Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-17 00:00:00

[PERSON] звернулась до суд із зазначеною заявою в якій просила суд встановити факт її роботи під час Великої Вітчизняної Війни в період часу з 01 січня 1943 року по 09 травня 1945 року. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що вона в період часу з 01 січня 1943 року по 09 травня 1945 року, тобто під час Великої Вітчизняної Війни була вимушена працювати у колгоспі, оскільки батька [PERSON] у 1941 році було мобілізовано, а мати - [PERSON] на початок 1943 року мала статус інваліда ІІ групи, не могла працювати, що підтверджується копією «Похозяйственной книги» та письмовими поясненнями свідків: [PERSON], [PERSON], [PERSON], у зв'язку з чим вона звернулась до УПСЗН Новокаховської міської ради з метою встановлення статусу учасника війни, в чому їй було відмовлено з причини відсутності незаперечних доказів, тому змушена звернутися до суду із зазначеною заявою, оскільки встановлення зазначеного факту їй необхідно для реалізації права на пільги, передбачені Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», у встановленні якого раніше не було необхідності, оскільки такі пільги мав її чоловік, який помер. В судовому засіданні заявниця та її представник заяву підтримали із зазначених підстав, та просили її задовольнити. Представник заінтересованої особи - Управління праці та соціального захисту населення Новокаховської міської ради в судовому засіданні заперечувала проти задоволення заяви, посилаючись на не достатність доказів для встановлення такого факту, оскільки надана копія «Похозяйственной» книги не містить відомості, що сім'я заявниці зобов'язана була передавати до колгоспу певну кількість молоко, надані письмові пояснення свідків не завіренні належним чином, крім того, є розбіжності в написанні імені заявниці, дати її народження, тому вважає таку заяву необґрунтованою. Суд, заслухавши заявницю, її представника, представника заінтересованої особи, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що 18 березня 1996 року Новокаховським МВ УМВС України в Херсонській області видано паспорт громадянина України серія [NUMBER], на ім'я [PERSON], [INFO], уродженки селища Ново - Королі, Сокільського району Іванівської області; 04 червня 2013 року, за письмовим зверненням заявниці, відділом ЗАГС Сокольського району Нижегородської області Російської Федерації видано повторне свідоцтво про народження серії [NUMBER], відповідно до якого 13 листопада 1936 року Ковригінською сільською радою Сокольського району Іванівської області, складено запис акту № 52 про народження "[PERSON]" яка народилась [INFO] року, батьком якої зазначений " [PERSON]", матір'ю - "[PERSON]"; після реєстрації шлюбу заявниця змінила своє прізвище на «[PERSON]»; відповідно до посвідчення серія [NUMBER] виданого 15 березня 2011 року заявниця [PERSON] є пенсіонером за віком; відповідно до довідки № 282552 Серія 12 ААА виданої 07 червня 2016 року заявниця [PERSON], має ІІ групу інвалідності. Відповідно до листа Мінсоцполітики № 374/0/112-17/201 від 18 січня 2017 року, за зверненням [PERSON], щодо встановлення статусу учасника війни та надання пільг, роз'яснено що особам, які народились після 31 грудня 1932 року, статус учасників війни може бути встановлено лише за наявністю документів та інших доказів, що незаперечно підтверджують факт роботи в період війни. Відповідно до листа № 162-01-40-495 від 18 лютого 2016 року на звернення [PERSON], адміністрація міського округу Сокольський Нижегородської області РФ повідомила, що підтвердити стаж роботи [PERSON] не представляється можливим у зв'язку з відсутністю документів. Документи по особистому складу робітників колгоспу «Білорус» (д. Ново-Короли, д. Корчагово, д. Починки) Ковригінської сільської Ради Сокольського району Іванівської області за період 1941-1945 р.р. на зберіганні до архіву не надходили. Відповідно до листа № 162-01-40-2180 від 08 липня 2016 року Адміністрації міського округу Сокольський Нижегородської області РФ на адресу [PERSON] надіслано: спільну заяву [PERSON], [PERSON], [PERSON], подану заявниками до Сокольської адміністрації міського округу Нижегородської області, та особисті письмові пояснення свідків: [PERSON], 1935 року народження, [PERSON] 1950 року народження, та копії «Похозяйственных книг» за 1936 рік, та за 1943-1945 роки, в доданому до матеріалів справи конверті, що підтверджує факт відібрання таких пояснень саме Адміністрацією міського округу Сокольський Нижегородської області РФ. Так, відповідно до «Похозяйственной книги» за 1936 рік домогосподар [PERSON], є членом колгоспу «Победа», родина якого складалась з 7 осіб, одна з яких донька "[PERSON], 1936 года рождения", мав господарство, яке складалось з земельної ділянки та скота, та зобов'язаний був здавати 230 літрів молока та 33 кг. м'яса на рік. Відповідно до «Похозяйственной книги» за 1943-1945 роки [PERSON], був членом "колхоза "Беларусс" (д. Починок, д. Н. Короли, д. Корчагово, д. Козлово, д. Коврагино, д. Жабье, д. Баево, Ковригинского сельского совета Сокольского района Ивановской области), якого в 1941 році було мобілізовано, до складу родини якого входила дружина [PERSON], яка мала ІІ групу інвалідності, та діти серед яких "[PERSON], 1936 года рождения" та їх родина в господарстві мали скот, який складався з однієї корови (1943-1945 р.р.), в 1943 році - з 2 ярок, та 2 ягнят, 1944 році з 2 маток, та 3 ягнят, та 1945 році з 1 матки, 1 кози та 2 козлят. З спільної заяви [PERSON], [PERSON], [PERSON], поданої до Сокольської адміністрації міського округу Нижегородської області, яка додана до листа № 162-01-40-2180 від 08 липня 2016 року Адміністрації міського округу Сокольський Нижегородської області РФ на адресу [PERSON], вбачається, що заявники просили Сокольську адміністрацію засвідчити їх пояснення та зазначили, що [PERSON], 1936 року народження, народилась та проживала в д. Ново - Королі, Сокольського району, Іванівської області, та під час Великої Вітчизняної Війни в 1941- 1945 роках, у зв'язку з відсутністю трудової сили діти залучались до сільгоспробіт в колгоспі, а також дівчата носили до колгоспу за три кілометри по три літра молока на потреби держави; відповідно до письмових пояснень свідка [PERSON], 1935 року народження, який зазначив, що під час війни 1941-1945 роки разом з дівчатами працював в колгоспі, [PERSON], 1936 року народження, дівоче прізвище «Олександрова» народилась та проживала в селі Ново-Корали Сокольського району Іванівської області до 1959 року. Та під час війни 1941-1945 роки вона, як і всі діти працювала на полях, дівчата саджали та убирали картоплю, згрібали сіно до куч, пасли стадо, теребили льон; до письмових пояснень свідка: [PERSON], 1950 року народження, якому відомі відомості зі слів його батьків, який зазначив, що сім'я [PERSON] жила дуже бідно, мати була інвалідом, тому їх донька [PERSON] у часи війни працювала не за своїм віком. Відповідно до ч. 1 п. 2 ст. 9 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» учасниками війни вважаються: особи, які в період Великої Вітчизняної війни 1941-1945 років та війни 1945 року з імперіалістичною Японією працювали в тилу на підприємствах, в установах, організаціях, колгоспах, радгоспах, індивідуальних сільських господарствах, на спорудженні оборонних рубежів, заготівлі палива, продуктів, переганяли худобу, навчались у цей період у ремісничих, залізничних училищах, школах і училищах фабрично-заводського навчання та інших закладах професійно-технічної освіти, на курсах професійної підготовки або під час навчання в школах, вищих і середніх спеціальних навчальних закладах працювали в народному господарстві та на відбудові об'єктів господарського і культурного призначення. Відповідно до ч. 4 ст. 9 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» особам, які народилися після 31 грудня 1932 року, статус учасника війни може бути встановлено лише за наявності документів та інших доказів, що незаперечно підтверджують факт роботи в період війни. Відповідно до п.5 ч.2 ст.234 ЦПК України, суд розглядає у порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, перелік яких визначений ч.1 ст.256 ЦПК України. Згідно ч.2 ст. 256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, які не передбачені ч.1 ст. 256 ЦПК України, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначеного іншого порядку їх встановлення. Відповідно до положень ст. 57 ЦПК України доказами у цивільній справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Суд, проаналізувавши наведені норми чинного законодавства, дослідивши надані докази, в їх сукупності, вважає доведеним, що надані суду письмові докази та письмові пояснення свідків стосуються особи заявниці. Розбіжності в написанні імені заявниці при народженні та в сучасних правовстановлюючих документах, суд розцінює як відмінності правописання, які існували в 1936 році, тобто більше 80 років тому; що стосується розбіжностей в даті народження (в паспорті зазначено - 13 листопада 1936 року, а у свідоцтві - 10 листопада 1936 року), то такі розбіжності суд розцінює, як помилку, оскільки дата народження, зазначена в паспорті, відповідає внесенню запису про народження (13 листопада 1936 року) відповідною сільською радою. Враховуючи, що встановлення факту роботи заявниці під час Великої Вітчизняної Війни, на сьогоднішній день, встановити в іншому порядку не представляється можливим, з огляду на те, що зазначені події відбувалися понад 70 років потому, та враховуючи відсутність в архівах відповідних документів, що на думку суду, могло бути викликано, як складними життєвими умовами в роки війни так і можливою безграмотністю осіб, відповідальних за ведення та зберігання таких документів, але аналізуючи наявні письмові докази, в тому числі письмові пояснення свідків зазначених подій, які суд визнає належними доказами, оскільки такі пояснення відбиралися посадовою особою місцевих органів влади, суд вважає доведеним факт роботи заявниці в колгоспі "Беларусс" (д. Починок, д. Н. Короли, д. Корчагово, д. Козлово, д. Коврагино, д. Жабье, д. Баево, Ковригинского сельского совета Сокольского района Ивановской области) на сільськогосподарських роботах в період Великої Вітчизняної Війни, а саме в період з 01 січня 1943 року по 09 травня 1945 року. Заперечення представника заінтересованої особи, щодо встановлення зазначеного факту з причини відсутності в «Похозяйсвенной книге» за 1943-1945 роки відомостей щодо поставки сім'єю заявниці сільгосппродукції на потреби держави, суд до уваги не приймає, оскільки зобов'язання по державній поставці сільськогосподарській продукції сільськогосподарськими виробниками (крестьянами) було встановлена з 1932 року Постановою СНК СССР и ЦК ВКП(б), а в роки війни обсяг такого зобов'язання був збільшений. За таких підстав, суд, дійшов висновку про задоволення заяви в повному обсязі. На підставі ст.ст. 256, 259 ЦПК України,

Outcome: approved