Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-04 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №б/н від 05.01.2015 в розмірі 56152 грн. 63 коп., а також судового збору у розмірі 2270 грн. В обґрунтування позовних вимог послався на те, що з відповідачем 05 січня 2015 року була укладена Генеральна угода про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт (далі - Генеральна угода), відповідно до якої Банк надав відповідачу кредит у розмірі 13361,35 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: починаючи з "1" по "25" число кожного місяця Відповідач надає Банку щомісячний платіж для погашення заборгованості за Кредитом. Відповідач належним чином не виконує свої зобов`язання, внаслідок чого у нього станом на 13.04.2021 виникла заборгованість - 56152,63 грн., яка складається з наступного: 13361,35 грн. - заборгованість за кредитом, 10651,22грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 32140,06 грн. - заборгованість за пенею. Ухвалою суду від 26 квітня 2021 року відкрито провадження у справі та призначено судове засідання. Сторони належним чином повідомлені про те, що справа буде розглядатись в порядку спрощеного позовного провадження з їх викликом. В судове засідання представник позивача не з`явився, про дату та час слухання справи повідомлявся належним чином, у позові просив слухати справу у відсутність представника, позовні вимоги підтримав, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату та час слухання справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі. Суд вважає, що відповідач не з`явився до суду без поважних причин, не подав відзиву, тому, за відсутності заперечень представника позивача, вирішує справу на підставі наявних в ній доказів та матеріалів і ухвалює заочне рішення, що відповідає вимогам ст.280 ЦПК України. У зв`язку з викладеним, на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду по захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та відповідачем укладений договір від 05.12.2010 на підставі анкети-заяви відповідача, в якій останній просив оформити платіжну картку. Відповідач, порушуючи строки та порядок погашення заборгованості, звернувся до банку, з метою створення сприятливих умов для виконання зобов`язання по даному кредитному договору. Так, 05.01.2015 року було укладено Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт між ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідачем, за якою відповідач отримав кредит розмірі 13361,35 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Погашення заборгованості здійснюється починаючи з "1" по "25" число кожного місяця. Новий строк погашення заборгованості згідно Генеральної угоди, встановлено з 05.01.2015 по 31.01.2018. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана Генеральна угода разом з запропонованими ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" Умовами та правилами, Тарифами складають між нею та Банком Кредитний договір, що підтверджується підписом відповідача. Відповідно до п. 1.1.3.2.11. Умов і правил Банк має право проводити договірне списання з усіх відкритих в Банку рахунків Клієнта в погашення кредитної заборгованості Клієнта і третіх осіб, за кредитами, в яких Клієнт є поручителем, а також будь-який інший заборгованості, яка виникла у Клієнта зважаючи невиконаних зобов`язань перед Банком. Відповідач не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, у порушення умов кредитного договору а також ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України, Відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав. Відповідно до частини другої статті 1054 та частини другої статті 1050Цивільного кодексу України наслідками порушення Боржником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право Заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором, Відповідач станом на 13.04.2021 року має заборгованість - 56152,63 грн.. яка складається з наступного: 13361,35 грн. - заборгованість за кредитом, 10351,22 грн - заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 32140,06 грн. - заборгованість за пенею. Згідно статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк, відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до частини 1 статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Відповідно до ст. 625 ЦК України відповідач, який прострочив виконання грошового зобов`язання, зобов`язаний сплатити суму боргу, відсотки, відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, Згідно ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору (свобода укладення договору). Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 1 ст.634 Цивільного кодексу України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. На підставі ч.1 ст.634 ЦК, підписавши заяву, фізична особа, приєднується до запропонованих банком Умов та правил надання банківських послуг, що підтверджується його особистим підписом. Тобто, з моменту підписання фізичною особою угоди, між Банком та клієнтом був укладений договір в порядку ч. 1 ст.634 ЦК шляхом приєднання клієнта до запропонованого Банком договору (умов кредитування). Відповідно до ч.2 ст.639 ЦК України , якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Пунктом 21 Пленуму ВССУ №5 від 30.03.2012 "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" роз`яснено, що Договір про відкриття кредитної лінії є одним із видів кредитного договору, а кредитна лінія - однією із форм її кредитування, в якій у межах встановленого ліміту здійснюється видача і погашення кредиту кількома частинами (траншами). Оскільки в цьому договорі передбачено всі істотні умови, необхідні для кредитного договору, то зобов`язання з надання кредиту є дійсним із моменту укладення кредитного договору - договору про відкриття кредитної лінії. З матеріалів справи вбачається, що відповідач частково погашав заборгованість за угодою, тобто розумів та виконував умови договору. З позовом про визнання вказаного кредитного договору недійсним він не звертався. Відповідно до положень ст.. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених кодексом. Згідно до частини другої статті 89 ЦПК України жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Наданий позивачем розрахунок заборгованості відповідає умовам договору, та не спростований відповідачкою належними та допустимими доказами. Разом з тим, відповідно до ч.3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Проаналізувавши матеріали справи, враховуючи те, що сума нарахованої пені за прострочене зобов`язання - 32140,06 грн. і значно перевищує суму збитків, суд приходить до висновку, що на підставі ч.3 ст.551 ЦК України розмір пені може бути зменшений до розміру заборгованості за кредитом, тому вважає необхідним зменшити її до 13361,35 грн. Враховуючи вищевикладене, стягненню з відповідача підлягає заборгованість за кредитом в сумі 13361,35 грн., заборгованість по відсоткам за користування кредитом - 10651,22 грн. та заборгованість за пенею - 13361,35 грн., а всього заборгованість в розмірі 37373 грн. 92 коп. Відповідно до ст.141 ЦПК України пропорційно розміру задоволених позовних вимог з відповідача слід стягнути 1510 грн. 91 коп. витрат по сплаті судового збору. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial