Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-06 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом в якому просить суд визнати за [PERSON] право власності на спадщину за законом на 2/6 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування позовних вимог зазначає, що [INFO] померла [PERSON] та [INFO] помер [PERSON] , які є батьками позивача. Вказує, що після смерті [PERSON] та [PERSON] залишилася спадщина, до складу якої входить 2/6 частини житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, який розташований за адресою [ADDRESS] , право власності на яку за життя належним чином не було оформлене та не отримані відповідні правовстановлюючі документи. Даний житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами по [ADDRESS] відноситься до категорії колгоспного двору. До складу даного двору станом на 15.04.1991 року входили: [PERSON] , [PERSON] , позивач [PERSON] , чоловік позивача - [PERSON] та діти позивача - [PERSON] і [PERSON] . Кожен має право на дане домоволодіння у рівних частинах по 1/6. Зазначає, що [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] і [PERSON] право власності на належні їм частки у даному домоволодінні зареєстрували у відповідності до чинного законодавства та отримали відповідні правовстановлюючі документи. Вказує, що є єдиною спадкоємицею за законом на вказану спадщину у вигляді 2/6 частин домоволодіння за адресою [ADDRESS] та прийняла її, вступивши в управління спадковим майном, Однак оформити вказане спадкове майно після смерті своїх батьків позивач не має можливості, оскільки спадкодавці за життя відповідні правовстановлюючі документи на належні їм 2/6 частини домоволодіння не отримали, а отримати такий на даний час неможливо, оскільки останні померли та у день смерті втратили цивільну правоздатність. З урахуванням наведеного просить задовольнити позовні вимоги. 03.02.2020 згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями цивільну справу було передано до провадження головуючому судді Анохіну А.М. Ухвалою суду від 05.02.2020 у справі відкрито провадження та призначено справу до розгляду в підготовчому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження. 13.02.2020 судом здійснено запит до Державного нотаріального архіву Чернігівської області та Козелецької районної державної нотаріальної контори про надання спадкової справи. 19.02.2020 до суду від Козелецької районної державної нотаріальної контори надійшли інформаційні довідки зі спадкового реєстру. 25.02.2020 до суду від Державного нотаріального архіву Чернігівської області надійшла відповідь щодо запитуваної інформації. Ухвалою суду від 11.03.2020 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач в судове засідання не з`явилася, до суду подано заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує. Представник Красилівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області в судове засідання не з`явився. До суду подано заяву про розгляд справи без участі представника та відсутності заперечень щодо позовних вимог. За таких обставин суд визнав можливим провести розгляд справи за відсутності учасників процесу. Відповідно до частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України з причин неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до частини четвертої статті 206 Цивільного процесуального кодексу України в разі визнання позовних вимог відповідачем суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є донькою [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження та рішенням Козелецького районного суду Чернігівської області від 17.01.2012 (а.с.10,12) [INFO] померла мати позивача - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть останньої (а.с.9) [INFO] помер батько позивача - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть останнього (а.с.8) Відповідно до інформаційної довідки зі спадкового реєстру, виданої Козелецькою районною державною нотаріальною конторою, спадкова справа до майна померлих [PERSON] та [PERSON] , не заводилась (а.с.34,36) Відповідно до довідки, виданої виконкомом Красилівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області №309 від 25.11.2019, [PERSON] та [PERSON] проживали та були зареєстровані за адресою: [ADDRESS] зі складом сім`ї: [PERSON] - донька, [PERSON] - зять, [PERSON] - онук, [PERSON] - онук (а.с.13) Тобто, [PERSON] є такою, що прийняла спадщину після смерті батьків [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до положень ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Стаття 1222 Цивільного кодексу України передбачає, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до довідки, виданої виконкомом Красилівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області №309 від 25.11.2019, будинок [ADDRESS] мав статус колгоспного двору станом на 15.04.1991 (а.с.13) Як суспільна група "колгоспний двір" існував до 15 квітня 1991 року, тобто, до прийняття постанови Верховної Ради Української РСР № 885-ХІІ, якою було введено в дію Закон України "Про власність". Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.91 р. N 7 "Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок", право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради. Як вбачається з довідки № 270 від 26.11.2019, виданої КП «Ніжинське міжміське бюро технічної інвентаризації» Чернігівської обласної ради, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] отримали свідоцтво про право власності на житловий будинок [ADDRESS] по 1/6 частки кожен. Право власності на 1/3 частину житлового будинку в КП Ніжинське МБТІ» не зареєстровано. Статтею 1296 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видасться кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Стаття 1297 ЦК України встановлює обов`язок спадкоємця, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. А відповідно до п. 4.15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року за №296/5, видача свідоцтва про право власності на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. У відповідності до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року N 7 «Про судову практику у справах про спадкування», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Позивач як єдиний спадкоємець за законом на вказану спадщину у вигляді 2/6 частин домоволодіння за адресою [ADDRESS] після смерті своїх батьків [PERSON] та [PERSON] , прийняла та вступила в управління спадковим майном, що підтверджується відповідними довідками виконавчого комітету Красилівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області. Таким чином, суд дійшов висновку, що за позивачем в порядку спадкування підлягає визнанню право власності на 2/6 частин домоволодіння за адресою [ADDRESS] , оскільки спадкодавці за життя відповідні правовстановлюючі документи не отримали. З огляду на те, що відповідно до вимог закону позивач належним чином прийняла спадщину після померлих [PERSON] та [PERSON] , але у зв`язку з відсутністю у неї правовстановлюючих документів на спадкове майно не може оформити на це майно право власності, що унеможливлює в повній мірі володіти та користуватись ним, а також виходячи з положень ст. 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень", за яким рішення суду стосовно речових прав на нерухоме майно є правовстановлюючим документом, що підтверджує право власності на вказане майно, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі та визнання за позивачем права на спадкове майно. Враховуючи обставини, викладені вище, суд дійшов висновку про можливість задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Outcome: approved