Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-17 00:00:00

ВАТ "ВТБ Банк" звернулось в суд з позовом до ПП "ДУГО", [PERSON] про стягнення боргу за кредитним договором. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 17 грудня 2013 року між ПАТ "ВТБ Банк" (правонаступником якого є ВАТ "ВТБ Банк") та ПП "ДУГО" укладено кредитний договір № 148,15/13-М551.1 про надання кредиту в розмірі 55 000,00 грн. терміном до 16.06.2014 під 21,5 % річних. В забезпечення виконання умов кредитного договору був укладений договір поруки, між банком та [PERSON], відповідно до якого поручитель на добровільних засадах взяв на себе зобов'язання перед банком по зобов'язаннях ПП "Дуго", які виникають з умов кредитного договору № 148.15/13-ДП1 в повному обсязі цих зобов'язань. Зобов'язання передбачені кредитним договором відповідачі належним чином не виконав, а тому станом на 27.08.2014 року заборгованість останньої перед ВАТ "ВТБ Банк" становить 40106,26 грн., з яких: 36057,89 грн. - прострочена заборгованість по кредиту, 1405,74 грн. - прострочена заборгованість по відсотках, 658,43 грн. - прострочена заборгованість по відсотках, 1699,61 грн. - пеня за несплату кредиту, 49,18 грн. - пеня за несплату відсотків, 235,41 грн. - 3% річних. На підставі наведеного, просить суд, стягнути солідарно з відповідачів в користь позивача кредитну заборгованість в розмірі - 40 106,26 грн. та понесені судові витрати по справі. Представник позивача в судове засідання подав суду заяву про слухання справи у його відсутності, не заперечує проти заочного розгляду справи. Суд вважає за можливе слухати справу у відсутності представника позивача по наявним матеріалам справи. Відповідачі в судове засідання не з'явилися з невідомих суду причин, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, що підтверджується письмовими матеріалами справи. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Між сторонами виникли правовідносини, що регулюються ст.ст. 526, 527, 530, 546, 549, 550, 556 ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановленим договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 17 грудня 2013 року між ПАТ "ВТБ Банк" (правонаступником якого є ВАТ "ВТБ Банк") та ПП "ДУГО" укладено кредитний договір № 148,15/13-М551.1 про надання кредиту в розмірі 55 000,00 грн. терміном до 16.06.2014 під 21,5 % річних (а.с. 16-26). Згідно до п.п. 5.2.2 кредитного договору банк має право вимагати від позичальника здійснити дострокове повернення кредиту протягом 30 календарних днів з дати відправлення позичальнику відповідного повідомлення банку з вимого дострокового повернення або у інші строки, передбачені цим договором. Відповідно до п.п. 7.1. кредитного договору у разі прострочення позичальником зобов'язань з повернення кредиту та/або сплати процентів за його користування та/або інших платежів згідно з умовами договору позичальник зобов'язаний сплатити на користь банку пеню за кожен день прострочення у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діє на момент прострочення, від суми прострочених зобов'язань. Згідно ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. В забезпечення виконання умов кредитного договору 17.12.2013 року був укладений договір поруки № 148.15/13-ДП1, між банком та [PERSON], відповідно до якого поручитель на добровільних засадах взяв на себе зобов'язання перед банком по зобов'язаннях ПП "Дуго", які виникають з умов кредитного договору № 148.15/13-ДП1 в повному обсязі цих зобов'язань (а.с. 8-11). Відповідно до умов договору поруки [PERSON] на добровільних засадах поручається перед позивачем щодо повернення кредиту, перерахування плати за користування кредитом, комісій, пені, штрафних санкцій та збитків, розмір, термін, умови повернення та сплати яких встановлюється кредитним договором. В судовому засіданні встановлено, що ПП "ДУГО" належним чином не виконувало взяті на себе зобов'язання. Станом на 27.08.2014 року заборгованість останньої перед ВАТ "ВТБ Банк" становить 40106,26 грн., з яких: 36057,89 грн. - прострочена заборгованість по кредиту, 1405,74 грн. - прострочена заборгованість по відсотках, 658,43 грн. - прострочена заборгованість по відсотках, 1699,61 грн. - пеня за несплату кредиту, 49,18 грн. - пеня за несплату відсотків, 235,41 грн. - 3% річних (а.с. 29). Отже, відповідачі істотно порушила вимоги ст. ст. 526, 527, 530, 536, 549, 550, 1048, 1049, 1054, 1055 ЦК України, умови кредитного договору та договору поруки в зв'язку з чим утворилась заборгованість. Таким чином, суд прийшов до висновку, що слід стягнути солідарно з відповідачів в користь позивача кредитну заборгованість в розмірі - 40106,26 грн. та понесені судові витрати по справі в розмірі 401,06 грн. На підставі наведеного та

Outcome: approved