Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-24 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення 34 158 97 грн. матеріальної шкоди завданої внаслідок ДТП, в тому числі: 33 408,97 грн. - різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, 750 грн. - плата за послуги евакуатора; 10 000,00 грн. моральної шкоди; судових витрат, в тому числі: 5 200,00 грн. - витрат на правову допомогу та 704,80 грн. витрат по оплаті судового збору, посилаючись на те, що 27.04.2017 року о 22:35 год. [PERSON] в м.Івано-Франківську по вул.Галицька, керуючи автомобілем [NUMBER] під час зміни напрямку руху, не переконався в безпеці та виїхав на смугу зустрічного руху, де допустив зіткнення з автомобілем позивача марки Seat Altea XL д.н.з. [NUMBER], під керуванням [PERSON] (зятя позивача), внаслідок чого два транспортних засоби отримали пошкодження, водії обох авто, а також позивач, перебуваючи на боковому передньому сидінні автомобіля, отримали тілесні ушкодження. 28.04.2017 року відомості про вказану подію були внесені в ЄРДР за №12017090010001667 за ч.1 ст.286 КК України. Постановою старшого слідчого СВ Івано-Франківського ВП ГУНП в Івано-Франківській області [PERSON] від 19.06.2017 року зазначене кримінальне правопорушення закрито у звязку із відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, в якій зазначено, що досудовим розслідуванням встановлено, що ДТП сталася з вини водія ЗАЗ Lanos, реєстраційний номер [NUMBER] [PERSON] В діях [PERSON] вбачаються ознаки адміністративного правопорушення. Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 17.07.2017 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адмінправопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності. Отже вину відповідача у вчиненні адміністративного правопорушення та порушенні ПДР, що спричинило пошкодження транспортного засобу та іншого майна доведено. Внаслідок ДТП автомобіль позивача марки Seat Altea XL д.н.з. [NUMBER] зазнав механічних пошкоджень, що унеможливлює його подальше використання за цільовим призначенням через те, що його ремонт є економічно необгрунтованим, так як витрати на відновлювальний ремонт ТЗ перевищують вартсть ТЗ до дорожньо-транспортної пригоди. Згідно Закону України №1961-IV від 01.07.2004 року якщо ТЗ вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю ТЗ до та після ДТП, а також витрати на евакуацію ТЗ з місця ДТП. Цивільно-правова відповідальність власника ТЗ ЗАЗ Lanos, реєстраційний номер [NUMBER] [PERSON] була застрахована в ПАТ Страхова компанія ПЗУ згідно полісу №АК/3062842 обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів з періодом дії з 29.03.2017 року по 28.03.2018 року. Згідно звіту №55/07/17 про оцінку вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу від 12.06.2017 року ринкова вартість КТЗ до пошкодження складає 294 308,94 грн., вартість відновлювального ремонту складає 335695,98 грн. Виходячи з вказаних розрахунків, витрати на відновлювальний ремонт ТЗ перевищують вартість ТЗ до ДТП, а тому ТЗ позивача вважається фізично знищеним, у звязку з чим відповідач мав би відшкодувати йому різницю між вартістю ТЗ до та після ДТП. Згідно звіту про оцінку майна визначення ринкової вартості пошкодженого колісного транспортного засобу №80/08/17 від 06.08.2017 року, вартість автомобіля [NUMBER] після ДТП складає 115 900,00 грн. Таким чином, розмір завданого позивачу матеріального збитку, який підлягає відшкодуванню, складає: 294308,94 грн. (вартість ТЗ до ДТП) 115 900,00 грн. (вартість ТЗ після ДТП/вартість залишків) = 178 408,97 грн. + 750 грн. (витрати на евакуацію ТЗ з місця ДТП) = 179 158,97 грн. Страховою компанією відповідача на користь позивача проведено виплати страхового відшкодування на загальну суму 145 000,00 грн. Таким чином, шкода, що підлягає сплаті за рахунок відповідача складає: 179 158,97 грн. (фактичний розмір шкоди (збитків) + послуги евакуатора) 145 000,00 грн. (сплачена на користь позивача страхова виплата) = 34 158,97 грн. Щодо моральної шкоди, внаслідок ДТП йому було завдано тілесних ушкоджень, у звязку з чим він неодноразово звертався до спеціалістів для лікування та реабілітації. У звязку із отриманими ушкодженнями він деякий час не міг виконувати трудові функції. Крім того, він здавав різноманітні аналізи. До даного часу він систематично приймає ліки для балансування кровяного тиску, який після ДТП у нього постійно підвищується, а також він відчуває періодичні болі в лобній ділянці голови, де було завдано удару. Глибоко пережив завдання пошкоджень його ТЗ, витрачав багато часу для поїздок в органи поліції, оцінювача, до адвоката. Після виходу на роботу був позбавлений можливості так якісно та вчасно виконувати трудові функції, як до ДТП. Був позбавлений можливості користуватись транспортним засобом, який фактично був знищеним, внаслідок чого був змушений пересуватись на громадському транспорті, зазнаючи додаткових витрат, дискомфорту, так як це порушило його звичний стиль життя. Спричинену йому моральну шкоду оцінює в розмірі 10 000 грн., яка виразилась у фізичному болю, оскільки він отримав численні тілесні пошкодження, порушення звичайного ритму життя у звязку із необхідністю лікування, втрати працездатності, оцінки матеріальних ушкоджень автомобіля, терпить певні незручності. Після ДТП відповідач не намагався допомогти йому матеріально чи частково компенсувати шкоду, хоча працює та має постійний заробіток. Просить стягнути з відповідача на його користь 34 158,97 грн. матеріальної шкоди завданої внаслідок ДТП, в тому числі: 33 408,97 грн. - різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, 750 грн. - плата за послуги евакуатора; 10 000,00 грн. моральної шкоди; судових витрат, в тому числі: 5 200,00 грн. - витрат на правову допомогу та 704,80 грн. витрат по оплаті судового збору. Представник позивача [PERSON] - [PERSON] заявлені вимоги підтримав з підстав, викладених в позовній заяві, просив задоволити в повному обсязі, не заперечив щодо винесення заочного рішення (а.с. 107). Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 104-106). З урахуванням думки представника позивача та положень ст. 280 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши письмові докази у справі, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне. Відповідно до ч. 2 ст. 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Як вбачається зі змісту ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.\~ Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як вбачається з постанови старшого слідчого СВ Івано-Франківського ВП ГУНП в Івано-Франківській області [PERSON] про закриття кримінального провадження від 19.06.2017 року, 27.04.2017 року близько 22:35 год. водій автомобіля марки ЗАЗ Lanos, реєстраційний номер [NUMBER] [PERSON] рухаючись по вул.Галицька в напрямку вул.Довга в м.Івано-Франківську проявив неуважність, не впорався із керуванням, в результаті чого виїхав на смугу зустрічного руху, де допустив зіткнення з автомобілем марки Seat Altea XL, реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON]. Унаслідок ДТП водії вказаних вище автомобілів отримали тілесні ушкодження. На передньому пасажирському місці в автомобілі знаходився [PERSON]. Досудовим слідством встановлено, що дана дорожньо-транспортна пригода сталася з вини водія ЗАЗ Lanos, реєстраційний номер [NUMBER] [PERSON], який в порушення вимог п.п.2.3.б), д), 10.1, 11.4 ПДР України керуючи автомобілем, проявив неуважність, під час маневру перестроювання не стежив за дорожньою обстановкою, не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, виїхав на смугу зустрічного руху, де вчинив зіткнення із зустрічним автомобілем Seat Altea XL, реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] Водії автомобілів [PERSON] та [PERSON] у результаті ДТП отримали легкі тілесні ушкодження, а обєктивна сторона ст.286 КК України передбачає мінімум середньої тяжкості тілесні ушкодження. Тому в діях [PERSON] склад злочину, передбачений ст.286 КК України, відсутній, однак в діях [PERSON] вбачаються ознаки адміністративного правопорушення. Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12017090010001667 від 28.04.2017 року закрито у звязку із відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення (а.с. 9-10). Згідно постанови Івано-Франківського міського суду від 17.07.2017 року, яка набрала законної сили 28.07.2017 року, визнано [PERSON] винним у вчиненні адмінправопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу у дохід держави в розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) грн. (а.с. 11). Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Як вбачається з Звіту про оцінку вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу №55/07/17 від 12.06.2017 року, складеного фізичною особою-підприємцем СОД [PERSON] на замовлення ТзОВ СОС-Сервіс Україна, власник КТЗ: [PERSON], свідоцтво про реєстрацію СХХ №154844 від 11.07.2014 року, обєкт оцінки: автомобіль Seat Altea XL, реєстраційний номер [NUMBER], ідентифікац. номер VIN:VSSZZZ5PZ9R004237; ринкова вартість КТЗ до пошкодження 294 308,97 грн.; вартість відновлювального ремонту КТЗ 335 695,98 грн. На підставі Методики, п.8.2а, представлених документів, маркетингу ринків збуту обєктів порівняння, використання нормативних і законодавчих документів по оцінці, методології розрахунків, яка використовується у вітчизняній і зарубіжній практиці визначення вартості, з урахуванням обмежень, що передбачені метою оцінки, при проведенні розрахунків станом на дату оцінки, оцінювач отримав наступне значення оціночної вартості матеріального збитку, спричиненого власнику колісного транспортного засобу Seat Altea XL, реєстраційний номер [NUMBER], що дорівнює: 294 308,97 грн. (а.с. 12-29). Згідно Звіту про оцінку майна визначення ринкової вартості пошкодженого колісного транспортного засобу №80/08/17 від 06.08.2017 року, складеного фізичною особою-підприємцем СОД [PERSON] на замовлення ТзОВ СОС-Сервіс Україна, власник КТЗ: [PERSON], свідоцтво про реєстрацію СХХ №154844, обєкт оцінки: автомобіль Seat Altea XL, реєстраційний номер [NUMBER], ідентифікаційний номер VIN:VSSZZZ5PZ9R004237; ринкова вартість КТЗ до пошкодження 294 308,97 грн.; вартість відновлювального ремонту КТЗ 335 695,98 грн.; вартість відновлювального ремонту КТЗ з урахуванням зносу 167 256,94 грн. Ринкова вартість пошкодженого КТЗ на момент оцінки складає 115 900,00 грн. На основі вищевказаного та на підставі наданих матеріалів, маркетингу вторинного ринку обєктів порівняння, аналізу різних методів оцінки з врахуванням принципу найбільш ефективного використання майна оцінювач вважає, що ринкова вартість аварійного (пошкодженого) КТЗ SEAT ALTEA XL, реєстраційний номер [NUMBER] на дату оцінки складає: 127 052,03 грн. (а.с. 47-53). Відповідно до Страхового акту №UA2017042700054/L01/01 Приватного акціонерного товариства Страхова компанія ПЗУ Україна від 11.08.2017 року, договір страхування (поліс) №АК 3062842 від 28.03.2017 року, страхувальник: [PERSON], потерпілий: [PERSON]; прийнято рішення про виплату: відшкодувати збитки на підставі умов договору страхування, нарахувати та провести виплату страхового відшкодування в розмірі 100 000,00 грн. (а.с. 54). Згідно Страхового акту №DC.AK.3062842.L0001.01 Приватного акціонерного товариства Страхова компанія ПЗУ Україна від 14.08.2017 року, договір страхування (поліс) №DC.AK.3062842 від 28.03.2017 року, страхувальник: [PERSON], потерпілий: [PERSON]; прийнято рішення про виплату: відшкодувати збитки на підставі умов договору страхування, провести виплату відшкодування в розмірі 45 000,00 грн. (а.с. 55). Відповідно до положень ст. 1166 ЦК України підставою для цивільно-правової відповідальності за завдання шкоди є правопорушення, що включає як складові елементи: шкоду, протиправне діяння особи, котра її завдала, причинний зв'язок між ними, а також вину заподіювача шкоди. Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала (ч.1 ст. 1166 ЦК України). Відповідно до п.2 Постанови Пленуму ВС України від 27.03.1992 року №6 "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. П.4 вищезазначеної постанови передбачено, під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав (договору оренди, довіреності тощо). Згідно ч.2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. На підставі ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Статтею 30.1 Закону України Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №1961-IV від 01.07.2004 року визначено, що транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом\~\~ відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Як вбачається із Звіту про оцінку вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу №55/07/17 від 12.06.2017 року, Звіту про оцінку майна визначення ринкової вартості пошкодженого колісного транспортного засобу №80/08/17 від 06.08.2017 року, вартість відновлювального ремонту транспортного засобу Seat Altea XL, реєстраційний номер [NUMBER] становить 335 695,98 грн.; ринкова вартість вказаного транспортного засобу до пошкодження 294 308,97 грн. Отже, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу Seat Altea XL, реєстраційний номер [NUMBER] перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди, а тому ремонт вважається економічно необґрунтованим. Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, що\~ транспортний засіб Seat Altea XL, реєстраційний номер [NUMBER] вважається фізично знищеним. Статтею 30.2 вищезазначеного Закону України встановлено, що якщо транспортний\~ засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди. Пунктом 15 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки від 01.03.2013 року №4 зазначено, що якщо пошкоджений транспортний засіб не може бути відновлено або вартість його відновлювального ремонту з урахуванням зношеності та втрати товарної вартості перевищує його ринкову вартість на момент пошкодження, розмір шкоди визначається за ринковою вартістю транспортного засобу на момент пошкодження. Порядок відшкодування шкоди, пов'язаної з фізичним знищенням транспортного засобу, регламентовано статтею 30\~Закону № 1961-IV, який згідно зі статтею 8\~ЦК\~(аналогія закону) може застосовуватись не лише страховиком, а й іншими особами, які здійснюють діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, та відповідають за завдану шкоду. Тобто транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим, а власник транспортного засобу згоден із визнанням транспортного засобу фізично знищеним. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з експертизою, проведеною відповідно до вимог законодавства, витрати на ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. У разі якщо власник транспортного засобу не згоден із визнанням транспортного засобу фізично знищеним, йому відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати з евакуації транспортного засобу з місця цієї пригоди. Якщо ж транспортний засіб визнано фізично знищеним, відшкодування шкоди виплачується у розмірі, який відповідає вартості транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди та витратам з евакуації транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди. Згідно оригіналу квитанції №0414815 ФОП [PERSON] від 28.04.2017 року, оплачено послуги евакуатора в розмірі 750,00 грн. (а.с. 108). На підставі вищенаведеного, оскільки транспортний засіб Seat Altea XL, реєстраційний номер [NUMBER], власником якого є позивач [PERSON], вважається фізично знищеним, відповідач [PERSON] зобовязний відшкодувати позивачу різницю між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати з евакуації транспортного засобу з місця цієї пригоди, а саме 179 158,97 грн. (294308,97 грн. (вартість транспортного засобу до ДТП згідно Звіту №55/07/17 від 12.06.2017 року) 115 900,00 грн. (вартість транспортного засобу після ДТП/вартість залишків згідно Звіту №80/08/17 від 06.08.2017 року) = 178 408,97 грн. + 750 грн. (витрати на евакуацію транспортного засобу з місця ДТП згідно квитанції №0414815 від 28.04.2017 року) = 179 158,97 грн)). Враховуючи вищевикладене, оскільки Приватним акціонерним товариством Страхова компанія ПЗУ Україна проведено страхові виплати на користь позивача в загальному розмірі 145 000,00 грн., що підтверджується Страховими актами №UA2017042700054/L01/01\~ від 11.08.2017 року, №DC.AK.3062842.L0001.01від 14.08.2017 року, то суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути матеріальну шкоду завдану внаслідок ДТП в розмірі 34 158,97 грн. (179 158,97 грн.(фактичний розмір заподіяної шкоди + послуги евакуатора) 145 000,00 грн. (сплачена на користь позивача страхова виплата)). На підставі вищенаведеного, суд приходить до висновку, що позовна вимога про\~ стягнення з відповідача на користь позивача 34 158,97 грн. матеріальної шкоди завданої внаслідок ДТП, в тому числі: 33 408,97 грн. - різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, 750 грн. - плата за послуги евакуатора є обгрунтованою та підлягає до задоволення. Що стосується вимоги про стягнення моральної шкоди, то суд виходить з наступного. 27.04.2017 року [PERSON] звернувся за медичною допомогою до Міської клінічної лікарні №1. Встановлено діагноз: забійні рани лівої брівної дуги лобної ділянки зліва, що підтверджується копією довідки №2981 від 27.04.2017 року (а.с. 59). Згідно копії листка непрацездатності серії АДД №413935, виданого Івано-Франківською міською поліклінікою 28.04.2017 року, [PERSON] звільнений від роботи з 28.04.2017 року до 02.05.2017 року, з 03.05.2017 року до 05.05.2017 року; режим: амбулаторний; причина непрацездатності: невиробничі травми (а.с. 79). У період з 28.04.2017 року до 04.10.2017 року [PERSON] неодноразово звертався до спеціалістів: хірурга, окуліста, терапевта, кардіолога, якими відповідно встановлено діагнози: гематома верхньої повіки, забійні рани лівої брівної дуги і лобної ділянки зліва; ушкодження кровоносних судин лівого ока; артеріальна гіпертензія ІІ ступеня; гіпертонічна хвороба ІІ ступеня, кардіосклероз дифузний, що підтверджується медичною картою №321496 [PERSON] (а.с. 57-58, 60-66, 71-74)). Відповідно до товарного чеку №29 від 11.05.2017 року [PERSON] оплачено медичні послуги на суму 120,00 грн. (а.с. 109). [PERSON] 05.05.2017 року та 11.05.2017 року здавав аналізи, що підтверджується направленнями від 05.05.2017 року (а.с. 67-70, 80) та протоколом огляду Медична практика від 11.05.2017 року (а.с. 76-77). Згідно ст. 280 ЦК України, якщо фізичній особі внаслідок порушення її особистого немайнового права завдано майнової та (або) моральної шкоди, ця шкода підлягає відшкодуванню. Відповідно до вимог ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Вирішуючи питання про відшкодування моральної шкоди, судам необхідно враховувати роз'яснення, що містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України від 31\~ березня 1995 року N 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди". Відповідно до вимог п.5 постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного звязку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Крім того, при визначенні розміру моральної шкоди судам слід виходити із засад справедливості, добросовісності та розумності. При цьому визначений розмір грошового відшкодування має бути співмірний із заподіяною шкодою. Враховуючи стан здоровя позивача, оскільки в ході судового розгляду було доведено протиправність діяння відповідача, яке виразилось у спричиненні матеріальної шкоди позивачу та відмові добровільно відшкодувати дану шкоду, так як вказаними діями відповідача завдано позивачу значних фізичних та душевних страждань, виходячи із засад справедливості, добросовісності та розумності суд прийшов до висновку, що вимогу про стягнення з відповідача завданої моральної шкоди слід задоволити частково, стягнувши з останнього в користь позивача 2 000 грн. спричиненої йому моральної шкоди. Що стосується позовної вимоги про стягнення з відповідача витрат на правову допомогу та сплаченого судового збору, то вона підлягає до задоволення виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. А тому з відповідача на користь позивача слід стягнути 704 грн. 80 коп. сплаченого судового збору. Відповідно до п.1 ч.3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно ч.1, 2 ст.137 ЦПК України витрати, повязані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, повязану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Як вбачається з [PERSON] №1 приймання-передачі наданих послуг від 09.11.2018 року адвокат [PERSON] та [PERSON] склали даний акт про наступне: на підставі Договору про надання правової допомоги №18/05/17 від 18.05.2017 року, та усної домовленості сторін, адвокатом з травня 2017 року по січень 2018 року надано клієнту комплекс адвокатських послуг, зокрема: 1. Супровід клієнта як потерпілого в Івано-Франківському ВП ГУНП в Івано-Франківській області щодо досудового розслідування у кримінальному провадженні №12017090010001667 від 28.04.2017 року за фактом ДТП (ст.286 ч.1 КК України): допит як потерпілого, ознайомлення з матеріалами провадження, отримання копії постанови про закриття кримінального провадження (всього витрачено 3 год. з розрахунку вартості 400 грн./годину) 1200 грн.; 2. Підготовка та відправлення адвокатського запиту в ПрАТ СК ПЗУ Україна щодо отримання необхідних документів для подачі позову про відшкодування шкоди (всього витрачено 1 год. з розрахунку вартості 400 грн./годину та витрати на поштове відправлення) 430 грн.; 3. Підготовка і подача клопотання про визнання клієнта потерпілим по справі про адміністративне правопорушення №344/8600/17 (суддя Деркач Н.І.) (всього витрачено 2 год. з розрахунку вартості 400 грн./годину) 800 грн.; 4. Представництво інтересів клієнта у Івано-Франківському міському суді в судовому засіданні 17 липня 2017 року по справі про адміністративне правопорушення №344/8600/17 (суддя Деркач Н.І.) - 1000 грн.; 5. Отримання рішення суду по справі про адміністративне правопорушення №344/8600/17 (суддя Деркач Н.І.) з відміткою про набрання законної сили (всього витрачено 1 год. з розрахунку вартості 400 грн./годину) 400 грн.; 6. Отримання Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого айна щодо субєкта (в тому числі фактичні витрати) 70 грн.; 7. Підготовка і подання позовної заяви про відшкодування шкоди (всього витрачено 4 год. з розрахунку вартості 500 грн./годину та витрати на виготовлення копій всіх документів для оформлення додатків до позовної заяви) 1300 грн. Загальна вартість послуг, які оцінюються за ринковою вартістю аналогічних юридичних послуг, вказаних в п.1 цього [PERSON], становить 5 200,00 грн. без ПДВ (а.с. 84). Відповідно до оригіналу квитанції №0.0.934189862.1 від 09.01.2018 року, [PERSON] проведено оплату ФОП [PERSON] за надання правничої допомоги згідно договору про надання правової допомоги №18/05/17 від 18.05.2017 року в розмірі 5200,00 грн. (а.с. 86). А тому з відповідача на користь позивача слід стягнути 5 200 грн. 00 коп. витрат за надання правової допомоги. Таким чином, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги позивача є частково обґрунтованими, та такими, що підлягають до часткового задоволення. На підставі вищенаведеного, відповідно до постанови пленуму ВС України від 27.03.1992 року №6 "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди", Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки від 01.03.2013 року №4, Пленуму Верховного Суду України від 31\~ березня 1995 року N 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", Закону України Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів 01.07.2004\~№\~1961-IV, ст.ст. 15, 23, 280, 1166, 1187, 1188, 1192 ЦК України,

Outcome: approved