Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом в якому просить суд визнати [PERSON] в порядку спадкування за законом право власності на: -житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] ; -земельну ділянку на підставі Державного акту на право власності на землю серії ІІ-ЧН № 020526, який виданий 26 березня 2002 року за цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 1,4463 га, що розташована на території Одинцівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області, з яких рілля площею 1,2876 га, кадастровий номер: 7422086500:69:030:0059, пасовище площею 0,1587 га, кадастровий номер: 7422086500:33:114:0059; -земельну ділянку на підставі Державного акту на право власності на землю серії ІІ-ЧН № 020685, який виданий 26 березня 2002 року, за цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, сіножать, площею 0,6976 га, що розташована на території Остерської міської ради Козелецького району Чернігівської області, кадастровий номер: 7422080700:28:197:0059. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що [INFO] помер [PERSON] та після його смерті відкрилась спадщина до складу якої входить Ѕ частина житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] , який відноситься до категорії колгоспного двору. [INFO] померла [PERSON] та після її смерті відкрилася спадщина до складу якої входить 1/2 частина житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] , який відноситься до категорії колгоспного двору, а також земельна ділянка на підставідержавного акту на право власності на землю серії ІІ-ЧН № 020526, який виданий 26 березня 2002 року за цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 1,4463 га, що розташована на території Одинцівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області, з яких рілля площею 1,2876 га, кадастровий номер: 7422086500:69:030:0059, пасовище площею 0,1587 га, кадастровий номер: 7422086500:33:114:0059 та земельна ділянка на підставі Державного акту на право власності на землю серії ІІ-ЧН № 020685, який виданий 26 березня 2002 року, за цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, сіножать, площею 0,6976 га, що розташована на території Остерської міської ради Козелецького району Чернігівської області, кадастровий номер: 7422080700:28:197:0059. Між собою померлі є чоловіком та дружиною та батьками матері [PERSON] . Вказує, що за життя [PERSON] розпорядилася своїм майном, склавши заповіт, що посвідчений 12 лютого 1998 року головою Одинцівської сільської ради, яким належне на день смерті майно вона заповідала [PERSON] . [INFO] померла мати позивача [PERSON] , яка прийняла спадщину матері, оскільки постійно проживала з спадкодавцем на час відкриття спадщини, однак за життя не отримала правовстановлюючий документ на належне майно у вигляді домоволодіння та земельну ділянку. Зазначає, що прийняв спадщину після своєї смерті своєї матері, звернувшись з заявою про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Довбах Наталії Петрівни, однак через відсутність оригіналу правовстановлюючого документу за померлою не можу оформити свої спадкові права у нотаріальному порядку. З урахуванням наведеного просить задовольнити позовні вимоги. 06.08.2020 згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями цивільну справу було передано до провадження головуючому судді Анохіну А.М. Ухвалою суду від 10.08.2020 у справі відкрито провадження та призначено справу до розгляду в підготовчому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження. 17.08.2020, 28.09.2020 та 05.10.2020 судом здійснено запит до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Довбах Н.П.про надання спадкової справи. 13.10.2020 до суду надійшла копія витребуваної спадкової справи. Позивач в підготовче судове засідання не з`явився, до суду подано заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує. Представник Одинцівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області в підготовче судове засідання не з`явився. До суду подано заяву про розгляд справи без участі представника та визнання позову. Представник Остерської міської ради Козелецького району Чернігівської області в підготовче судове засідання не з`явився. До суду подано заяву про розгляд справи без участі представника та при винесення рішення покладається на розсуд суду. За таких обставин суд визнав можливим провести розгляд справи за відсутності учасників процесу. Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України з причин неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Провівши підготовче судове засідання в порядку ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе ухвалити за його результатами рішення, зважаючи на визнання відповідачами позовних вимог в повному обсязі. Положеннями ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши та оцінивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач є онуком [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження позивача та свідоцтвами, що підтверджують родинні зв`язки позивача з його матір`ю [PERSON] (а.с.а.с.12-14). [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.9). Відповідно до довідки, виданої виконкомом Одинцівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області № 199 від 29.07.2020, [PERSON] та [PERSON] проживали та були зареєстровані в будинку [ADDRESS] , якиймав статус колгоспного двору станом на 15.04.1991 (а.с.17). Як суспільна група "колгоспний двір" існував до 15 квітня 1991 року, тобто, до прийняття постанови Верховної Ради Української РСР № 885-ХІІ, якою було введено в дію Закон України "Про власність". Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.91 р. N 7 "Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок", право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради. Відповідно до довідки, виданої виконкомом Одинцівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області № 203 від 29.07.2020, [PERSON] вступила в управління спадковим майном до виповнення шестимісячного строку з дня відкриття спадщини після померлого [PERSON] (а.с.19). Відповідно до положень ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Тобто, [PERSON] є такою, що прийняла спадщину після смерті [PERSON] . Як вбачається з довідки № 148 від 22.06.2020, виданої КП «Ніжинське міжміське бюро технічної інвентаризації» Чернігівської обласної ради, право власності на житловий будинок в КП Ніжинське МБТІ» не зареєстровано (а.с.21). 12 лютого 1998 року [PERSON] складено заповіт в якому заповіла все своє майно доньці [PERSON] та який було посвідчено головою виконкому Одинцівської сілької ради Козелецького району Чернігівської області(а.с.16). [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.10). Після її смерті відкрилася спадщина, а саме: 1/2 частина житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] , який відноситься до категорії колгоспного двору, земельна ділянка на підставідержавного акту на право власності на землю серії ІІ-ЧН № 020526, який виданий 26 березня 2002 року за цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 1,4463 га, що розташована на території Одинцівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області, з яких рілля площею 1,2876 га, кадастровий номер: 7422086500:69:030:0059, пасовище площею 0,1587 га, кадастровий номер: 7422086500:33:114:0059 та земельна ділянка на підставі Державного акту на право власності на землю серії ІІ-ЧН № 020685, який виданий 26 березня 2002 року, за цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, сіножать, площею 0,6976 га, що розташована на території Остерської міської ради Козелецького району Чернігівської області, кадастровий номер: 7422080700:28:197:0059 (а.с.25, 28). Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 03.08.2020 [PERSON] є власником земельної ділянки цільового призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 7422086500:33:114:0059, площею 0,1587 га, яка знаходиться на території Одинцівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області (а.с.26). Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 03.08.2020 [PERSON] є власником земельної ділянки цільового призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 7422086500:69:030:0059, площею 2,2876 га, яка знаходиться на території Одинцівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області (а.с.27). Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 03.08.2020 [PERSON] є власником земельної ділянки цільового призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 7422080700:28:197:0059, площею 0,6976 га, яка знаходиться на території Одинцівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області (а.с.29). Відповідно до довідки, виданої виконкомом Одинцівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області №201 від 29.07.2020, [PERSON] була зареєстрована та постійно проживала за адресою: [ADDRESS] та склад сім`ї: донька - [PERSON] (а.с.20). [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.11). Відповідно до положень ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Як вбачається з матеріалів спадкової справи № 22/2018, 08.08.2018 [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Довбах Н.П.з заявою про прийняття спадщини за законом після смерті [PERSON] (а.с.58). Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Стаття 1222 ЦК України передбачає, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно ч. ст. 1266 ЦК України, внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Статтею 1296 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видасться кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Таким чином, [PERSON] прийняв спадщину в установленому законом порядку після смерті [PERSON] , що підтверджується матеріалами справи. Стаття 1297 ЦК України встановлює обов`язок спадкоємця, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. А відповідно до п. 4.15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року за №296/5, видача свідоцтва про право власності на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Таким чином, суд дійшов висновку, що за позивачем в порядку спадкування підлягає визнанню право власності на земельні ділянки та житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] , оскільки оригінал правовстановлюючого документа на земельну ділянку втрачено, на підтвердження чого в пресі розміщене відповідне оголошення та надана довідка Козелецького ВПГУНП в Чернігівській області (а.с.а.с.32). У відповідності до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року N 7 «Про судову практику у справах про спадкування», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" роз`яснено, що відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. З огляду на те, що відповідно до вимог закону позивач належним чином прийняв спадщину після померлої [PERSON] , але у зв`язку з відсутністю у нього правовстановлюючих документів на спадкове майно не можуть оформити на це майно право власності, що унеможливлює в повній мірі володіти та користуватись ним, а також виходячи з положень ст. 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень", за яким рішення суду стосовно речових прав на нерухоме майно є правовстановлюючим документом, що підтверджує право власності на вказане майно, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі та визнання за позивачем право на спадкове майно. Враховуючи обставини, викладені вище, суд дійшов висновку про можливість задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Outcome: approved