Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-23 00:00:00

30.04.2020 року АТ КБ "Акцент-Банк" звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої вимоги мотивує тим, що відповідно до укладеного договору № SAMABWFC00000448662 від 12.05.2016 року відповідач [PERSON] отримав кредит у вигляді встановленння кредитного ліміту на платіжнк картку зі сплатою процентів за корисьтування кредитом у розмірі 44,40 % щомісячно на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та Правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на сайті, складає договір. Це підтверджується його підписом у анкеті-заяві. При укладанні договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України. Згідно п.п. 2.1.1.2.3 та 2.1.1.2.4 Умов та Правил,Клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити,збільшити або анулювати)кредитний ліміт. Підписання даного Договору є прямою і бузумною Позичальника щоло прийняття будь-яе\\кого розміру Кредитного ліміт, встановленого Банком. [PERSON] був зобов`язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення овердрафту, згідно п.2.1.1.5.7 «Умов та правил надання банківських послуг». Однак відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору № SAMABWFC00000448662 від 12.05.2016, що відображено у розрахунку заборгованості за договором. У зв`язку з порушеннями зобов`язань за кредитним договором [PERSON] , станом на 08.04.2020 року має заборгованість в сумі 43576 грн. 87 коп., яка складається з наступного: 26625 грн. 81 коп. - заборгованість за тілом кредиту; 16271 грн. 06 коп. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 680 грн.00 грн. -пеня. Просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитним договором № SAMABWFC00000448662 від 12.05.2016 року у розмірі 43576 грн. 87 коп., яка складається з наступного: 26625 грн. 81 коп. - заборгованість за тілом кредиту; 16271 грн. 06 коп. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 680 грн.00 грн. -пеня, а також судові витрати по справі. Представник АТ "Акцент-Банк" в судове не прибув, однак в позовній заяві просив справу слухати у відсутності їх представника. Не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач по справі [PERSON] в судове засідання також не прибув, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, шляхом надсилання судової повістки, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення. Про причини неявки відповідач не повідомив, заяви про слухання справи у його відсутності не поступало.Відзив на позов також не подавав. Тому зі згоди сторони позивача суд ухвалює рішення в порядку заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.ст.280-281 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази, надані сторонами на виконання вимог ст.ст.80, 81 ЦПК України, і які сторони вважають достатніми для обгрунтування своїх позовних вимог, та, з`ясувавши фактичні обставини справи, приходить до висновку про можливість часткового задоволення позову з наступних підстав. Згідно з ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Ч.2 цієї статті визначено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору № SAMABWFC00000448662 від 12.05.2016 року між ПАТ "Акцент-Банк" правонаступником якого є АТ "Акцент-Банк" та [PERSON] , останній отримав кредит у вигляді встановленння кредитного ліміту на платіжнк картку зі сплатою процентів за корисьтування кредитом у розмірі 44,40 % щомісячно на суму залишку заборгованості за кредитом. В анкеті-заяві про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку зазначена пам"ятка клієта. (а.с. 8) Представником позивача надано копію Витягу з Тарифів обслуговування кредитної карти "Універсальна COLD", де визначено: базова відсоткова ставка на місяць; розмір щомісячних платежів; комісія за кредитне обслуговування у разі зняття кредиту готівкою, тощо та копію Витягу з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті https://privatbank.ua/terms/. (а.с.13-14). В судовому засіданні також встановлено, що банк свої зобов`язання за договором про надання банківських послуг виконав в повному обсязі, а саме: надав [PERSON] можливість розпоряджатись кредитними коштами в межах встановленого кредитного ліміту. Згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість [PERSON] за кредитним договором № SAMABWFC00000448662 від 12.05.2016 року становить у розмірі 43576 грн. 87 коп., яка складається з наступного: 26625 грн. 81 коп. - заборгованість за тілом кредиту; 16271 грн. 06 коп. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 680 грн.00 грн. -пеня.(а.с.4-7) Відповідно до ч.1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. В ст. 530 ЦК України вказано, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) зобов`язання його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ч. 1 ст. 612 цього Кодексу боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Позивач, з посиланням на положення ч. 1 ст. 634 ЦК України, зазначає, що сторони керувалися при укладенні договору даною нормою, яка передбачає, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. З цього приводу суд вказує таке. Велика Палата Верховного Суду (постанова від 03 липня 2019 року, справа №342/180/17, провадження № 14-131цс19, за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до позичальника про стягнення заборгованості) вважає, що в даному випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим АТ КБ «ПриватБанк» в період - з часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду із вказаним позовом, тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Тарифів та Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. З урахуванням позиції Великої Палати Верховного Суду, яка висвітлена у постанові від 03.07.2019 у справі №342/180/17 та стосується необхідності особливого захисту споживача у кредитних правовідносинах, пересічний споживач банківських послуг, з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не може ефективно здійснити свої права бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді заяви про надання кредиту та Умов та правил надання банківських послуг, оскільки Умови та правила надання банківських послуг це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил тим більше співвідносно з конкретним видом кредитного договору. Тому відсутні підстави вважати, що при укладенні договору з відповідачем Банк дотримав вимог, передбачених частиною другою статті 11 Закону № 1023-XII про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, про які вважав узгодженими банк. У разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). У заяві позичальника від 12.05.2016 року процентна ставка не зазначена, у цій заяві, підписаній сторонами, відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру. За таких обставин відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань. Тому, суд вважає, що слід відмовити у задоволенні позову про стягнення з відповідача 16271 грн. 06 коп. заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 680 грн.00 грн. -. заборгованість за пенею, у зв`язку з безпідставністю позовних вимог в цій частині через відсутність передбаченого обов`язку відповідача по їх сплаті позивачу. Наведене вище узгоджується із правовими висновками Великої Палати Верховного Суду під час розгляду справи №342/180/17, провадження № 14-131цс19, висловленими в постанові від 03 липня 2019 року. Укладений між сторонами кредитний договір від 12.05.2016 року у вигляді заяви-анкети, підписаної сторонами, не містить і строку повернення кредиту (користування ним), однак, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ «Акцент-Банк» не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, тому суд приходить до переконання, що позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. Таким чином, суд зазначає про наявність правових підстав для часткового задоволення позовних вимог і стягнення в примусовому порядку з відповідача отриманого ним та непогашеного тіла кредиту в розмірі 26 625 грн. 81 коп., а в решті вимог позову слід відмовити. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є частково обґрунтованими і підлягають до часткового задоволення. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при подачі до суду позову про стягнення з відповідача заборгованості сплачено судовий збір в розмірі 2102,00 грн. згідно платіжного доручення № 824026019 від 08.04.2020 року. Однак враховуючи, що підлягає стягненню з відповідача [PERSON] 26 625 грн. 81 коп. заборгованості за кредитним договором № SAMABWFC00000448662 від 12.05.2016 року на користь АТ "Акцент-Банк ", та враховуючи, що позовна заява Банку підлягає до задоволення на 61,10%, за розгляд справи судом з [PERSON] на користь Банку підлягає стягненню 1284 грн. 32 коп. судового збору. На підставі ст.ст. 207, 526, 549, 551, 626, 633, 634, 638, 652,1048, 1049, 1050, 1054, 1055, 1056-1 ЦК України та

Outcome: approved