Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-24 00:00:00

22.12.2016 року позивач [PERSON] "Страхова компанія "ВУСО" звернулося до суду із позовом до відповідача, в якому просить стягнути з [PERSON] суму завданої матеріальної шкоди у розмірі 50\~000,00 грн. та судовий збір. При цьому позивач посилається на те, що 07.05.2016 року з вини відповідача сталася ДТП, внаслідок якої було пошкоджено транспортний засіб [PERSON], д/н [NUMBER], який було застраховано у [PERSON] "Страхова компанія "ВУСО". Позивач виплатив власнику застрахованого автомобіля суму страхового відшкодування у розмірі 50 000 грн., у зв'язку із чим, [PERSON] "Страхова компанія "ВУСО" звернулося до суду із позовом в порядку регресу. До судового засідання представник позивача [PERSON] "Страхова компанія "ВУСО" не з'явився, повідомлявся належним чином, до суду надано заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує та не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні заперечував проти задоволення позову, так як пояснив, що не згодний із визначеним розміром завданої шкоди. Вислухавши відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як встановлено у судовому засіданні, 07.05.2016 року о 09.30 год. [PERSON], керуючи автомобілем [NUMBER] у м. Одесі по пр.-ту [PERSON], біля буд. № 31-А не надав перевагу у русі автомобілю марки [PERSON], д/н [NUMBER], який рухався у зустрічному напрямку, який в свою чергу намагався уникнути зіткнення, здійснив маневр праворуч та зіткнувся з автомобілем [NUMBER]. Внаслідок чого транспорті засоби отримали механічні пошкодження. Постановами судді Київського району м. Одеси [PERSON] 15.06.2016 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та ст. 124 КУпАП /а.с.14-15/. Судом встановлено, що автомобіль [NUMBER] на підставі полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АЕ /6301199 від 13.11.2015 року на момент вчинення ДТП був застрахований у [PERSON] "Страхова компанія "ВУСО" /а.с. 9/. Таким чином, судом встановлено, що на момент вчинення ДТП /07.05.2016 року/ автомобіль [NUMBER] був застрахований у [PERSON] "Страхова компанія "ВУСО". 11.05.2016 року власник автомобіля [PERSON], д/н [NUMBER] [PERSON] звернуся до [PERSON] "Страхова компанія "ВУСО" із заявою про виплату страхового відшкодування /а.с. 10/. Згідно звіту про оцінку транспортного засобу № 16/5/276/673157 від 23.05.2016 року, вартість відновлювального ремонту автомобіля [PERSON], д/н [NUMBER] на момент дослідження становить 255029,02 грн., ринкова вартість автомобіля становить 198\~680,98 грн., вартість матеріальної шкоди становить 198\~680,98 грн. /а.с. 18-29/. Страховим актом № 3935/24 від 22.07.2016 року, а також відповідним розрахунком визначено суму страхового відшкодування у розмірі 50\~000,00 грн. /а.с. 38-39/. Як вбачається із матеріалів справи, [PERSON] "Страхова компанія "ВУСО" перерахувало представнику [PERSON] [PERSON] страхове відшкодування у розмірі 50\~000,00 грн., що підтверджується відповідним платіжними дорученням /а.с. 40/. Таким чином, позивач виконав свої обовязки щодо виплати [PERSON] страхового відшкодування у розмірі 50\~000,00 грн. У ході розгляду справи відповідач заперечував проти позову, так як пояснював, що не згодний із визначеним розміром завданої шкоди, оскільки обстеження транспорту було здійснено за його відсутності. Положеннями Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулюють провадження у справі до судового розгляду"№ 5 від 12.06.2009 року розяснено, що у разі коли висновок експертизи наданий стороною як додаток до позовної заяви, тобто проведений відповідною експертною установою за її клопотанням чи клопотанням її представника, то такий висновок може розцінюватися лише як письмовий доказ, який підлягає дослідженню в судовому засіданні та відповідній оцінці. Якщо стосовно цього письмового доказу в судовому засіданні виникнуть сумніви, то, виходячи з характеру матеріально-правового спору та залежно від того, яке значення має наявність у справі такої експертизи, суд повинен роз'яснити особам, які беруть участь у справі, про їх право заявити клопотання про її призначення. Судом під час розгляду справи на виконання положень ч. 4 ст. 10 ЦПК України розяснював відповідачу про право заявити клопотання про призначення судової експертизи. Однак, відповідачем всупереч положень ч. 1 ст. 60 ЦПК України не надано жодних доказів на підтвердження заперечень та клопотання про призначення експертизи також не заявлялось. Статтею 27 Закону України «Про страхування» передбачено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Аналогічні положення містяться і у ст. 993 ЦК України. Згідно ч. 1 ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Таким чином, враховуючи належне виконання позивачем [PERSON] "Страхова компанія "ВУСО" своїх обовязків щодо виплати за полісом обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АЕ /6301199 від 13.11.2015 року, суд приходить до висновку, що позовна заява [PERSON] "Страхова компанія "ВУСО" підлягає задоволенню, так як обґрунтована та доведена.

Outcome: approved