overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-13 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовною заявою про визнання права власності на спадкове майно за заповітом. В позові посилається на те, що 10 березня 2015 року [PERSON] склав заповіт, в якому заповів [PERSON] все своє майно. Даний заповіт посвідчений виконкомом Довгопільської сільської ради Путильського району Чернівецької області і зареєстрований за №58. 13 квітня 2015 року [PERSON] помер. Після його смерті відкрилася спадщина на нерухоме майно яке складається з: - ? житлового будинку літ."А-1" площею 42,60 кв.м. - ? сараю літ."Б" площею 10,48 кв.м. - ? сараю літ."В" площею 17,135 кв.м. Дане майно знаходиться в с Довгопілля, вул.І.Миколайчука,83 Путильського району Чернівецької області. Крім вказаного вище майна у власності покійного була земельна ділянку розміром 0,51 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розміщена в с.Довгопілля Путильського району і належала йому на підставі державного акту ІІ-ЧВ №008285 від 09.08.2002 р. [PERSON] являється єдиним спадкоємцем за заповітом і вчасно вступила в управління спадщиною, що підтверджується витягом про реєстрацію в спадковому реєстрі. Просить суд задовільнити її позовні вимоги. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала. Відповідач в суд не зявився, але направив повідомлення, щоб справу розглядати у відсутності їх представника, заперечень до позову не має. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню на попередньому судовому засіданні і це не суперечить інтересам закону і інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-08 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із вищевказаним позовом, в якому просить визнати за нею право власності на сарай, розташований в [ADDRESS], розміром 4,84 м. на 3,60 м., що в технічному паспорті на житловий будинок позначений літерою "Л". На обгрунтування вимог у позові зазначає, що на праві спільної часткової власності їй належить 397/1000 житлового будинку, а також - земельна ділянка розміром 0,0997 га., які знаходяться по [ADDRESS]. Спірний сарай був побудований ще у 1993 році з дозволу Виконкому Конотопської міської ради від 27.09.1089 року на належній їй земельній ділянці, проте з порушенням розмірів і своєчасно не зареєстрований, що і стало підставою для звернення до суду з цим позовом. [PERSON] надала заяву про розгляд справи за її відсутності, наполягає на задоволенні вимог. Відповідачі: - Конотопська міська рада, Комунальне підприємство "Проектно-виробниче архітектурно - планувальне бюро", [PERSON], [PERSON] надали заяви про розгляд справи без них, задоволенню вимог не заперечують; - Представник Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Сумській облаті у судове засідання не з"явився, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином (а.с.45). Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч.5 ст.376 ЦК України на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Із представлених доказів вбачається, що позивачу на праві власності належать 397/1000 житлового будинку, а також земельна ділянка розміром 0,0997 га розташовані по [ADDRESS] (а.с.5,6,7). У технічному паспорті на зазначений житловий будинок вказано, що самочинно побудовано сарай „Л" площею 17,5 кв.м., рік забудови 1993 (а.с.8-10). Самочинне будівництво проведено на приватизованій земельній ділянці. Відповідно до технічного висновку КП "Проектно-виробниче архітектурно - планувальне бюро", на момент забудови сараю (1993 р.) під літерою „Л " вимоги ДБН 360-92 не були порушені. Самочинне будівництво не суперечить суспільним інтересам та не порушує прав інших осіб, про що свідчать заяви сусідів, які не заперечують задоволенню вимог.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Цуренської сільської ради, в якому просить визнати за ним право власності в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок з господарськими будівлями по [ADDRESS].Посилаються на те, що в 1976році його бабусею [PERSON] був побудований житловий будинок на земельній ділянці виділеній для будівництва і на даний час згідно даних господарської книги Цуренської сільської ради за будинком рахується земельна ділянка площею 0,25 га. претензій ними не пред'являлось, а значить будівництво не являється самочинним. 04 березня 2010 року [PERSON] заповіла все своє майно позивачу, а [INFO] остання померла. Після її смерті відкрилась спадщина яка складається з: житлового будинку літер „А" загальною площею 78,90 кв.м., у т.ч. житловою 59,30 кв.м., та господарських будівель та споруд: сарай літер „Б" площею 27,50 кв.м., сарай літер „В" площею 22,20 кв.м., сарай літер „Г" площею 12,20 кв.м., сарай літер „Д" площею 11,20 кв.м., літньої кухні літер „Е" площею 18,50 кв.м., криниці №1, огорожі № 2,3,4 вартістю 139557 грн. Спадкоємцем згідно заповіту складеного [PERSON] являється позивач по справі, який спадщину прийняв подавши вчасно заяву в нотаріальну контору. При зверненні до нотаріальної контори для виготовлення Свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами позивачу було відмовлено через відсутність правовстановлюючих документів на нерухоме майно ,тому для захисту своїх інтересів позивач змушений звернутися в суд для визнання права власності в порядку спадкування. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги в повному обсязі з підстав зазначених у позовній заяві та просив суд розглянути справу по суті і задовольнити їх. Представник відповідача Цуренської сільської ради в судовому засіданні не з'явився але надійшов лист з проханням провести судове засідання у його відсутність, позов визнає в повному обсязі та не заперечує проти його задоволення. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні позов визнала та пояснила, що вона є донькою спадкодавця , це була воля її матері тому позов визнає і просили суд задовольнити його, претензій на спадщину не має, заяву в нотаріальну контору про прийняття спадщини не подала. Суд вислухавши позивача, третю особу та дослідивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачами позову, суд, за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання позову відповідачем та третьою особою не суперечить закону, не порушує права чи свободі інших осіб. За таких обставин, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-01 00:00:00

Рішенням Ізюмського міськрайонного суду від 10 вересня 2014 року позов [PERSON] задоволено. Визнано за [PERSON] право власності в порядку спадкування після смерті [PERSON], померлого [INFO], на: - житловий будинок [ADDRESS], загальною площею - 37,2 кв.м; - прибудови «а» ,площею 6,9 кв.м; - прибудови «а1»,площею 6,6 кв.м; - прибудови «а2»,площею 3,4 кв.м; - тамбур «а3», площею 2,7 кв.м.; - сарай «Б», площею 16,5 кв.м.; - льох «В», площею 25,1 кв. м.; - гараж "Г", площею 29,2 кв.м.; - сарай "Д", площею 7,3 кв. м.; - навіс "Е", площею 21,7 кв. м.; - вбиральню "Ж", площею 1,1 кв. м.; - колодязь №1; - паркан № 2, розміром 20,6 м. [PERSON] подала заяву про винесення додаткового рішення, вказуючи, що в рішенні частково не були вказані приміщення згідно технічного паспорту на житловий будинок , а саме: загальна площа будинку - 46, 9 кв. м.; житлова площа будинку - 30,7 кв.м; 2 - комора, площею 2,3 кв.м; 3 - котельня, площею 5,6 кв.м; 4 - житлова кімната, площею 9,3 кв.м; 5 - житлова кімната, площею 15,9 кв.м; 7- кухня, площею 6,2 кв.м. Згідно ст. 220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-08 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення по справі доповнивши абзацом: у зв`язку зі скасуванням державної реєстрації права власності за [PERSON] на 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, який розташований по [ADDRESS] (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1161026112254, тип об`єкта 1/2 частина житлового будинку), внесеного до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 23.01.2017 року на підставі рішення Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 19.12.2016 року, необхідно припинити право приватної власності [PERSON] на 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами по [ADDRESS] (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1161026112254, тип об`єкта 1/2 частина житлового будинку), внесеного до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 23.01.2017 року. Заява мотивована тим, що рішенням Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 26.05.2021 року по справі скасовано державну реєстрацію права власності за [PERSON] на 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, розташований по [ADDRESS] (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна1161026112254, тип об`єкта 1/2 частина житлового будинку), внесеного до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 23.01.2017 року на підставі рішення Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 19.12.2016 року та визнано за [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , на житловий будинок літ. "А" загальною площею 67,6 кв.м., житловою площею 41,85 кв.м., з господарськими будівлями і спорудами: сарай "Б" площею 16,8 кв.м., підвал "В" площею 2,75 кв.м., літню літньої кухні "Г" площею 27,2 кв.м., сарая "Д" площею 13,4 кв.м., вбиральні "Е" площею 2,25 кв.м. розташовані по [ADDRESS] . Однак, не вирішено питання щодо припинення права власності на частину об`єкта нерухомості. Розглянувши заяву про ухвалення додаткового рішення, перевіривши матеріали справи, враховуючи вимоги ч. 2 ст. 317 ЦПК України про невідкладність з моменту надходження відповідної заяви до суду розгляду справи, суд дійшов висновку. Згідно п. 2) ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо суд вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати. Суд вважає необхідним задовольнити заяву [PERSON] та ухвалити додаткове рішення, яким доповнити датою народження його батька [PERSON] , що народився [INFO] с. Дворкіно Правдинського району Калинінградської області Російська Федерація, що підтверджується корінцем до медичного свідоцтва про смерть серія 35 №080034 від 01.03.2021 року. Необхідність внесення дати народження пов`язує з неможливістю вчинення органом реєстрації актового запису про смерть особи. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-11 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовною заявою про визнання права власності на спадкове майно за заповітом. В позові посилається на те, що 13 березня 2012 року його батько [PERSON] склав заповіт, в якому заповів йому все своє майно. Даний заповіт посвідчений виконкомом Плосківської сільської ради Путильського району Чернівецької області і зареєстрований за №10. 22 лютого 2013 року батько помер. Після його смерті відкрилася спадщина на нерухоме майно, яке складається з: -житлового будинку літ."А-1" площею 96,40 кв.м. - гаражу літ."Б" площею 42,01 кв.м. - сараю літ."В" площею 27,69 кв.м. -господарського комплексу літ.Г площею 132,91 кв.м. - підвалу літ.ПД площею 23,94 кв.м -колодязю літ.К площею 1,39 кв.м Дане майно знаходиться в с Плоска вул.Головна,13 Путильського району Чернівецької області. Крім вказаного вище майна у власності покійного було ще дві земельних ділянки: -розміром 0,25 га кадастровий номер 7323583000:01:001:0209 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд; -розміром 0,35 га кадастровий номер 7323583000:01:001:0208 для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння і випасання худоби. Він являється єдиним спадкоємцем за заповітом і вчасно вступив в управління спадщиною, що підтверджується витягом про реєстрацію в спадковому реєстрі № 34689977 від 29.07.2013 року. Просить суд задовільнити йогопозовні вимоги. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав. Відповідач в суд не зявився, але направив повідомлення, щоб справу розглядати у відсутності їх представника, заперечень до позову не має. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню на попередньому судовому засіданні і це не суперечить інтересам закону і інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-25 00:00:00

Заявник звернувся до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення по справі за позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про виділ в натурі 70/100 частки спільного майна домоволодіння за адресою:м. Миколаїв, вул. Велика Морська, 167-169. В якому просить зазначити про припинення права спільної часткової власності [PERSON] в зв'язку з виділом частки в натурі. У судове засідання сторони не зявилися, про дату, час та місце слухання справи повідомлявся судом належним чином, про причини неявки суду не повідомили. Відповідно до ч.3 ст. 220 ЦПК України, присутність у судовому засіданні сторін не є обовязковою. Рішенням Центрального районного суду м.Миколаєва від 14 березня 2017 року виділено в натурі 70/100 часток із майна, що є у спільній частковій власності, а саме із домоволодіння № 167-169 по вул. Велика Морська, які складаються з житлового будинку літ. "Є-2" площею 143 кв.м., погрібу "Епд" площею 18,7 кв.м., сараю літ. "Г" площею 29,1кв.м., теплиці літ. «Ю» площею 27,3 кв.м., навісу літ. «Я'» площею 18,8 кв.м. по вулиці Велика Морська, 167-169-1 в м. Миколаєві та належить на праві власності [PERSON].\~ Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 26.04.2017 року виправлено описку та другий абзац викладено у такій редакції: "Виділено в натурі 70/100 часток із майна, що є у спільній частковій власності, а саме із домоволодіння № 167-169 по вул. Велика Морська, які складаються з житлового будинку літ. «Є-2» площею 149,2 кв.м., погрібу «Епд» площею 18,7 кв.м., сараю літ. «Г» площею 29,1 кв.м., теплиці літ. «Ю» площею 27,3 кв.м., навісу літ. «Я'» площею 18,8 кв.м. по вулиці Велика Морська, 167-169-1 в м. Миколаєві та належить на праві власності [PERSON]». Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON]І просив суд виділити натурі 70/100 часток із майна, що є у спільній частковій власності з припиненням останньої, проте в рішенні вказані вимоги не були вирішені судом. Відповідно до ч. 1\~ст. 220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що вимоги заяви обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-17 00:00:00

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 03.12.2014 р. позовні вимоги [PERSON] задоволено в повному обсязі. Визнано за [PERSON] (податковий номер: [NUMBER]) право власності на 2/3 частини нежитлових будівель корівника літ. "Е-1", площею 799,3 кв. м, корівника літ. "В-1" площею 682,2 кв. м, корівника літ "Г-1" площею 801,1 кв. м, складу фуража літ. "Б-1" площею 224,1 кв. м, які розташовані за адресою; [ADDRESS], Харківський район, Харківська область (нині - [ADDRESS]) Визнано, що [PERSON] ( ідентифікаційний номер [NUMBER]) належить 1/3 частка майна яке складається з нежитлових будівель корівника літ. "Е-1", площею 799,3 кв.м, корівника літ. "В-1" площею 682,2 кв. м, корівника літ "Г-1" площею 801,1 кв. м, складу фуража літ. "Б-1" площею 224,1 кв. м, які розташовані за адресою; [ADDRESS], с. Циркуни, Харківський район, Харківська область (нині - [ADDRESS]) в порядку перерозподілу часток. Стягнуто з [PERSON] ( ідентифікаційний номер [NUMBER]) на користь [PERSON] (податковий номер: [NUMBER]) грошові кошти у розмірі 39 170, 60 грн. 07.05.2015 р. до канцелярії представником позивача подано заяву про ухвалення додаткового рішення, оскільки суд не вирішив питання щодо судових витрат. В судове засідання сторони не з'явились, про час та місце судового розгляду повідомлялись, їх присутність не є обов'язковою. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що по справі необхідно прийняти додаткове рішення. Віднопідно до ст. 220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Відповідно до ст.79 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача. У відповідності до ч.1 ст.88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача сплачені судові витрати. Сплачений судовий збір становить 597,27 грн. У процесі розгляду справи було опубліковано виклик відповідача у судове засідання на 11.11.2014 р. та 03.12.2014 р., також було опубліковано оголошення про прийняте рішення Київським районним судом м. Харкова у газеті "Слобідський край". Загалом сума оплати за розміщення повідомлень про виклик відповідача в судове засідання та про прийняте рішення складає 413,50 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-28 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про виділення в натурі належних їй на праві власності 10/100 частин жилого будинку [ADDRESS] із спільної часткової власності та встановлення порядку користування земельною ділянкою за вищевказаною адресою. Рішенням Центрального районного суду міста Миколаєва від 21.02.2014 року задоволено позов [PERSON] до [PERSON], третя особа Миколаївська міська рада, про виділення в натурі частки із спільної часткової власності та встановлення порядку користування земельною ділянкою. Проведено виділ в натурі належних на праві власності [PERSON] 10/100 частин жилого будинку [ADDRESS] по першому варіанту висновку № 125-121 судової будівельно-технічної експертизи Регіональної Торгівельно-промислової палати від 11.11.2013 року в складі приміщень: коридору літ. "1-1" площею 4,5 кв.м інвентарною вартістю 1798 грн., жилої літ. "1-2" площею 11,1 кв.м інвентарною вартістю 4434 грн., жилої літ. "1-3" площею 8,4 кв.м інвентарною вартістю 3355 грн., а також господарські споруди і забудови: сарай літ."Г" інвентарною вартістю 1576 грн., літню кухню літ. "В" інвентарною вартістю 2629 грн., вбиральню літ."З" інвентарною вартістю 216 грн., 10/100 частин літ. 1,2.4,6-12 - огорожі інвентарною вартістю - 537грн., 10/100 частин літ. №І, ІІ, ІІІ - замощення інвентарною вартістю 619 грн., визнавши за нею право власності на 10/100 частин вказаного жилого будинку, визначено порядок користування земельною ділянкою по [ADDRESS] по першому варіанту висновку № 125-121 судової будівельно-технічної експертизи Регіональної Торгівельно-промислової палати від 11.11.2013 року та виділити в користування [PERSON] земельну ділянку площею 1006,95 кв.м., в тому числі під будівліями 71,34 кв.м, під городом 935,61 кв.м., виділено в користування [PERSON] земельну ділянку площею 878,95 кв.м., в тому числі під будівліями 619,66 кв.м, під городом 259,29 кв.м., виділено в загальне користування [PERSON] та [PERSON] земельну ділянку площею 44,1 кв.м, стягнуто з [PERSON] на коористь [PERSON] судовий збрі в розмірі 114,70 грн. При розгляді даної справи судом було вивчено доводи позову, матеріали справи та надана в нарадчій кімнаті оцінка представленим по справі письмовим доказам, на підставі чого суд дійшов висновку про необхідність задовольнити позов. Вищевказане знайшло своє відображення в рішенні суду, винесеному 21.02.2014 року, між тим, судом не вирішено питання про судові витрати. Враховуючи вищевикладене, у відповідності до ст.88, п. 4 ч. 1 ст. 220 ЦПК України, суд дійшов висновку про необхідність ухвалення додаткового рішення, яким з [PERSON] на користь [PERSON] слід стягнути судові витрати на проведення експертизи в розмірі 1200 грн..

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-05 00:00:00

В травні 2015 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до ТОВ «Лізінгова компанія «Інтелект» про стягнення заборгованості за договором позики від 02 липня 2007 року в сумі 500 000 гривень. В обґрунтування позовних вимог позивач вказала в позовній заяві, що 02 липня 2007 року між нею та ТОВ «Лізінгова компанія «Інтелект» було укладено договір позики згідно із яким вона надала відповідачеві позику в розмірі 500 000 гривень. На виконання забезпечення вказаного договору позики 13 лютого 2008 року між ТОВ «Лізингова компанія «Інтелект» та нею (позивачем) було укладено договір іпотеки. Згідно п.п 1.2 пункту 1.1. договору про іпотеку предметом іпотеки є нерухоме майно - нежитлові будівлі та споруди, а саме, нежитлова будівля універмагу "[INFO] " літера "А" з прибудовою площею 1586,4 кв.м, будівля складу господарських товарів літера "Г" площею 93.9 кв.м, будівля складу "Д" площею 123.2 кв.м, будівля автомобільної пожежної частини літера "Ж" площею 250,1 кв.м під номером [ADDRESS]. 15 квітня 2008 року між ТОВ «Лізингова компанія «Інтелект» та [PERSON] було укладено договір про задоволення вимог іпотекодержателя, згідно з п.1 якого ТОВ «Лізингова компанія «Інтелект» передає, а [PERSON] набуває право власності на вищезазначені об'єкти нерухомості. У зв'язку з тим, що договір про задоволення вимог іпотекодержателя від 15 квітня 2008 року був укладений з порушенням вимог підпункту 5.5.1. пункту 5.5. вказаного договору іпотеки від 13 лютого 2008 року та ч.1 ст. 35 і ч.3 ст.37 Закону України "Про іпотеку" в редакції, чинній на момент його укладання, вона (позивач) звернувся до суду з позовом про визнання даного договору недійсним. Рішенням Козятинського мїськрайонного суду від 16 вересня 2014 року вищевказані позовні вимоги ТОВ «Лізингова компанія «Інтелект» було задоволено. Відповідно до пункту 4.2.2. договору позики від 02 липня 2007 року сторони передбачили, що позикодавець зобов'язується сплатити позику у порядку передбаченому цим договором і погасити заборгованість за позикою перед позикодавцем до 15 лютого 2008 року включно готівковими коштами. 13 травня 2015 року позивачем було надіслало відповідачеві лист-претензію із вимогою проведення розрахунків, передбачених договором позики. Даний лист залишено без відповіді та реагування, тому позивач змушена звернутися до суду. В судове засідання позивач не з'явилась. Представник позивача - адвокат Сич С.М. в судове засідання не з'явився, надав в суд заяву з просьбою розглянути справу у його відсутності та відсутності позивача, вказавши, що позов підтримує. В судове засідання представник відповідача не з'явився. Генеральний директор ТОВ «Лізингова компанія «Інтелект» Пузир О.Д. надав в суд заяву з просьбою розглянути справу у відсутності представника зазначеного товариства, вказавши, що позов визнає. Суд вважає, що визнання представником відповідача позову необхідно прийняти, оскільки це не суперечить закону і не порушує чиїх-небудь прав та інтересів, вимоги позивача про повернення боргу ґрунтуються на положеннях ст.ст.1046-1050 ЦК України, а представник відповідача не обмежений в повноваженнях на визнання позову.

Outcome: approved