Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-19 00:00:00

ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" в особі Житомирської обласної дирекції ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" звернулося до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення з відповідачів у солідарному порядку заборгованості за кредитним договором №Z14-2/006-4/66315 від 22.03.2006 року в сумі 280 043,17 грн. та понесених судових витрат. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що згідно умов кредитного договору № Z14-2/006-4/66315 від 22.03.2006 року відповідачу [PERSON] було надано кредит у розмірі 18 100,00 євро зі сплатою 13,00 % річних за користування кредитними коштами. Згідно п.5.4 кредитного договору позичальник зобов'язаний здійснити повернення кредиту, процентів та інших платежів, що визначені кредитним договором, у разі невиконання або неналежного виконання позичальником умов кредитного договору та/або договорів застави/іпотеки, інших договорів, що забезпечують погашення кредиту. Кошти мають бути повернуто позичальником протягом 15 календарних днів з моменту надіслання кредитором на адресу позичальника відповідного листа-повідомлення. Відповідно до п.6.1 кредитного договору кредитор має право вимагати погашення позичальником заборгованості за кредитом, нарахованих процентів за користування кредитом, неустойки, відшкодування збитків у випадках невиконання позичальником умов кредитного договору та/або договорів застави/іпотеки, інших договорів, що забезпечують погашення кредиту. Таке погашення повинно бути здійснене позичальником не пізніше 15 календарного дня з дня надіслання позичальнику відповідного повідомлення від кредитора з вимогою дострокового погашення. За порушення строків повернення кредитної заборгованості та відсотків за користування кредитом, передбачених договором, позичальник сплачує кредитору пеню у розмірі 0,5 % від суми простроченого платежу за кожен день прострочення (п.9.1 кредитного договору). З метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором від 22.03.2006 року укладено договір поруки № Z14-2/006-4/66315/1 із [PERSON], згідно умов якого поручитель на добровільних засадах бере на себе зобов'язання перед банком відповідати за борговим зобов'язанням боржника, які виникають з умов кредитного договору, а саме повернути кредит, сплатити проценти за його користування, комісійну винагороду, неустойку (пеню, штрафи) в розмірі і строки та у випадках, передбачених кредитним договором, а також відшкодувати можливі збитки та виконати умови кредитного договору у повному обсязі. У порушення умов кредитного договору відповідач [PERSON] не сплачує кредит і відсотки за користування кредитними коштами, внаслідок чого станом на 05.02.2015 року заборгованість перед банком становить 13592,66 євро, що у гривневому еквіваленті становить 280 043,17 гривень, з яких: 12523,26 євро, що становить 258010,83 гривень - сума заборгованості за кредитом; 1069,40 євро, що становить 22032,34 гривень - заборгованість по пені. 06.02.2015 року відповідачам направлено вимогу про виконання зобов'язання, однак, у встановлений строк заборгованість не погашена. Представник позивача у судове засідання не з'явився, згідно поданої заяви (а.с.49) просить розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачі у судове засідання не з'явилися повторно. У відповідності до ч.5 ст.74 ЦПК України належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи за адресою проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Враховуючи те, що у справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи у відсутності відповідачів та представника позивача, що відповідає вимогам ст.224 та ч.2 ст.158 ЦПК України. Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що 22.03.2006 року між позивачем та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір № Z14-2/006-4/66315, за умовами якого відповідачу [PERSON] було надано кредит у розмірі 18 100,00 євро строком на 84 місяці з 22.03.2006 року по 21.03.2013 року зі сплатою 13,00 % річних за користування кредитними коштами (а.с.50-53). Зобов'язання за кредитним договором № Z14-/2/006-4/66315 від 22.03.2006 року забезпечено договором поруки за №Р14-2/006-4/66315/1 від 27.03.2006 року, укладеним між позивачем та відповідачем [PERSON] (а.с.15-16). Відповідно до п.2.1 договору поруки поручитель зобов'язався відповідати перед кредитором за виконання зобов'язань, взятих на себе позичальником за вищевказаним кредитним договором в тому ж об'ємі, що і позичальник. Згідно ст.ст.526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 ЦК України. За змістом ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Згідно ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. У разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) відповідно до ч.1 ст.543 ЦК України кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Відповідач [PERSON] порушила зобов'язання за кредитним договором № Z14-2/006-4/66315 від 22.03.2006 року та своєчасно не сплачувала кредит та відсотки за користування кредитними коштами, внаслідок чого станом на 05.02.2015 року утворилась заборгованість перед банком, з яких 12523,26 євро, що становить 258010,83 гривень - сума заборгованості за кредитом; 1069,40 євро, що становить 22032,34 гривень - заборгованість по пені, що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с.6-9). 06.02.2015 року на адресу відповідачів направлена претензія з вимогою погашення існуючої заборгованості (а.с.4-5). Враховуючи, що відповідачі належним чином свої зобов'язання не виконують, тому позовна вимога про стягнення з відповідачів на користь позивача заборгованості по кредитному договору підлягає задоволенню. Оскільки згідно п.27 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року №5 "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" положення частини третьої статті 551 ЦК України про зменшення розміру неустойки може бути застосовано судом лише за заявою відповідача, відповідач у судове засідання не з'явився та заяви про зменшення розміру пені не подав, а тому підстави для застосування ч.3 ст.551 ЦК України відсутні. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню понесені ним і документально підтверджені судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved