Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-20 00:00:00

позивач звернувся до суду із вказаним позовом та під час розгляду справи представник позивача збільшив розмір своїх позовних вимог обґрунтовуючи це тим, що між Акціонерним комерційним інноваційним банком "УкрСиббанк" та [PERSON] був укладений кредитний договір №11187079000 від 23.07.2007 року, згідно з умовами якого Банк надав Позичальнику кредитні кошти у розмірі 51911,00 дол. США з розрахунку 12,5 % річних за весь час фактичного користування кредитом на строк по 23 липня 2014 року. Також по кредитному договору було укладено додаткову угоду № 1 від 27.02.2009 року із [PERSON], відповідно до умов якої змінено кінцевий термін повернення кредиту, а саме до 23.07.2015 року. На виконання умов кредитного договору [PERSON] було надано кредит у вказаному розмірі, тобто позивач повністю виконав свої зобов'язання перед відповідачем за договором. В період дії кредитного договору відповідач не дотримувався умов кредитного договору та не здійснював погашення належних до сплати щомісячних платежів як це передбачено кредитним договором. В зв'язку з чим станом на 14.04.2014 року утворилась заборгованість відповідача перед позивачем у розмірі 773 739,79 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача та судові витрати. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив. Суд, з урахуванням думки представника позивача, який не заперечує проти заочного розгляду справи у відсутності відповідача, вважає можливим розглядати справу у його відсутність на підставі ст. 224 ЦПК України. Дослідивши та оцінивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України (надалі ЦК України) за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. В судовому засіданні встановлено, що між Акціонерним комерційним інноваційним банком "УкрСиббанк" та [PERSON] був укладений кредитний договір №11187079000 від 23.07.2007 року, згідно з умовами якого Банк надав Позичальнику кредитні кошти у розмірі 51911,00 дол. США з розрахунку 12,5 % річних за весь час фактичного користування кредитом на строк по 23 липня 2014 року (а.с.6-10). Також по кредитному договору було укладено додаткову угоду № 1 від 27.02.2009 року із [PERSON], відповідно до умов якої змінено кінцевий термін повернення кредиту, та графік його погашення (а.с.14). Відповідно до ст. 512-519 ЦК України, ст. 92, 95 Закону України "Про банки та банківську діяльність", Постанови Правління НБУ №369 "Про затвердження Положення про застосування НБУ заходів впливу за порушення банківського законодавства", 08.12.2011 року між Публічним акціонерним товариством "УкрСиббанк" та Публічним акціонерним товариством "Дельта банк" було укладено Договір купівлі продажу прав вимоги за кредитами (а.с.28-29), відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених договором, УкрСиббанк передає (відступає) Дельта Банку права вимоги за кредитними договорами, внаслідок чого Дельта Банк замінює УкрСиббанк як кредитора (стає новим кредитором) у зазначених зобов'язаннях, а також внаслідок передачі УкрСиббанк Дельта Банку прав вимоги до боржників, Дельта Банку переходить (відступається) право вимагати (замість УкрСиббанк) від боржників повного, належного та реального виконання обов'язків за кредитними та забезпечувальними договорами. Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Отже, відповідно до вищевказаного договору про передачу активів та кредитних зобов'язань ПАТ «Дельта Банк» набув права вимоги по кредитному договору № 11187079000 від 23.07.2007 року. Відповідно до п. 1.4 Договору, кредит надається позичальнику для його особистих потреб а саме: на придбання автомобіля. Згідно п. 1.3.4. Договору, строк сплати процентів встановлено з 01 по 23 число кожного місяця, наступного за тим, за який були нараховані Банком такі проценти. Згідно п. 2.1 у забезпечення виконання зобов'язання позичальник передає в заставу, а банк приймає рухоме майно, а саме - транспортний засіб марки «Ленд Ровер», 2007 року випуску д.н.з. [NUMBER]. Позивач, виконав свої зобов'язання та надав відповідачу кредит у заявленому розмірі, що підтверджується заявою на видачу готівки № 25 від 23.07.2007 року (а.с.25), проте, відповідач не виконує свої зобов'язання передбачені умовами кредитного договору. Позивачем 18.03.2013 року була направлена відповідачу досудова вимога про наявність заборгованості в розмірі 52777,70 (а.с.22), яку відповідачу потрібно погасити, однак вказану вимогу відповідач залишив без уваги, погашення заборгованості не здійснив. Відповідно до п. 3.1.3 Договору, Банк має право вимагати від позичальника дострокового повернення всієї наданої йому суми кредиту згідно вимог договору та/або «Кредитного договору» та сплати плати за кредит, змінивши при цьому терміни повернення кредиту та плати за кредит. У зв'язку із порушенням відповідачем своїх зобов'язань за кредитним договором станом на 14.04.2014 року утворилась заборгованість, яка становить 773739,79 грн. і складається із: заборгованості по тілу кредиту в розмірі 483980,70 грн.; заборгованості по відсоткам за користування кредитом в розмірі 289759,08 грн., що підтверджується наданим представником позивача розрахунком заборгованості, перевіреному у судовому засіданні (а.с.73). Відповідно до вимог ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частки позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Таким чином суд вважає доведеним суму боргу, що утворилась за відповідачем станом на 14.04.2014 року в сумі 773739,79 грн., яка і підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, а позов - задоволенню в повному обсязі. Судові витрати по справі суд розподіляє відповідно до вимог ст. 88 ЦПК . Враховуючи викладене,

Outcome: approved