Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-02 00:00:00

До суду з вказаним позовом звернулися [PERSON] та [PERSON] , посилаючись на те, що відповідно до погосподарських книг Станіславчицької сільської ради за 1986 - 1990, 1991 - 1995 роки та довідки Станіславчицької сільської ради, житловий будинок [ADDRESS] , 1975 року побудови, належав до майна колгоспного двору, головою якого був [PERSON] , а членами: вони (позивачі) [PERSON] та [PERSON] , які згідно діючих на той час ст. ст. 120,123 ЦК УРСР (1963 р.) та Закону України "Про власність" набули право власності на майно колгоспного двору в рівних частках. [PERSON]. вибула в 1991 році з двору і більше в нього не повернулася, а тому втратила право на витребування частки з майна колишнього колгоспного двору. Рішенням виконкому Станіславчицької сільської ради №22 від 29.12.1994 року було затверджено списки власників житлових будинків по Станіславчицькій сільській раді для отримання свідоцтв про право власності, де власником вищевказаного житлового будинку визнаний [PERSON] . [INFO] помер [PERSON] .. Спадкоємцями за законом першої черги померлого є: дружина - [PERSON] (позивач) та діти спадкодавця [PERSON] (позивач), [PERSON] (третя особа). Після смерті [PERSON] прийняв спадщину [PERSON] , подавши в 6-тимісячний термін після смерті спадкодавця заяву про прийняття спадщини до Ставищенської районної державної нотаріальної контори. [PERSON] та [PERSON] відмовились від прийняття спадщини, подавши заяви про відмову від прийняття спадщини. Рішенням 15 сесії 5 скликання Станіславчицької сільської ради №131 від 3 липня 2008 року житловому будинку [ADDRESS] , а рішенням №17 третьої сесії VII скликання вищевказаної сільської ради від 11 грудня 2015 року [ADDRESS]» перейменовано на «[ADDRESS]». Постановою від 15 вересня 2020 року за №520/02-31 державний нотаріус Ставищенської районної державної нотаріальної контори винесла постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії по видачі свідоцтва про право на спадщину на вказаний будинок через відсутність державної реєстрації права власності на ім`я померлого та відсутність правовстановлюючого документа на нього. На земельній ділянці [ADDRESS] розташовані: житловий будинок «А-1» загальною площею 70,9 м2 житловою площею 41,5 м2 з прибудовами «а» (1978 року побудови) та «а2» (1983 року побудови) і тамбуром «а1» (1981 року побудови), та господарські споруди: погріб під частиною будівлі «Б/пг», сарай «Б-1», літня кухня «Д-1», сарай літер «В-1», колодязь питний №1, (1978 року побудови), літній душ-вбиральня «Г-1» (1980 року побудови), сарай - прибудова «д» (1983 року побудови), гараж-прибудова «д-1» (1984 року побудови), ворота з хвірткою №2 (1988 року), огорожа №3 (2003 року), інвентаризаційною вартістю 305935 гривень. Земельна ділянка, на якій розташований будинок, приватизована позивачем [PERSON] .. Відповідно до довідки КП КОР «Південне БТІ» та інформації реєстру речових прав на нерухоме майно реєстрація права власності на вищевказаний житловий будинок до 01.01.2013 р. не проводилась та в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відомості про речові права на вказане нерухоме майно відсутні. Позивачі просять суд визнати: - за [PERSON] право власності в порядку визначення частки з майна колгоспного двору на 1/3 частину вищевказаного житлового будинку, та право власності в порядку спадкування за законом після смерті [INFO] батька [PERSON] на 1/3 частину вказаного житлового будинку загальною площею 70,9 м2 житловою площею 41,5 м2 вартістю 203956,66 гривень, - за [PERSON] право власності в порядку визначення частки з майна колгоспного двору на 1/3 частину вищевказаного житлового будинку загальною площею загальною площею 70,9 м2 житловою площею 41,5 м2 вартістю 101978,33 гривень. В судове засідання позивачі не прибули, відповідно до позовної заяви (а.с. 3-7) просять справу розглядати у їх відсутність. Представник відповідача Станіславчицької сільської ради в судове засідання подала заяву про слухання справи у відсутність представника сільської ради та заяву про визнання позову (а. с. 53, 65). Третя особа [PERSON] в судове засідання не прибула, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином (а. с. 67, 68). Суд, розглянувши матеріали справи, письмову заяву представника відповідача Станіславчицької сільської ради про визнання позову та перевіривши письмові докази, вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Матеріалами справи встановлено, що відповідно до погосподарських книг Станіславчицької сільської ради за 1986-1990, 1991-1995 (а. с. 15-18) та довідок Станіславчицької сільської ради (а. с. 25, 26), житловий будинок житловий будинок [ADDRESS] , 1975 року побудови, належав до майна колгоспного двору, головою якого був [PERSON] , а членами: вони (позивачі) [PERSON] та [PERSON] , які згідно діючих на той час ст. ст. 120,123 ЦК УРСР (1963 р.) та Закону України "Про власність" набули право власності на майно колгоспного двору в рівних частках. [PERSON] вибула в 1991 році з двору і більше в нього не повернулася, і через сплив трирічного строку давності, передбаченого статтею 71 ЦК України (1963 р.), втратила право на її витребування. Проте, свідоцтво про право власності Станіславчицькою сільською радою на вищевказаний будинок не видавалось (а. с. 27), реєстрація права власності на даний житловий будинок згідно відповіді КП КОР Південне БТІ до 01.01.2013 р. не проводилась (а. с. 20) та в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відомості про речові права на вказане нерухоме майно відсутні (а. с. 54, 55). Відповідно до матеріалів спадкової справи (а. с. 43-47) [INFO] помер [PERSON] (а.с. 45 зворот), спадщину за законом після смерті якого прийняв, подавши в Ставищенську районну державну нотаріальну контору заяву про прийняття спадщини в шестимісячний строк, його син [PERSON] (позивач) відповідно до ст. ст. 1223 ч. 2, 1261 ч.1, 1268 ч. 1, 1269 ч. 1 ЦК України. Інший позивач [PERSON] (дружина спадкодавця) та третя особа [PERSON] (дочка спадкодавця) відмовились від прийняття спадщини, подавши в Ставищенську районну державну нотаріальну контору відповідні заяви відповідно до ст. 1273 ЦК України. (а.с. 43 зв., 44). Постановою від 15.09.2020 року за № 520/02-31 державний нотаріус Ставищенської районної державної нотаріальної контори відмовила позивачу у вчиненні нотаріальної дії по видачі свідоцтва про право на спадщину законом на вказаний будинок після смерті [PERSON] через відсутність державної реєстрації права власності на ім`я померлого та відсутність правовстановлюючого документа на нього (а.с. 47 зв.). Рішенням 15 сесії 5 скликання Станіславчицької сільської ради №131 від 3 липня 2008 року житловому будинку [ADDRESS] (а.с. 19), а рішенням № 17 третьої сесії VII скликання вищевказаної сільської ради від 11 грудня 2015 року [ADDRESS]» перейменовано на «[ADDRESS]» (а.с. 20). Відповідно до технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок (а.с. 21-23) на земельній ділянці розташовані: житловий будинок «А-1» загальною площею 70,9 м2 житловою площею 41,5 м2 з прибудовами «а» (1978 року побудови) та «а2» (1983 року побудови) і тамбуром «а1» (1981 року побудови), та господарські споруди: погріб під частиною будівлі «Б/пг», сарай «Б-1», літня кухня «Д-1», сарай літер «В-1», колодязь питний №1, (1978 року побудови), літній душ-вбиральня «Г-1» (1980 року побудови), сарай - прибудова «д» (1983 року побудови), гараж-прибудова «д-1» (1984 року побудови), ворота з хвірткою №2 (1988 року), огорожа №3 (2003 року), інвентаризаційною вартістю 305935 гривень. Земельна ділянка, на якій розташований будинок, приватизована позивачем [PERSON] (а. с. 28, 29-31). Відповідно до ч. 1 ст. 120 ЦК України (1963 р.) майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності. Згідно п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 року №20 "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, які до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Статтею 182 ЦК України передбачено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації, а порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість і підстави відмови в ній установлюються законом. Відповідно до ст. 2 Закону «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень" що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень. Право власності на збудоване до набрання чинності Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його спорудження, а не виникає у зв`язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, яка є лише офіційним визнанням державою такого права, а не підставою його виникнення, (постанова Верховного Суду України від 13 червня 2012 р. № 6-54 цс 12). З урахуванням положень ч. 1 ст. 15, ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За змістом наведених норм права потреба в такому способі захисту виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами (документами), підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється. Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що [PERSON] за життя та позивачі [PERSON] , [PERSON] набули право власності, кожен, на 1/3 частину вказаного житлового будинку як частку в майні колгоспного двору, а після смерті [INFO] [PERSON] [PERSON] набув також право власності в порядку спадкування за законом на 1/3 частину вказаного будинку, і оскільки відповідачем позов визнається, - він підлягає задоволенню. Оскільки Станіславчицька сільська рада до пред`явлення позову про визнання права власності в порядку спадкування за законом не оспорювала цього права та враховуючи заяву позивача про покладення судових витрат на нього (а. с. 56), відповідно до змісту ст. 141 ЦПК України суд не вирішує питання про стягнення або розподіл судових витрат.

Outcome: approved