Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-11 00:00:00

У вересні 2014 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "Авто Просто" про захист прав споживача, визнання угоди недійсною та стягнення коштів в сумі 63 596, 06 грн. В обґрунтування позову покликається на те, що 08 жовтня 2009 року між ним та ТОВ "Авто Просто" було укладено Угоду № 302143 з Додатками до неї, згідно якої товариство мало надати позивачу послуги системи "Авто Так" по придбанню автомобіля марки «Chery» модель «Eastar» за ціною 87 150, 00 грн. і на виконання якої ним було сплачено на користь відповідача 63 596, 06 грн., що не заперечується представником відповідача в поданих суду запереченнях. Вказував, що оскільки за оспорюваною угодою позивач сплачував кошти не за сам товар, а за можливість одержання права на купівлю товару, а відповідач без залучення власних коштів формував групи клієнтів, за рахунок коштів яких здійснювалась передача права на купівлю товару одному з учасників групи, що є компенсацією за рахунок коштів інших учасників групи, залучених до умов діяльності системи "АвтоТак", відтак оспорювана угода є такою, що вводить споживача в оману. В судовому засіданні представник позивача пред'явлені позовні вимоги підтримав повністю, посилаючись на положення ст. 18, ч. 1, п. 7 ч. 3, ч. 6 ст. 19 Закону України "Про захист прав споживачів", ст.ст. 203, 215, 216 ЦК України, просив позов задовольнити повністю. Представник відповідача - ТОВ "Авто Просто" в судове засідання не з'явився, хоча про дату, місце та час слухання справи був повідомлений своєчасно та належним чином. До суду надійшло пояснення та заперечення проти позову, в якому зазначено, що відповідач не визнає позовні вимоги повністю, просить в задоволенні позову відмовити, оскільки заявлені вимоги не ґрунтуються на чинному законодавстві та укладеному договорі, відсутні жодні правові підстави визнання угоди недійсною та застосування наслідків недійсності угоди, просив провести розгляд справи без участі представника ТОВ "Авто Просто". Крім цього, представник ТОВ "Авто Просто" у запереченнях на позов просив застосувати строки позовної давності в даному спорі на підставі ст.ст. 257, 261 ЦК України, вказував, що відповідач надає фінансові послуги у вигляді адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групах. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності представника відповідача. Оцінюючи пояснення, долучені та надані в справі докази, встановлені обставини, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають до повного задоволення за наступних підстав. Судом встановлено, що 08 жовтня 2009 року між [PERSON] та ТОВ "Авто Просто" було укладено угоду № 302143, предметом якої є надання йому, як учаснику програми послуг, спрямованих на придбання товару, а саме автомобіля марки «Chery» модель «Eastar, вартість якого складає 87 150, 00 грн. (Додаток № 1 до угоди № 302143), через програму "Авто Так", організовану ТОВ "Авто Просто". Опис діяльності зазначеної програми відображено у Правилах функціонування системи придбання в групах "Авто Так" (Додаток №02 до угоди № 302143). На виконання угоди №302143 позивач сплатив на користь відповідача платежі на загальну суму 63 596, 06 грн., що стверджується копіями квитанцій, наявних у матеріалах справи. Згідно ч.1 ст. 901 ЦК України - за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Однак з додатку № 1 до угоди № 302143 вбачається, що особою, з якою відповідач уклав правочин про забезпечення автомобіля для [PERSON], виробник, імпортер, дистриб'ютор, модель, основні технічні характеристики автомобіля оспорюваною угодою не визначено. Зобов'язання ТОВ "Авто Просто" у спірних відносинах зводяться до організації і створення умов для придбання автомобілів учасниками системи та здійснення адміністративних процедур. Натомість обов'язком позивача, як учасника системи, встановлено виконання зобов'язань, передбачених правочином, у визначених угодою порядку та в строки. Сплативши на виконання угоди вступний та 33 щомісячні внески, позивач права на одержання автомобіля за угодою не набув. Вищий Спеціалізований Суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в інформаційному листі 3 10-729/0/4-12 від 28.05.2012 року звертає увагу на те, якщо позов пред'явлено з підстав недійсності договору по адмініструванню фінансових активів для придбання товарів в групах через невідповідність вимогам Закону України "Про захист прав споживачів" (наявність пірамідальної схеми), суд у кожному конкретному випадку досліджує подані йому докази та перевіряє чи укладено правочин, предметом якого є надання послуг. Якщо суд встановлює, що діяльність відповідача підпадає під ознаки пункту 7 частини третьої статті 19 вказаного Закону, то відповідно до частини шостої статті 19 цього Закону такий правочин є недійсним. Відповідно до ч. 1 ст. 19 Закону України "Про захист прав споживачів", нечесна підприємницька практика забороняється. Нечесна підприємницька практика включає будь-яку діяльність (дії або бездіяльність), що вводить споживача в оману або є агресивною. Згідно п. 7 ч. 3 ст. 19 Закону України "Про захист прав споживачів", забороняються як такі, що вводять в оману: утворення, експлуатація або сприяння розвитку пірамідальних схем, коли споживач сплачує за можливість одержання компенсації, яка надається за рахунок залучення інших споживачів до такої схеми, а не за рахунок продажу або споживання продукції. Аналізуючи оспорювану угоду, суд вважає, що цією угодою передбачено формування групи учасників з осіб, які підписали такі ж угоди, як і позивач. Учасники згідно угоди зобов'язуються сплачувати обов'язкові щомісячні внески. За рахунок сплачених учасниками щомісячних внесків формується так званий Чистий Фонд, який щомісячно розподіляється між учасниками відповідно до угоди. Таким чином, отримання учасником автомобіля є можливим виключно за рахунок залучення інших споживачів (згідно угоди - групи Учасників), як передбачено п.п. 1.2, 1.4 ст. 1, п. 2.4 ст. 2, ст.ст. 4, 5, 6 Додатку № 2 до угоди № 302143: Автомобіль купується за рахунок Чистих внесків усіх Учасників групи, і сплата повної ціни автомобіля Учасником групи, який його вже отримав, забезпечує можливість купівлі автомобіля для тих Учасників, які його ще не одержали. Згідно ст. 3 угоди та п. 1.2 ст. 1, п. 2.4. ст. 2 Додатку № 2 до угоди, до обов'язків відповідача відноситься формування та адміністрування групи Учасників. Таким чином, спірною угодою відповідачем здійснено формування та експлуатацію пірамідальної схеми, яка передбачає надання споживачам компенсації за сплачені кошти виключно за рахунок залучення інших споживачів, що прямо заборонено ст. 19 Закону України "Про захист прав споживачів". Усі правочини здійснені з використанням такої схеми є недійсними відповідно до ч. 6 ст. 19 Закону України "Про захист прав споживачів". Відповідно до ст. 5 угоди позивач зобов'язується виконувати зобов'язання, передбачені угодою, в порядку та строки, визначені угодою, включаючи, але не обмежуючись: сплатити плату за послуги, пов'язані зі вступом до Системи при укладенні Угоди; сплатити плату за послуги, пов'язані з видачею автомобіля за системою при наданні такого права; щомісячно сплачувати Повні внески; сплачувати внески зі страхування після отримання автомобіля; отримати автомобіль за умови виконання зобов'язань, встановлених Угодою; підписати відповідний двосторонній акт, що свідчить про виконання зобов'язань за Угодою, за вимогою "Авто Просто" надавати копії квитанцій про оплату внесків за угодою. Відповідно до ст. 7 угоди, угода набирає чинності з моменту її підписання обома сторонами й діє до моменту виконання обома сторонами всіх зобов'язань, передбачених угодою. Згідно ч. 3 ст. 215 ЦК України, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний недійсним (оспорюваний правочин). Стаття 216 ЦК України передбачає, що недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Якщо у зв'язку із вчиненням недійсного правочину другій стороні або третій особі завдано збитків та моральної шкоди, вони підлягають відшкодуванню винною стороною. Як встановлено судом, позивач сплатив вступний внесок в розмірі 3137, 40 грн., та щомісячно сплачував повні внески. Всього на виконання угоди № 302143 позивачем на користь відповідача було сплачено 63 596, 06 грн. Натомість відповідач умов договору не виконує. Суд вважає, що умови укладеної угоди порушують права позивача, як споживача. Здійснені позивачем виплати не створюють для відповідача будь-яких обов'язків. Останній покладає на Учасників системи придбання автомобілів в групах за їх кошти, не вкладаючи при цьому власних коштів, що робить таку діяльність пірамідальною схемою, коли споживач сплачує за можливість одержання компенсації, яка надається за рахунок залученні інших споживачів такої системи, а не за рахунок продажу або споживання продукції. Зазначений вид нечесної підприємницької практики, що вводить споживача в оману, включено в умови самої угоди. Частинами 1, 2, 3 ст. 18 Закону України "Про захист прав споживачів" передбачено, що Продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов'язків на шкоду споживача. Несправедливими є, зокрема, умови договору про: встановлення жорстких обов'язків споживача, тоді як надання послуги обумовлене лише власним розсудом виконавця; надання можливості продавцю (виконавцю, виробнику) не повертати кошти на оплату, здійснену споживачем, у разі відмови споживача укласти або виконати договір, без встановлення права споживача на одержання відповідної компенсації від продавця (виконавця, виробника) у зв'язку з розірванням або невиконанням ним договору; надання продавцю (виконавцю, виробнику) права в односторонньому порядку змінювати характеристики продукції, що є предметом договору; визначення ціни товару на момент його поставки споживачеві або надання продавцю (виконавцю, виробнику) можливості збільшувати ціну без надання споживачеві права розірвати договір у разі збільшення ціни порівняно з тією, що була погоджена на момент укладення договору. Згідно ч. 4 ст. 18 цього Закону перелік несправедливих умов у договорах із споживачами не є вичерпним. Відповідно до ч.ч. 5, 6, 8, ст. 18 Закону України "Про захист прав споживачів", якщо положення договору визнано несправедливим, таке положення може бути визнано недійсним. у разі коли визнання положення недійсним зумовлює зміну інших положень договору, на вимогу позивача договір може бути визнаний недійсним у цілому. нечіткі або двозначні положення договорів із споживачами тлумачаться на користь споживача. Як вбачається із статті 4 додатку № 2 до угоди № 302143 від 08 жовтня 2009 року ТОВ "Авто Просто" щомісячно самостійно організовує та проводить перший Асигнаційний акт, а право на отримання позивачем автомобіля залежить від розміру чистого фонду групи і внесення коштів іншими учасниками системи. При цьому, відповідач створив складну багатоступінчату, двозначну, незрозумілу для споживача схему визначення одного лише права на отримання автомобіля через механізми: сплати повних внесків, цілих чистих або половинних чистих внесків, накопичення внесків, пропозиції авансових внесків. Покликаючись на збереження конфіденційного характеру пропозиції, у статті 6 додатку № 2 відповідач зобов'язує учасника системи надсилати свою пропозицію у закритому конверті, в якому учасник має продублювати свої індивідуальні дані та зазначити кількість вже сплачених авансових внесків (за наявності) та авансових внесків, що пропонуються до сплати у випадку перемоги пропозиції учасника. І лише, якщо ця пропозиція перемагає, учасник має сплатити кількість запропонованих і ще не сплачених авансових внесків, нарахованих відповідно до поточної ціни автомобіля, дійсної на момент проведення асигнаційного акту. Відповідно до ч. 2 ст. 19 Закону України "Про захист прав споживачів" зазначена підприємницька практика є такою, що вводить в оману, оскільки під час пропонування продукції споживачу не надається або надається у нечіткій, незрозумілий або двозначний спосіб інформація, необхідна для здійснення свідомого вибору. На порушення вимог п.п. 1, 2, 4 ч. 3 ст. 19 Закону України "Про захист прав споживачів" про заборону, як таких, що вводять в оману пропонування з метою реалізації однієї продукції до реалізації іншої, ТОВ ""Авто Просто"", згідно ст. 7 додатку № 2 залишає за собою право прийняти або відхилити запит учасника про надання марки або моделі автомобіля, що відрізняється від зазначеного в додатку № 1 угоди. Крім того, якщо обраний учасником автомобіль коштує дорожче, ніж модель, зазначена в додатку № 1, учасник зобов'язаний одноразовим платежем сплатити різницю їх поточної ціни а в подальшому такий учасник повинен сплачувати майбутні повні внески відповідно до поточної ціни автомобіля, вказаного в додатку № 1 до угоди. Суд вважає, що згідно угоди, якщо Учаснику і буде надано право на отримання автомобіля, то він, згідно ст. 8 Додатку № 2 до угоди може отримати автомобіль лише у тому разі, коли попередньо виконав такі вимоги: у строк встановлений "Авто Просто", сплатив наступні платежі та запропоновані до оплати внески, а також плату за право на отримання автомобіля, протягом 5 банківських днів з моменту одержання повідомлення про надання йому права на отримання автомобіля. Крім того, Учасник повинен: надати визначені відповідачем гарантії щодо повної оплати платежів, передбачених угодою; сплатити усі податки, мито та інші витрати, необхідні для реєстрації автомобіля та оформлення гарантій. У разі невиконання зазначених вимог, "Авто Просто" має право відмовити у передачі автомобіля та анулювати право на його отримання. В такому випадку, плата за право на отримання автомобіля учаснику не відшкодовується. У ст. 14 Додатку № 2 до угоди закладено несправедливі для позивача умови про анулювання відповідачем права на отримання автомобіля, усунення від участі в Асигнаційних актах, розірвання угоди та неповернення внесених коштів у випадку невиконання зобов'язань за угодою. Установлення невиправдано малого строку для надання позивачем згоди на отримання автомобіля, зобов'язання його до виконання усіх зазначених вище умов для можливості отримання автомобіля, є підтвердженням несправедливості умов спірної угоди та нечесної підприємницької практики відповідача і, відповідно положень ч. 6 ст. 19 Закону України "Про захист прав споживачів", є підставою для визнання такої угоди недійсною. Також угодою передбачено, що право на отримання автомобіля Учасником системи за результатами розподілу фонду групи, є підставою для придбання за рахунок фонду групи автомобіля для учасника системи. Таким чином, відповідач,

Outcome: approved