Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-03 00:00:00

З позову Публічного Акціонерного Товариства КБ "Приват банк" вбачається, що 25 січня 2008 року [PERSON] отримав кредит в сумі 3000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку та прийняв на себе зобов'язання сплачувати відсотки за користування кредитом у розмірі 24,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Між сторонами 25.01.2008 року був укладений кредитний договір №б/н. Посилаючись на вищевикладені обставини та на неналежне виконання своїх зобов'язань [PERSON] , позивач Публічне Акціонерне Товариство КБ "Приват банк" звернулося до суду 18.12.2013 року з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором в розмірі 20909 гривень 62 копійки, яка складається з наступного : -2285 гривень 81 копійка - заборгованість за кредитом; - 10116 гривень 92 копійки - заборгованість по процентам за користування кредитом ; - 7035 гривень -заборгованість по комісії за користування кредитом; - 500 гривень -штраф (фіксована частина ); - 971 гривня 89 копійок - штраф ( процентна складова) та судові витрати - судовий збір в сумі 229 гривень 40 копійок. В судовому засіданні представник позивача Публічного акціонерного товариства КБ "Приват банк" по довіреності Ребрик С.М. позов підтримала , просила його задовольнити Посилалася на те , що 25 січня 2008 року відповідач отримав кредит в сумі 3000 гривень згідно кредитної програми «Швидкі готівкові» та прийняв на себе зобов'язання сплачувати відсотки у розмірі 24 % на рік . Протягом 2008 року відповідач 3 рази вніс платежі: 21.02.2008 року -420 гривень , 25.03.2008 року - 420 гривень , 22.04.2008 року - 420 гривень ,в рахунок погашення кредиту. Починаючи з травня 2008 року відповідач жодної суми в рахунок погашення кредиту не вніс. У зв'язку з невиконанням зобов'язань за кредитним договором , відповідач [PERSON] станом на 22.11.2013 року має заборгованість в сумі 20909 гривень 62 копійки. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав , просив застосувати позовну давність -загальну в три роки та спеціальну в один рік . Посилався на те, що дійсно 25 січня 2008 року він отримав кредит в сумі 3000 гривень зі сплатою 24 % на рік без отримання платіжної картки .В 2008 році його дружина 3 рази вносила кошти в рахунок погашення кредиту по 420 гривень. Потім через хворобу він більше не мав можливості сплачувати платежі . З травня 2008 року він жодної суми не вніс . Ніяких повідомлень з вимогою про сплату кредиту йому не надходило , лише в 2013 році телефонував співробітник банку ( як він зрозумів) і повідомив про необхідність сплати 4000 гривень .Але він в той час перебував на лікуванні і не мав такої суми для сплати . Також просив суд врахувати , що він тривалий час не працює , майже постійно перебуває на лікуванні і в даний час знову потребує проведення хірургічного втручання . Суд, заслухавши пояснення сторін ,дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що в позові Публічного акціонерного товариства КБ "Приват банк" до [PERSON] про стягнення заборгованості , необхідно відмовити з таких підстав. Судом встановлено, що 25 січня 2008 року [PERSON] уклав кредитний договір №б/н з позивачем по справі і отримав кредит в сумі 3000 гривень згідно кредитної програми «Швидкі готівкові» та прийняв на себе зобов'язання сплачувати проценти за користування кредитом у розмірі 24,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом (а.с.7). Станом на 22.11.2013 року відповідач має заборгованість в сумі 20909 гривень 62 копійки , яка складається з наступного : -2285 гривень 81 копійка - заборгованість за кредитом; - 10116 гривень 92 копійки - заборгованість по процентам за користування кредитом ; - 7035 гривень -заборгованість по комісії за користування кредитом; - 500 гривень -штраф (фіксована частина ); - 971 гривня 89 копійок - штраф ( процентна складова) (а.с.а.с.4-6). В судовому засіданні також було встановлено , що кредитний договір був оформлений без видачі кредитної картки. Про це повідомили в судовому засіданні представник позивача і відповідач. Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Позовна давність - це строк , у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (ст. 256 ЦК України). Відповідач [PERSON] звернувся 14.01.2014 року з заявою до суду і просив застосувати позовну давність загальну в три роки та спеціальну в один рік по справі за позовом ПАТ КБ «ПРИВАТ БАНК» до нього про стягнення заборгованості (а.с.25). Суд вважає , що перебіг строку давності починається для позивача з того часу , коли відповідач перестав виконувати умови договору , тобто з травня місяця 2008 року. Позивач ні в позовній заяві , ні в судовому засіданні його представник не посилалися на причини пропуску строку позовної давності та не просили суд визнати їх поважними. Суд приходить до висновку щодо спливу терміну позовної давності, оскільки будь-яких дій відповідача по зарахуванню коштів для погашення кредиту за кредитним договором №б/н від 25.01.2008 року з травня 2008 року не було. Жодного повідомлення з вимогою про сплату кредиту відповідачеві протягом 2009-2012 року не надходило. Отже, строк звернення позивача з позовом щодо погашення заборгованості за даним кредитним договором на час подання позову, який надісланий поштою та надійшов до суду 18.12.2013 року ,сплинув. Твердження відповідача [PERSON] щодо спливу строку позовної давності позивачем не спростовано. Згідно з ч. 4 ст. 267 ЦК України «сплив позовної давності, про застосування якого заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові.». Таким чином , суд проаналізувавши надані суду докази, приходить до висновку, що в позові Публічному акціонерному товариству КБ "Приват банк" до [PERSON] про стягнення заборгованості ,необхідно відмовити, в зв'язку зі спливом строку позовної давності. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed