником. Тобто, виключено набуття права власності на майно, яке знаходиться у володінні власника і ніколи не вибувало з його володіння. Виходячи з аналізу норм матеріального права, умовою володіння з метою набуття права власності на нерухоме майно є безтитульність такого володіння. Вказана умова прямо випливає зі змісту ст. 344 ЦК України. Тобто для набуття права власності за набувальною давністю позивачу необхідно довести, що він фактично, безтитульно (незаконно) володів чужим майном, при цьому володіння повинно бути добросовісним, тобто володілець не повинен знати, що він володіє чужою річчю. На підставі вищевикладеного та враховуючи, що позивачем не доведено факту добросовісного незаконного (безтитульного) володіння чужим майном - 1/3 частиною будівлі лабораторії за адресою: [ADDRESS], відсутні підстави для задоволення позову.

Outcome: dismissed