Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-05 00:00:00

20 лютого 2017 року [PERSON], [PERSON], [PERSON] звернулися до суду з позовом до Новопавлівської сільської ради Межівського району Дніпропетровської області про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування за законом. В обґрунтування позову [PERSON], [PERSON], [PERSON] зазначили, що 02 березня 2016 року померла їх мати [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді: трьох земельних ділянок та житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: с.Новопавлівка Межівського району Дніпропетровської області, вулиця Надточого, будинок №45. Позивачі спадкоємці за законом, своєчасно подали заяви про прийняття спадщини та отримали свідоцтво про право на спадщину на земельні ділянки, які мала у власності спадкодавець [PERSON]. Для прийняття у спадщину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами їм необхідно надати нотаріусу правовстановлюючий документ на це майно, однак свідоцтво про право особистої власності на домоволодіння на імя [PERSON] було втрачено. В уточненій позовній заяві, позивачі просять суд визнати за ними право власності на спадкове майно, в розмірі 1/3 кожній, на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: с.Новопавлівка Межівського району Дніпропетровської області, вулиця Надточого, будинок №45. В судове засідання позивачі не зявилися, надавши заяви про розгляд справи за їх відсутності. На задоволенні позову наполягають. Представник відповідача Новопавлівської сільської ради Межівського району в судове засідання не зявився, надавши заяву про розгляд справи в його відсутність. Проти позову не заперечує. Відповідно до ч. 2\~ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв'язку з чим, на підставі\~ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 02 березня 2016 року померла [PERSON], [INFO]. У відповідності до ст. ст.\~1216,\~1217 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Після смерті останньої залишилась спадщина у вигляді: - земельної ділянки, розташованої за адресою с. Новопавлівка Межівського району Дніпропетровської області, вулиця Надточого, будинок №45 площею 0.25 га у межах, згідно планом, переданої спадкодавцеві для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та належної йому на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії IV-ДП №024581, виданого Новопавлівської сільською радою Межівського району Дніпропетровської області 22 жовтня 1996 року та зареєстровано в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 189, кадастровий номер земельної ділянки 1222685500:06:002:0120; - земельної ділянки, розташованої за адресою с. Новопавлівка Межівського району Дніпропетровської області, вулиця Надточого, будинок №45 площею 0.41 га у межах, згідно планом, переданої спадкодавцеві для ведення підсобного сільського господарства і належної спадкодавцеві на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії IV-ДП №024581, виданого Новопавлівською сільською радою Межівського району Дніпропетровської області 22 жовтня 1996 року та зареєстровано в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №189, кадастровий номер земельної ділянки 1222685500:06:002:0121; (а.с.24-27) - земельної ділянки, розташованої на території Новопавлівської сільської ради Межівського району Дніпропетровської області, площею 5,650 га у межах, згідно планом, переданої спадкодавцеві для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, і належної спадкодавцеві на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ДП №096577, виданого Межівським районним відділом земельних ресурсів Дніпропетровської області 09 лютого 2005 року та зареєстрованого в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010512400403, кадастровий номер земельної ділянки 1222685500:02:003:0293; - житлового будинку, який розташований за адресою: с.Новопавлівка Межівського району Дніпропетровської області, вулиця Надточого, будинок №45, який складається з: «1»-веранда площею 10,8 кв.м. «2»-кухня площею 7,1 кв.м. «3»-прихожа площею-10,8 кв.м. «4»-жила кімната площею-14,3 кв.м. «5»-жила кімната площею-9,1 кв.м. «6»-жила кімната площею-15 кв.м., Всього 67,1 кв.м. із них житлова- 38,4 кв.м. «а»-прибудова «Б» літня кухня «В» сарай «в» сарай «П1» погріб «П2» погріб «Т» туалет «К» колодязь (а.с.16-20) Згідно з ч.1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки. [PERSON], [PERSON], [PERSON] доньки померлої та спадкоємці за законом, які отримали свідоцтва про право на спадщину за законом на земельні ділянки, які мала у власності спадкодавець [PERSON]. (а.с.29-42) Між позивачами було укладено договір про поділ спадкового майна від 16 січня 2017 року, який посвідчений приватним нотаріусом, [PERSON] Межівського районного нотаріального округу Дніпропетровської області та зареєстрований в реєстрі нотаріальних дій за №29 згідно з яким, було проведено добровільний поділ спадкового майна в натурі.(а.с.43) Таким чином, позивачі, [PERSON], [PERSON], [PERSON], є спадкоємцями першої черги та прийняли спадщину після смерті матері, [PERSON] Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Постановою нотаріуса від 16 січня 2017 року у видачі свідоцтва про право на спадщину у вигляді житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: с.Новопавлівка Межівського району Дніпропетровської області, вулиця Надточого, будинок №45, позивачам було відмовлено так, як не було надано правовстановлюючого документа на це майно для встановлення належності майна спадкодавцеві.(а.с.21-22) Однак свідоцтво про право особистої власності на домоволодіння, видане 27 січня 1991 року райвиконкомом Межівської районної ради народних депутатів видане на імя [PERSON] було втрачено, цей факт підтверджується публікацією оголошення в місцевій газеті «Межівський меридіан» №10 від 11 лютого 2017 року.(а.с.23) Відповідно до норм ч. 5\~ст. 1268 ЦК\~незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із\~\~ч. 3\~ст. 1296 ЦК\~відсутність Свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Статтею 328 ЦК України\~передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Однією з таких підстав є спадкування майна, в тому числі за законом відповідно до\~ст.1217 ЦК України. Згідно з частиною 1\~статті 1297 ЦК України\~спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Дане зобов'язання встановлено законодавством у зв'язку з тим, що право власності на спадкове нерухоме майно виникає у спадкоємця тільки з моменту державної реєстрації цього майна. Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку установленому цивільним законодавством. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Згідно з п.п. 4.15, 4.18 глави 10 «Видача свідоцтв про право на спадщину» розділу 11 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого\~Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, видача Свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз'яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Відповідно до статті 1 Протоколу до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до п.3.1. [PERSON] спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013\~ № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» при вирішенні спорів про визнання права власності на спадкове майно судам слід керуватися законодавством, яке регулювало виникнення права власності у самих спадкодавців на момент закінчення будівництва будинків, зокрема положеннями\~ЦК УРСР 1963 року,\~Законом України "Про власність",\~Законом України від 7 грудня 1990 року № 533-XII\~"Про місцеві Ради народних депутатів та місцеве і регіональне самоврядування",\~Законом України від 25 грудня 1974 року "Про державний нотаріат",\~постановою Ради Міністрів Української РСР від 11 березня 1985 року № 105\~"Про порядок обліку житлового фонду в Українській РСР", Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 13 квітня 1979 року за № 112/5, Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 12 травня 1985 року № 5-24-26,\~Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР від 31 січня 1966 року,\~Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженою наказом Міністра юстиції Української РСР від 31 жовтня 1975 року № 45/5, Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих, затвердженою наказом Міністра юстиції УРСР від 19 січня 1976 року № 1/5, та іншими нормативними актами. За змістом п. 62\~Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР\~підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах. Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі\~наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обов'язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції). Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. Факт належності домоволодіння [PERSON] підтверджується довідкою 191 від 18.01.2017 року, виданою Новопавлівською сільською радою Межівського району Дніпропетровської області, в тім що згідно погосподарської книги №3 з 1994 року і по день її смерті вона була головою домогосподарства за адресою: с.Новопавлівка Межівського району Дніпропетровської області, вулиця Надточого, будинок №45.(а.с.28) На підставі вище викладеного, суд дійшов висновку про необхідність визнати за [PERSON], [PERSON], [PERSON] право власності на спадкове майно, в розмірі 1/3 кожній, на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами. Відповідно до ст.88 ЦПК України судові витрати вважати такими,що сплачені. [PERSON] Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013\~ № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, «Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого\~Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, Постановою Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», ст.ст. 10, 11, 88, 197, 209, 212, 214-215 ЦПК України, ст.ст. 328, 1216,1217, 1218, 1220, 1223, 1225,1261, 1268, 1296, 1297 ЦК України, суд, -

Outcome: approved