Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-21 00:00:00

14.01.2015р. позивачі звернулися до суду із даним позовом, покликаючись на те, що вони є рідними дітьми [PERSON], що підтверджується відповідними свідоцтвами про народження. [INFO]. їхня мати померла. Протягом усього строку з моменту смерті матері їм було відомо про те, що їхня мати відчужила належний їй житловий будинок та земельні ділянки, а іншого спадкового майна у неї не було. З огляду на це вони не зверталися із заявами про прийняття спадщини після її смерті. Зазначали, що рішенням Апеляційного суду Житомирської області від 24.12.2014р., що набрало законної сили, визнано недійсним договір купівлі-продажу квартири № 1, що складає 2/5 частин житлового будинку, земельної ділянки площею 0.1000 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та земельної ділянки площею 0.0242 га для ведення особистого селянського господарства в [ADDRESS]. Таким чином до спадкової маси повернулося вищевказане майно, яке належало померлій [PERSON]. Вказували, що за життя [PERSON] проживала та була зареєстрована в с. Воля Старосамбірського району Львівської області. Їм відомо, що після смерті матері ніхто із спадкоємців із заявами про прийняття спадщини не звертався. Вважають, що строк для прийняття спадщини пропущено ними із поважних причин, а тому може бути поновленим, оскільки спадкове майно повернулося до спадкової маси лише в грудні 2014р. Просили суд постановити рішення, яким визначити їм додатковий строк на прийняття спадщини після смерті матері - [PERSON], яка померла [INFO]., терміном в один місяць. Позивач [PERSON] в судовому засіданні підтримав вимоги позовної заяви в повному обсязі. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, проте 09.02.2015р. нею була подана заява, в якій вона просить суд розгляд справи проводити у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, просить задоволити позов. Представник відповідача - Волянської сільської ради Старосамбірського району Львівської області, в судовому засіданні вирішення спору покладає на розсуд суду. [PERSON] була належним чином повідомлена про час та місце судового розгляду справи, проте в судове засідання не з'явилася та не повідомила суд про причини своєї неявки, а також від неї не надходило клопотання про відкладення розгляду справи. [PERSON] в судове засідання не з'явився, проте від нього надійшла письмова заява, в якій він просить суд справу розглядати у його відсутності та відмовити у задоволенні позовних вимог, оскільки відсутність чи наявність певного спадкового майна не може визнаватися поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. Крім того, рішення Апеляційного суду Житомирської області від 24.12.2014р., на яке посилаються позивачі, скасоване ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 08.04.2015р. Заслухавши пояснення позивача [PERSON], представника відповідача, проаналізувавши письмові заперечення проти позову [PERSON], а також дослідивши матеріали справи, суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] була матір'ю позивачів у справі - [PERSON] (а.с.3) та [PERSON] (а.с.12, 15, 39). [INFO]. [PERSON] померла (а.с.4), не склавши за свого життя заповіту. Згідно довідки № 415 від 12.11.2014р., виданої виконавчим комітетом Волянської сільської ради Старосамбірського району Львівської області, [PERSON], 1961 р.н., дійсно проживав в с. Воля зі своєю матір'ю [PERSON], яка померла [INFO]., доглядав за нею, допомагав у придбанні медикаментів для лікування, провів похорони (а.с.5). [PERSON] та [PERSON] не звернулися у строк, встановлений ст.1270 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), із заявами про прийняття спадщини після смерті матері - [PERSON]. Рішенням Апеляційного суду Житомирської області від 24.12.2014р. апеляційну скаргу [PERSON] - представника [PERSON], задоволено, рішення Овруцького районного суду Житомирської області від 05.11.2014р. скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу житлового будинку та земельних ділянок недійсним задоволено. Визнано недійсним договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] та земельних ділянок, укладений 08.08.2012р. між [PERSON], що діяла від імені [PERSON], та [PERSON], посвідчений приватним нотаріусом Овруцького районного нотаріального округу Житомирської області, зареєстрований в реєстрі за № 1862 (а.с.6-7). Внаслідок ухвалення вищевказаного рішення до спадкової маси майна [PERSON], яка померла [INFO]., повернулося належне їй майно у виді квартири в м. Овруч та двох земельних ділянок. Згідно ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Частина 3 цієї ж статті встановлює, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього кодексу, він не заявив про відмову від неї. Частина 1 ст. 1269 ЦК України встановлює, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини частиною 1 ст.1270 ЦК України встановлено строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Статтею 1272 ЦК України встановлено, що якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Як вбачається із матеріалів справи, а саме довідки Волянської сільської ради, рішення Апеляційного суду Житомирської області, пояснень представника відповідача та пояснень позивача [PERSON], останній на момент відкриття спадщини проживав в с. Воля разом із своєю матір'ю. Згідно роз'яснень, даних у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013р. "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" судам необхідно розмежовувати пропуск строку для прийняття спадщини, прийняття спадщини особами, які постійно проживали із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини шляхом вступу у володіння та управління спадковим майном (ст.549 ЦК УРСР). Відповідно до ст.548 ЦК УРСР та ст.1268 ЦК України не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням, а тому зі змісту цих норм вбачається, що спадкоємець приймає (або не приймає) спадщину в повному обсязі. З огляду на вищевикладене відсутні передбачені законом підстави для задоволення таких позовів щодо визначення додаткового строку для прийняття спадщини, коли із матеріалів справи вбачається, що спадкоємець вже прийняв спадщину, а подекуди навіть має свідоцтво про право на спадщину на інше майно. Крім того, згідно п.211 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 20/5 від 03.03.2004р. (чинної на момент відкриття спадщини після смерті [PERSON] [INFO].) свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям, що прийняли спадщину, тобто тим, які постійно проживали із спадкодавцем чи подали заяву нотаріусу про прийняття спадщини. Доказом постійного проживання разом із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом із спадкодавцем; копія рішення суду, що набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини, реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем. При цьому строк видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у випадку її прийняття згідно ч.3 ст.1268 ЦК України строками не обмежено, оскільки особа вважається такою, що прийняла спадщину. У зв'язку з наведеним [PERSON] має усі підстави звернутися в суд з позовом або заявою (в залежності від наявності або відсутності спору щодо спадкового майна) про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем - [PERSON], на час відкриття спадщини, а не з позовом про надання додаткового строку для прийняття спадщини. Даних про те, що [PERSON] відмовлено в оформленні спадкового майна після смерті [PERSON] в порядку ч.3 ст.1268 ЦК України, у суду немає. У своїй позовній заяві позивачі як підставу пропуску подання ними заяви про прийняття спадщини зазначають той факт, що лише після рішення Апеляційного суду Житомирської області від 24.12.2014р. до спадкової маси майна [PERSON] повернувся будинок в м. Овруч та дві земельні ділянки. Проте судом вказана причина не може вважатися поважною, оскільки відповідно до п.208 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 20/5 від 03.03.2004р. (чинної на момент відкриття спадщини після смерті [PERSON] [INFO].) прийняття і відмова від спадщини можуть мати місце щодо всього спадкового майна. Спадкоємець не вправі прийняти одну частину спадщини, а від іншої частини відмовитися. Крім того, як вказано у Листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013р. "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як в тому числі необізнаність особи про наявність спадкового майна, оскільки при прийнятті заяви про прийняття спадщини нотаріус не перевіряє наявність спадкового майна та його належність спадкодавцю. Як вказано у п.24 Постанови Пленуму ВСУ від 30.05.2008р. № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій, а вказана позивачами обставина такою не є і наявність чи відсутність такого судового рішення не була перешкодою для подачі заяви про прийняття спадщини у шестимісячний строк з дня відкриття такої. З огляду на усе вищенаведене, враховуючи те, що в матеріалах справи містяться деякі відомості про прийняття [PERSON] спадщини після смерті матері у відповідності до ч.3 ст.1268 ЦК України, що позбавляє його права на звернення до суду із таким позовом, а у випадку реалізації ним своїх спадкових прав він зможе за своєю письмовою заявою дозволити [PERSON] у відповідності з вимогами ч.2 ст.1272 ЦК України подати заяву про прийняття спадщини після смерті [PERSON], викладена позивачами підстава, крім того, не може визнаватися поважною причиною неподання заяви про прийняття спадщини, суд не вбачає підстав для задоволення позову. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed