Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що 19.06.2008 року між Акціонерним комерційним інноваціним банком "УкрСиббанк" (правонаступником якого є ПАТ "УкрСиббанк") та [PERSON] був укладений договір про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу №11362226000, згідно якого відповідачу надано кредитні кошти у розмірі 19974,00 доларів США з кінцевим терміном погашення 19.06.2015 року. Окрім того 16.06.2008 року в забезпечення виконання кредитних зовбов'язань, між Акціонерним комерційним інноваціним банком "УкрСиббанк" (правонаступником якого є ПАТ "УкрСиббанк") та [PERSON] був укладений договір поруки. Позивач вважає, що відповідач порушив умови кредитного договору і має прострочену заборгованість. Представник позивача в судове засідання не з'явився, просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, щодо заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. У зв'язку з зазначеним, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до наступного висновку. Відповідно до вимог статей 1 та 3 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, за захистом яких кожна особа має право звернутися до суду. Частиною 1 ст. 11 Цивільно-процесуального кодексу України встановлено, що суд розглядає цивільну справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Судом встановлено, що 19.06.2008 року між Акціонерним комерційним інноваціним банком "УкрСиббанк" (правонаступником якого є ПАТ "УкрСиббанк") та [PERSON] був укладений договір про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу №11362226000, згідно якого відповідачу надано кредитні кошти у розмірі 19974,00 доларів США з кінцевим терміном погашення 19.06.2015 року. 19.06.2008 року між Акціонерним комерційним інноваціним банком "УкрСиббанк" (правонаступником якого є ПАТ "УкрСиббанк") та [PERSON] був укладений договір про надання споживчого кредиту №11362225000, згідно якого відповідачу надано кредитні кошти у розмірі 8049,60 гривень. 19.06.2008 року між Акціонерним комерційним інноваціним банком "УкрСиббанк" (правонаступником якого є ПАТ "УкрСиббанк") та [PERSON] був укладений договір поруки №212300, відповідно до умов якого відповідач зобов'язувався перед кредитором відповідати за невиконанням [PERSON] умов кредитного договору №11362226000. 25 вересня 2013 року відповідачам надсилалися досудові вимоги. Відповідно до розрахунку заборгованості, станом на 04 листопада 2013 року наявна заборгованість за кредитним договором №11362226000, а саме: заборгованість за кредитом - 13633,32 доларів США, що еквівалентно 108971,14 гривень, прострочена заборгованість по процентам - 2682,94 доларів США, що еквівалентно 21444,73 гривень, пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по кредиту - 1750,70 гривень, пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за процентами - 1665,39 гривень. Відповідно до розрахунку заборгованості, станом на 04 листопада 2013 року наявна заборгованість за кредитним договором №11362225000, а саме: заборгованість за кредитом - 6035,11, прострочена заборгованість по процентам - 8893,34 гривень, пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по кредиту - 881,47 гривень, пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за процентами - 931,93 гривень. У відповідності до вимог ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Як вбачається з положень ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утримуватися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно вимог ст.ст. 526, 530, 611, 612 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог закону, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не пропустив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Відповідно до положень ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до положень ст. ст. 546, 549, 551 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватись неустойкою, порукою, гарантією, заставою, при триманням та задатком. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Предметом неустойки може бути сума, рухоме та нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Як вбачається з положень ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Розмір збитків, завданих порушенням зобов'язання, доказується кредитором. Відповідно до вимог ст.ст. 553, 554 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Приймаючи до уваги, що відповідач [PERSON] поручився перед позивачем за виконання [PERSON] його обов'язків відповідно до наданого йому кредиту відповідно до кредитного договору №11362226000, а також те, що відповідач [PERSON] не належним чином виконує свої обов'язки перед кредитором щодо зобов'язань відповідно до кредитних договорів №11362226000 та №11362225000, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити частково, відмовляючи в частині стягнення пені за несвоєчасне погашення заборгованості по процентам в розмірі 16,65 36 гривень та 931,93 гривень, оскільки вищезазначена пеня не передбачена чинним законодавством України. Позовні вимоги в частині відшкодування витрат судового збору підлягають до задоволення частково, оскільки, згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України, якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. На підставі наведеного та

Outcome: partial