Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-21 00:00:00

Позивач звернулось до суду з позовом до відповідача, про стягнення заборгованості. Посилаючись на те, що позивач у період з 01 жовтня 2010 року по 01 квітня 2016 року надавав відповідачу послуги, а саме теплову енергію. Відповідач є власником квартири [ADDRESS] . В наслідок порушення своїх зобов`язань, а саме сплачувати вартість наданої теплової енергії за відповідачем за період з 01 жовтня 2010 року по 01 квітня 2016 року склалась заборгованість у розмірі 13906,56 грн. Незважаючи на неодноразові попередження, вартість наданої позивачем відповідачу теплової енергії до цього часу сплачена останнім не була. Просить суд позов задовольнити повністю. Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 16 серпня 2019 року скасовано заочне рішення та призначено було справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін у судове засідання, яке було призначено на 09 вересня 2019 року 13-00 годину. 19 серпня 2019 року на адресу суду надійшла заява від представника відповідача, в якій той просить застосувати до спірних правовідносин строк позовної давності щодо періоду позовних вимог та відмовити в цій частині позову, щодо періоду з 01 жовтня 2010 року по 09 червня 2013 року, та визнають позовні вимоги в частині позовних вимог за період з 10 червня 2013 року по 01 квітня 2016 року в сумі 7796,61 грн. Судове засідання, призначене на 13 годину 00 хвилин 09 вересня 2019 року, ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 09 вересня 2019 року відкладене на 22 листопада 2019 року на 09 годину 30 хвилин у зв`язку з неявкою представника позивача. До судового засідання представник позивача не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином: у відповідності до частини 6 статті 128 ЦПК України - шляхом направлення судової повістки із розпискою рекомендованим листом з повідомленням на адресу, зазначену позивачем у позовній заяві, у позовній заяві зазначив та надав ще заяву, що не заперечує щодо розгляду справи за його відсутності в разі неявки в судове засідання відповідача та винесення заочного рішення судом. Відповідач та представник відповідача про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, представник відповідача надав суду заяву про проведення судового засідання без участі представника відповідача. У зв`язку з неявкою сторін та у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, приходить до висновку, що позовна заява підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що відповідно до розрахунку заборгованості, [PERSON] має заборгованість перед позивачем за надані комунальні послуги в сумі 13906,56 грн. за період з 01 жовтня 2010 року по 01 квітня 2016 року (а.с.5-6). Згідно копії постанови в.о. голови національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг від 11 липня 2014 року «Про внесення змін до постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг, від 06 червня 2014 року №650» вбачається, що внесені зміни і до надання Товариством з обмеженою відповідальністю «Артемівськ-Енергія» послуг з централізованого опалення для абонентів житлових будинків з будинковими та квартирними приладами обліку теплової енергії та для абонентів житлових будинків без будинкових та квартирних приладів обліку теплової енергії (а.с.18). Відповідно до копії ліцензії №041817 серії АД від 27 вересня 2012 року (а.с.11-12) наданої Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг Товариство з обмеженою відповідальністю «Артемівськ-Енергія» унесено 14 вересня 2012 року за №304 до державного реєстру на право транспортування теплової енергії магістральними та місцевими (розподільчими) тепловими мережами зі строком ліцензії з 20 вересня 2012 року по 19 вересня 2017 року. Згідно з копією рішення виконавчого комітету Артемівської міської ради від 05 березня 2008 року №173 (а.с.14-15) «Про погодження тарифів на послуги з теплопостачання, що надаються Товариством з обмеженою відповідальністю «Артемівськ-Енергія»» погоджено тарифи на послуги з теплопостачання, що надаються Товариством з обмеженою відповідальністю «Артемівськ-Енергія» населенню згідно з додатком 1, та визначено, що їх застосування здійснюється з дати публікації цього рішення у засобах масової інформації, для населення -253,48 грн. за 1 Гкал (без ПДВ)…. З копії рішення виконавчого комітету Артемівської міської ради від 11 серпня 2010 року за №344 (а.с.17) «Про визначення виконавців житлово-комунальних послуг у місті Артемівську» вбачається, що з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води - суб`єктів господарювання, які виробляють та надають послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води - Товариство з обмеженою відповідальністю «Артемівськ-Енергія» та інші. Відповідно до копії рішення чергових зборів учасників товариства, вирішено по тексту статуту назву підприємства Товариства з обмеженою відповідальністю «Артемівськ-Енергія» змінити на Товариство з обмеженою відповідальністю «Бахмут-Енергія». Про зміну назви підприємства також підтверджується копією витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с.8-10). Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно ст. 68 ЖК Української РСР, п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", п.7 "Правил користування приміщеннями житлових будинків", затверджених постановою Кабінету Міністрів України №572 від 08 жовтня 1992 року визначено, що споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати надані комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до Правил надання послуг з центрального опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21 липня 2005 року споживачі житлово-комунальних послуг зобов`язані щомісяця вносити плату за використані комунальні послуги згідно з тарифом, що затверджується органами місцевого самоврядування. Відповідно до ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно, розмір плати розраховується виходячи із розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами. Згідно ст. 16 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" порядок надання житлово-комунальних послуг, їх якісні та кількісні показники мають відповідати умовам договору та вимогам законодавства. Згідно ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно ст. ст. 67, 68 ЖК Української РСР власники та наймачі квартир зобов`язані своєчасно вносити плату за комунальні послуги. Споживачі зобов`язані оплатити отримані ними житлово-комунальні послуги. Відсутність письмового договору щодо надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від встановленого законом обов`язку оплати послуг у повному обсязі, якщо він фактично користується ними зі згоди постачальника послуг. За таких обставин зобов`язання відповідача оплатити надані послуги виникає на підставі закону з узгоджених дій постачальника і споживача послуг. Саме до цього зводяться висновки Верховного Суду України, викладені у постановах від 30 жовтня 2013 року по справі №6-59цс13 та від 25 листопада 2014 року по справі №3-184гс14. З огляду на викладене, суд дійшов висновку що позовні вимоги є обґрунтованими. Разом з тим, відповідно до ст.ст. 256, 257 ЦК України загальна позовна давність, тобто строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу, встановлюється у три роки. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила, а за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч.1 та ч.5 ст.261 ЦК України). Як вбачається з матеріалів справи позивач не звертався раніше до суду з заявою про видачу судового наказу, а з цією позовною заявою він звернувся до суду 15 червня 2016 року, про що свідчить відповідний штамп вхідної кореспонденції на позовній заяві. Відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої було заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Отже, враховуючи наведені вище обставини суд дійшов висновку про те, що до стягнення з відповідача на користь позивача підлягає заборгованість за вказані послуги за період з 15 червня 2013 року, це є датою звернення позивача з даним позовом до суду (15 червня), по 01 квітня 2016 року включно в розмірі 7793,61 грн., а вимоги за період до 15 червня 2013 року не підлягають до задоволення, оскільки заявлені позивачем поза межами трирічного строку позовної давності і причин, які б можна було визнати поважними для поновлення пропущеного строку, позивачем не наведено. Оскільки позовні вимоги задоволені частково, суд відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України судові витрати присуджує позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в розмірі 772,27 гривень, виходячи з наступного розрахунку: 7793,61х1378/13906,56=772,27, де 7793,61 гривень - сума задоволених позовних вимог; 1378 гривень - сума сплаченого позивачем судового збору за подання до суду позовної заяви; 13906,56 гривень - ціна позову, 772,27 гривень - судові витрати, присуджені позивачу. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial