Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON]., треті особи: закрите акціонерне товариство "ОТП Банк", публічне акціонерне товариство "Комерційний банк "Приватбанк", Кобеляцьке відділення філії "Полтавське головне регіональне управління "ПАТ КБ "Приватбанк", відділ державної виконавчої служби Кобеляцького районного управління юстиції у Полтавській області, реєстраційна служба Кобеляцького районного управління юстиції у Полтавській області, фізична особа-підприємець [PERSON] про передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки. У позовній заяві вказує, що 17 квітня 2007 року між ЗАТ «ОТП Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір, відповідно до умов якого останньому було надано кредит на споживчі цілі в розмірі 100000 грн. на строк до 17 квітня 2032 року. З метою забезпечення виконання зобов'язання по вищевказаному кредитному договору між ЗАТ «ОТП-Банк» та [PERSON] 17 квітня 2007 року був укладений договір іпотеки, згідно якого останній передав в іпотеку банку квартиру [ADDRESS]. 31 травня 2013 року між ЗАТ «ОТП-Банк» та позивачем були укладені договори відступлення права вимоги, згідно яких ЗАТ «ОТП Банк» відступив йому право вимоги за кредитним договором від 17 квітня 2007 року та договором іпотеки від 17 квітня 2007 року, укладеними між ЗАТ «ОТП Банк» та [PERSON] Оскільки [PERSON] належним чином не виконує свої зобов'язання за кредитним договором у нього виникла заборгованість у розмірі 159269,15 грн. Просить в рахунок погашення заборгованості за Кредитним договором № ML-D00/032/2007 від 17.04.2007 року, по якому право вимоги відступлено згідно договору від 31.05.2013 року, Додатковим договором №1 від 01.06.2013 року, укладеного між ним та [PERSON], в сумі 159269,15 грн., звернути стягнення на предмет іпотеки за Договором наступної іпотеки № РML-D-00/032/2007 від 17.04.2007 року, посвідченим приватним нотаріусом Кобеляцького районного нотаріального округу Полтавської області Жмудь О.Г. за реєстровим № 462, Додатковим договором № 1 від 17.06.2009 року, посвідченим приватним нотаріусом Кобеляцького районного нотаріального округу Полтавської області Жмудь О.Г., за реєстровим № 612, по якому право вимоги відступлено згідно договору від 31.05.2013 року, посвідченому приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Рвач Ж.В., за реєстровим № 1578, укладеного між ним та [PERSON], а саме: на квартиру, житловою площею 40,0 кв.м., загальною площею 63,1 кв.м., розташовану за адресою [ADDRESS], шляхом визнання права власності на вказану квартиру. Визнати за ним право власності на квартиру житловою площею 40,0 кв.м., загальною площею 63,1 кв.м., розташовану за адресою [ADDRESS]. Припинити право власності [PERSON], [INFO] на квартиру [ADDRESS]. Позивач [PERSON], будучи належним чином повідомленим про час та дату розгляду справи, в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив. Представник позивача [PERSON] - Марченко Г.І., в судовому засіданні підтримала позовні вимоги. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомленим про час та дату розгляду справи, в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, раніше надав суду нотаріально посвідчену заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнав (а.с.37). Представник третьої особи, ЗАТ «ОТП Банк», будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив. Представник третьої особи, ПАТ КБ «Приватбанк», будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив. Представник третьої особи, Кобеляцьке відділення філії «Полтавське головне регіональне управління ПАТ КБ «Приватбанк», будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив. Представник третьої особи, відділ державної виконавчої служби Кобеляцького районного управління юстиції у Полтавській області, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив. Представник третьої особи, реєстраційна служба Кобеляцького районного управління юстиції у Полтавській області, в судове засідання не з'явився, від нього надійшла заява, в якій він прохає справу розглядати без його участі. Третя особа, [PERSON], будучи належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилася, про причини неявки суд не повідомила. В письмових заперечення на позовну заяву прохала в задоволенні позову відмовити. Суд, перевіривши та дослідивши матеріали справи, заслухавши представника позивача, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 17 квітня 2007 року між ЗАТ «ОТП Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № ML-D00/032/2007, відповідно до умов якого останньому було надано кредит на споживчі цілі в розмірі 100000 грн., на строк до 17 квітня 2032 року (а.с. 7-10). З метою забезпечення виконання зобов'язання по вищевказаному кредитному договору між ЗАТ «ОТП-Банк» та [PERSON] 17 квітня 2007 року був укладений договір наступної іпотеки № РML-D00/032/2007, згідно якого [PERSON] передав в іпотеку банку квартиру [ADDRESS], яка належала йому на праві приватної власності, посвідчений приватним нотаріусом Кобеляцького районного нотаріального округу Полтавської області Жмудь О.Г. за реєстровим № 462 (а.с. 19, 13-16). Свої зобов»язання за вищевказаним кредитним договором відповідач [PERSON] не виконував, у зв»язку з чим утворилася заборгованість по кредиту. Згідно квитанції №14 від 31.05.2013 року позивач [PERSON] у погашення простроченої заборгованості відповідача [PERSON] за кредитним договором від 17.04.2007 року вніс на рахунок ЗАТ «ОТП «Банк» грошові кошти в сумі 49771,63 грн. (а.с.34). 31 травня 2013 року між ЗАТ «ОТП-Банк» та новим кредитором [PERSON] були укладені договір відступлення права вимоги за кредитним договором від 17.04.2007 року, згідно умов якого ЗАТ «ОТП Банк» відступив йому право вимоги за даним кредитним договором виконання боржником [PERSON] боргових зобов»язань в розмірі 49771,63 грн., а також укладено договір про відступлення права вимоги за договором наступної іпотеки (а.с. 11, 18, 34, 45). Згідно додаткового договору № 1 від 01 червня 2013 року, укладеного між [PERSON] та [PERSON], до кредитного договору ML-D00/032/2007 від 17 квітня 2007 року, вбачається, що сторони визначили новий розмір кредиту в розмірі 49771,63 грн., строк остаточного повернення кредиту - 01 липня 2013 року, розмір пені за вказаним кредитним договором у розмірі 5% від суми несвоєчасно виконаних боргових зобов'язань за кожний день прострочення (а.с. 12). Оскільки [PERSON] належним чином не виконує свої зобов'язання за кредитним договором, то у нього виникла загальна заборгованість у розмірі 159269,15 грн., що складається з: заборгованість за кредитом - 49771,63 грн. та пені - 109497,52 грн. (а.с. 23). Разом з тим, наказом Господарського суду Полтавської області від 14 березня 2012 року, стягнуто з [PERSON] на користь ФОП [PERSON] - 92364 грн. у відшкодування боргу, 12150,39 грн. пені, 4760,56 грн. річних, 12305,62 грн. інфляційних та 2431,61 грн. витрат по оплаті судового збору, а всього 124012,18 грн. 25 травня 2012 року начальником відділу державної виконавчої служби Кобеляцького РУЮ в Полтавській області відкрито виконавче провадження № 32736057. Із витягу про реєстрацію в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, вбачається, що 25.05.2012 р., ВДВС Кобеляцького РУЮ в Полтавській області на підставі наказу від 14.03.2012 р., виданого Господарським судом Полтавської області про стягнення боргу з [PERSON], накладено арешт на все його нерухоме майно (а.с. 55-57). Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону. За правилами ч.1 ст.527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Згідно ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно до ст.ст. 589 та 590 Цивільного кодексу України, у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави, яке здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 54 ЗУ «Про виконавче провадження» звернення стягнення на заставне майно в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача - заставодержателя. Примусове звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється державним виконавцем з урахуванням положень ЗУ «Про іпотеку». Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про іпотеку», іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом, та відповідно ч.1 ст.33 Закону України «Про іпотеку». Іпотека, як правовий інститут, виконує забезпечувальну функцію виконання боржником основного зобов»язання, тобто спрямований на те, щоб гарантувати кредитору-іпотекодержателю право на задоволення його вимог за рахунок певного, заздалегідь визначеного сторонами майна за наявності в боржника заборгованості перед кредитором. Іпотека має похідний характер від основного зобов»язання і є дійсною до припинення основного зобов»язання або до закінчення строку дії іпотечного договору (ч.5 ст. 3 Закону України «Про іпотеку»). За змістом ч.6 ст.3 Закону України «Про іпотеку" (в редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин) у разі порушення боржником основного зобов»язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Відповідно до ч. 7 ст. 3 Закону України «Про іпотеку», пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом - у черговості їх державної реєстрації. Отже, звернення стягнення на предмет іпотеки в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача-іпотекодержателя, який має переважне право перде іншими особами на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки, що узгоджується з правовими висновками, викладеними в постанові Верховного Суду України №6-13цс14 від 09.04.2014, яка є обов»язковою для суддів. Згідно ст. 33 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Договір наступної іпотеки від 17.04.2007 року місить застереження про позасудовий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки, зокрема, у випадку непогашення іпотекодавцем боргових зобов»язань у встановлений строк, право власності на предмет іпотеки переходить від іпотекодавця до іпотекодержателя (п.6.4. Договору). Відповідно до положень ст.36 Закону України «Про іпотеку» таке застереження прирівнюється до договору про задоволення вимог іпотекодержателя. З урахуванням положень ч.3 ст.33, ч.1 ст.37 Закону України «Про іпотеку» іпотекодержатель може задовольнити забезпечене іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання. Дана позиція викладена у правових висновках, висловлених судовими палатами у цивільних та господарських справах Верховного Суду України, при розгляді справи № 6-124 цс13, що є обов»язковими для суддів. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про задоволення позову. Необхідно в рахунок погашення заборгованості за Кредитним договором № ML-D00/032/2007 від 17.04.2007 року, Додатковим договором №1 від 01.06.2013 року, в сумі 159269,15 грн., звернути стягнення на предмет іпотеки за Договором наступної іпотеки № РML-D-00/032/2007 від 17.04.2007 року, Додатковим договором №1 від 17.06.2009 року, а саме: на квартиру, житловою площею 40,0 кв.м., загальною площею 63,1 кв.м., розташовану за адресою [ADDRESS], шляхом визнання права власності на вказану квартиру за [PERSON] та визнати за [PERSON], право власності на дану квартиру, а право власності [PERSON], на цю квартиру припинити.

Outcome: approved