Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-13 00:00:00

Позивач, ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги позивач мотивував тим, що 18.12.2006 року між ЗАТ КБ "ПриватБанк" (правонаступником прав та обов'язків якого є ПАТ КБ "ПриватБанк" згідно статуту) та [PERSON] було кредитний договір № ROS0GK00000008. Згідно договору Банк зобов'язався надати Відповідачу кредит у розмірі 35456,00 [Долар США] на термін до 17.12.2018 р., а Відповідач зобов'язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором Відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконала, станом на 24.09.2014р. має заборгованість в розмірі 21417,11 дол. США, з яких: 19737,76 дол. США - заборгованість за кредитом, 1385,47 дол. США - заборгованість по процентам за користування кредитом, 192,00 дол. США - заборгованість по комісії за користуванням кредитом, 101,88 дол. США пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором. В позовних вимогах позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором та судові витрати по справі. Відповідач в судове засідання не з»явився, повідомлявся належним чином про час та дату розгляду справи, подав заяву про розгляд справи у його відсутність. Представник відповідача, позовні вимоги не визнав, подав заяву до суду про застосування судом наслідків спливу строку позовної давності. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав повністю, просить суд їх задовольнити. Дослідивши в судовому засіданні надані письмові докази, суд важає, що позовні вимоги підлягають до задоволення. Судом встановлено що відповідно до кредитного договору № ROS0GK00000008 від 18.12.2006 року укладеного між ЗАТ КБ "ПриватБанк" (правонаступником прав та обов'язків якого дійсно є ПАТ КБ "ПриватБанк" згідно статуту) та [PERSON] Банк надав Відповідачу кредит у розмірі 35456,00 [Долар США] на термін до 17.12.2018 р., а Відповідач зобов'язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором відповідно до п.1.1 договору. Відповідно до п. 1.1 договору банк надає позичальнику кредитні кошти в розмірі 35456,00 дол. США по 17.12.2018 року включно, у вигляді не поновлюваної кредитної лінії з встановленою відсотковою ставкою 1% на місяць на суму залишку заборгованості та щомісячною винагородою у розмірі 0,2% на місяць від суми виданого кредиту. Погашення заборгованості за договором здійснюється щомісячно у розмірі 487,53 дол. США, період сплати сторони визначили з 20 по 25 число кожного місяця. Відповідно до п. 3.2 кредитного договору сторони визначили розмір відсоткової ставки при порушенні позичальником забов'язань по сплаті коштів у розмірі 2,52% на місяць, які нараховуються на суму непогашеної в строк заборгованості по кредиту. Пунктом 3.3 визначено, що кошти при отримані від позичальника для погашення заборгованості за кредитом насамперед направляються на відшкодування витрат банку, далі пені, простроченої комісії, далі простроченої винагороди, далі прострочених відсотків, далі простроченої заборгованості за кредитом. Згідно п. 4.1 договору при порушенні позичальником будь-якого з зобов'язань передбачених п.п. 2.2.2, 2.2.3 даного договору, банк має право нарахувати, а позичальник забов'язується сплатити банку пеню в розмірі 0,15 % від суми простроченого платежу, але не менше 1 грн. за кожний день прострочки. З розрахунку заборгованості судом встановлено, станом на 24.09.2014р. відповідач має заборгованість в розмірі 21417,11 дол. США, з яких: 19737,76 дол. США - заборгованість за кредитом, 1385,47 дол. США - заборгованість по процентам за користування кредитом, 192,00 дол. США - заборгованість по комісії за користуванням кредитом, 101,88 дол. США пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором. У відповідності до положень ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст. 527 ЦК України, Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором чи законом. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Згідно положень ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови, зміна умов зобов'язання, сплата неустойки, відшкодування збитків і моральної шкоди. Статтями 1049, 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що Позичальник зобов'язаний повернути Кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. Відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки, спеціальна, щодо стягнення неустойки відповідно до ч.2 ст. 258 ЦК України становить 1 рік. З дослідженого розрахунку заборгованості та виписки по рахунку вбачається, що право кредитодавця на звернення з позовом про стягнення кредиту в повному обсязі, після несплати чергового платежу виникло 28.10.2013 року, з цього ж часу кредитор розпочав нарахування неустойки у вигляді пені. Як слідує з виписки по рахунку відповідач проводжує не періодично погашення заборгованості на рахунок кредитного договору, востаннє 29.10.2014 р. у розмірі 220 дол. США. Таким чином суд не знаходить підстав для застосування наслідків спливу строку позовної давності, так як кредитор звернувся в трирічний строк з терміну виконання щомісячного забов'язання, та відповідачем вчинялись дії, які свідчать про визнання боргу, а саме погашення заборгованості, що є перериванням строку давності відповідно до ч.1 ст. 264 ЦК України. Відповідно до роз'яснень викладених в пункті 12 постанови Пленуму ВССУ №5 від 30.03.2012 року, у разі якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам частини третьої статті 533 ЦК. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. З відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір за подання позовної заяви до суду у розмірі 3654,00 грн.

Outcome: approved