Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-04 00:00:00

06.08.2015 року Публічне акціонерне товариство "[PERSON] Аваль" звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої вимоги мотивує тим, що 11.02.2008 року ВАТ "[PERSON] Аваль" (правонаступником якого є ПАТ «[PERSON] Аваль») та [PERSON] уклали кредитний договір № 014/08-112/75366 (далі кредитний договір), згідно якого останньому надано кредит в розмірі 9980,00 доларів США до 11.02.2018 року під 14% річних. Відповідач не виконує свої зобов'язання до кредитному договору, в зв'язку з чим станом на 21.05.2015 року за ним рахується заборгованість на загальну суму 11737,48 доларів США, що еквівалентно 244288,20 грн., яку позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь та судові витрати по справі. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала повністю, просила задовольнити. Відповідач та його представник позов визнали частково. Вислухавши відповідача, представників сторін, дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином та в строк, вказаний в договорі, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається. Згідно ст.ст.546, 549 ЦК України та п.16.3. кредитного договору за невиконання або неналежне виконання відповідачем зобов'язань за кредитним договором щодо сплати щомісячних платежів, позивач має право вимагати від позичальника сплати пені у розмірі 0,5% від суми простроченого платежу за кожен день прострочення. Відповідно до ч. 1 ст. 1049, ст. 1050 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути кредитодавцю кредит у строк та в порядку, що встановлені договором. В разі несвоєчасного повернення коштів позичальник не звільняється від обов'язку виконання зобов'язання, при цьому кредитодавець має право вимагати від позичальника достроково повернути всю суму кредиту та внести інші платежі, передбачені договором. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно п. 9.1 кредитного договору у разу невиконання або неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за цим договором кредитор має право вимагати дострокового погашення кредиту позичальником в повному обсязі разом зі сплатою всіх сум, належних до сплати на дату пред'явлення вимоги, включаючи проценти за кредитом (в тому числі, прострочені проценти), пеню та штрафи відповідно до цього договору. Згідно ч.1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Як вбачається з матеріалів справи 11.02.2008 року між ВАТ "[PERSON] Аваль" (правонаступником якого є ПАТ «[PERSON] Аваль») та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір № 014/08-112/75366, згідно якого останньому надано кредит в сумі 9980,00 доларів США строком до 11.02.2018 року під 14% річних (а.с. 18-27). Банк надав відповідачу кредитні кошти в сумі 9980,00 доларів США, що підтверджується меморіальним ордером № 08FP49055 від 11.02.2008 року, заявою про видачу готівки № ОВR150864 від 11.02.2008 року та випискою по рахунку. 25.05.2009 року між ВАТ "[PERSON] Аваль" (правонаступником якого є ПАТ «[PERSON] Аваль») та відповідачем [PERSON] укладено Додаткову угоду № 014/08-112/75366/У, якою прострочену заборгованість в сумі 521,93 доларів США включено до суми заборгованості за домовленістю сторін та тимчасово зменшено розмір щомісячного платежу (надано «кредитні канікули») (а.с.37-38). 15.02.2010 року між ПАТ «[PERSON] Аваль» та відповідачем [PERSON] укладено Додаткову угоду № 014/08-112/75366/У1, якою прострочену заборгованість в сумі 185,05 доларів США включено до суми заборгованості за домовленістю сторін (а.с.37-38). Відповідно до п. 7.2 кредитного договору позичальник зобов'язався здійснювати погашення кредиту та процентів ануїтетними платежами з валюті кредиту кожного місяця, починаючи з місяця, наступного за місяцем надання кредиту в дату, визначену п. 1.3.3 цього договору. Згідно умов кредитного договору позичальник зобов'язався повернути кредитні кошти та сплатити відсотки частинами: шляхом здійснення щомісячних (до 11 числа) ануїтетних платежів згідно графіку погашення кредиту, а у разі прострочення грошового зобов'язання - сплатити пеню у розмірі 0,5% від суми простроченого платежу за кожен день прострочення. Крім того, відповідач зобов'язався достроково погасити кредит на вимогу кредитора (п.9.1 кредитного договору). Відповідач припинив виконувати свої грошові зобов'язання з 10 жовтня 2014 року не вносить обов'язкові щомісячні платежі для погашення кредиту, в зв'язку з чим станом на 21.05.2015 року за ним рахується заборгованість на загальну суму 11737,48 доларів США, що еквівалентно 244288,20 грн., що складається з: -199,53 доларів США, що еквівалентно 4027,87 грн. - простроченої заборгованості за кредитом; -9849,30 доларів США, що еквівалентно 205115,03 грн. - суми кредиту строк сплати якої не настав; -1000,92 доларів США, що еквівалентно 20831,81 грн. - заборгованості за відсотками; -687,73 доларів США, що еквівалентно 14313,49 грн. - пені за прострочення сплати кредиту та відсотків. Згідно умов укладеного між сторонами договору відповідач повинен проводити погашення кредиту, відсотків відповідно до графіку погашення. Оскільки судом встановлено, що відповідач порушив взяті на себе по кредитному договору зобов'язання, то вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за кредитом, в тому числі і тієї частини строк сплати якої не настав, підлягають повному задоволенню. Доводи відповідача про порушення позивачем його прав споживача передбачених ст. 11 Закону України "Про захист прав споживача" суд вважає необґрунтованими, оскільки вони спростовуються положеннями Додаткової угоди № 014/08-112/75366/У від 25.05.2009 року та Додаткової угоди № 014/08-112/75366/У1 від 15.02.2010 року. Підлягають задоволенню вимоги позивача про стягнення з відповідача на його користь судових витрат по справі в сумі 2442 грн. 88 коп., так як стягнення вказаних витрат передбачено ч.1 ст. 88 ЦПК України. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved