Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-18 00:00:00

І. ПРОЦЕДУРА 03.12.2018 року позивач [PERSON]. звернулась до суду з позовом та відповідно до заяви про зміну підстав позову від 27.02.2019 року просить визнати недійсним з моменту укладення іпотечний договір від 06.06.2008 року, укладений між ЗАТ "Перший Український Міжнародний Банк", правонаступником якого є ПАТ "Перший Український Міжнародний Банк", та [PERSON], посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу м. Одеси Чужовською Н. Ю. , зареєстрований в реєстрі за №2340 та договір про зміни №1 від 18.08.2009 року за реєстровим №2700; визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора Крижанівської сільської ради Лиманського району Одеської області Іванова Ігоря Володимировича про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний №38457099 від 01.12.2017 року, про державну реєстрацію за ПАТ "Перший Український Міжнародний Банк" права власності на 3-кімнатну квартиру, загальною площею 62,4 кв.м., житловою площею 36,7 кв.м., за адресою: [ADDRESS] ; відновити становище, яке існувало раніше, а саме: відновити реєстрацію права власності на 3-кімнатну квартиру, загальною площею 62,4 кв.м., житловою площею 36,7 кв.м., за адресою: [ADDRESS] , за суб`єктом: [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] ; стягнути з відповідачів судовий збір. Ухвалою суду від 07.12.2018 року провадження по справі відкрито. Ухвалою суду від 10.12.2018 року задоволено клопотання сторони позивача про забезпечення доказів. 23.01.2019 року представником ПАТ "Перший Український Міжнародний Банк" до суду подано відзив на позовну заяву. 04.02.2019 року представником позивача до суду надано відповідь на відзив. 27.02.2019 року представником позивача до суду надано заяву про зміну підстав позову про визнання недійсним іпотечного договору, визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно. 01.04.2019 року представником відповідача ПАТ "Перший Український Міжнародний Банк" до суду подано відзив на позовну заяву (з врахуванням заяви про зміну підстав позову) та клопотання про роз`єднання позовних вимог. Ухвалою суду від 05.04.2019 року частково задоволено клопотання представника позивача про забезпечення позову. Ухвалою суду від 05.04.2019 року відмовлено в задоволенні клопотання ПАТ "ПУМБ" про роз`єднання позовних вимог та закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду по суті. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] - адвокат Івкова Л.В. позовні вимоги підтримала та просить їх задовольнити. Представник відповідача ПАТ "Перший Український Міжнародний Банк"- адвокат Шумілова Н.І . в судовому засіданні позовні вимоги не визнала , просить в задоволенні позову відмовити. Державний реєстратор Крижанівської сільської ради Лиманського району Одеської області Іванов І. В. до судового засідання не з`явився, повідомлявся належним чином. Приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Чужовська Н. Ю. до судового засідання не з`явилась, повідомлялась належним чином. Матеріали справи містять письмове повідомлення приватного нотаріуса про неможливість особисто приймати участь у судових засіданнях з проханням розглянути дану справу за відсутності третьої особи. ІІ. АРГУМЕНТИ (ДОВОДИ) УЧАСНИКІВ СПРАВИ В своїх позовних вимогах в редакції від 27.02.2019 року позивач посилається на те, що 06.06.2008 року між ЗАТ «ПУМБ», правонаступником якого є ПАТ «ПУМБ» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 6155396, з метою забезпечення якого 06.06.2008 року між Банком та [PERSON] був укладений іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу м. Одеси Чужовською Н. Ю. , відповідно до умов якого, іпотекодавець [PERSON] . передала іпотекодержателю в іпотеку нерухоме майно: квартиру [NUMBER], що знаходиться адресою: [ADDRESS] . Державним реєстратором Крижанівської сільської раки Лиманського району Одеської області Івановим І.В. 01.12.2017 року зареєстровано право власності на 3-кімнатну квартиру, загальною площею 62,4 кв.м., житловою площею 36,7 кв.м., адресою: [ADDRESS] за ПАТ «ПУМБ». Підставою виникнення права власності зазначено : іпотечний договір, серія номер: 2340, виданий 06.06.2008, видавник: Публічне акціонерне товариство «Перш Український Міжнародний Банк». За результатом розгляду поданих документів, державний реєстратор Крижанівсьь сільської ради Лиманського району Одеської області Іванов Ігор Володимирович прийняв рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індекси їй № 38457099 від 01.12.2017 року. Позивач зазначає, що Іпотечний договір укладено та реєстрацію права власності ПАТ «Перший Український Міжнародний БАНК» на спірне нерухоме майно на підставі іпотечного застереження вчинено із порушенням вимог законодавства, що є підставою недійсності іпотечного договору та скасування рішення про державну реєстрацію прав на нерухоме майно. Зокрема, позивач посилається на те , що під час укладання спірного іпотечного договору право користування квартирою [ADDRESS] належало малолітнім дітям іпотекодавця [PERSON] . - [PERSON] , 1999 року народження, та [PERSON]. , 2007 року народження. При цьому позивач також вказує, що здійснення реєстраційних дій відбулася з численними порушеннями законодавства за відсутності необхідних документів та правових підстав, та окрім того, на час звернення з заявою до державного реєстратора ПАТ «ПУМБ» втратив право задовольнити свої вимоги за зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, оскільки спливла позовна давність. На підставі викладеного позивач звернулась до суду за захистом своїх прав, оскільки реєстрація права власності на спірну квартиру за ПАТ «ПУМБ» має наслідком позбавлення її та членів її сім`ї житла. У відзиві на позов відповідач посилається на те , що позивач [PERSON]. при укладенні іпотечного договору надала неправдиве повідомлення про відсутність прав дитини на майно, яке передається в іпотеку, діяла недобросовісно, що не може бути підставою для визнання іпотеки недійсною. Також представник відповідача посилається на те , що [PERSON]. звернулась до суду з даним позовом після спливу строків позовної давності. Щодо вимог позивача про визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію прав на нерухоме майно представник відповідача вказує, що реєстраційні дії були вчинені на підставі діючого на той час законодавства та не порушують права дітей, оскільки позивачкою були вказані неправдиві відомості під час укладення іпотечного договору. Також представник відповідача зазначає про безпідставність посилань сторони позивача на Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» та на сплив позовної давності, як підставу припинення зобов`язання. ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ З матеріалів справи вбачається, що відповідач [PERSON] з 03.08.2007 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , від якого у подружжя є донька [PERSON] , [INFO] . Крім того, у відповідача є також син від першого шлюбу [PERSON] , [INFO] . 06.06.2008 року між ЗАТ « Перший Український Міжнародний Банк», правонаступником якого є ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 6155396, за яким Банк надав позичальнику кредит у розмірі 135360,00 доларів США, зі сплатою процентів користування кредитом у розмірі - 14,49% річних, строк повернення кредиту - до червня 2018 року /т.1 а.с.14-20/. З метою забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором 06 червня 2008 року між Банком, як іпотекодержателем та [PERSON], як іпотекодавцем, був укладений іпотечний договір, посвідчений приватнім нотаріусом Одеського міського нотаріального округу м. Одеси Чужовською Н. Ю ., зареєстрований в реєстрі за № 2340 (договір про зміни № 1 від 18 серпня 2009 року реєстровим номером 2700), відповідно до умов якого, іпотекодавець [PERSON]. передала іпотекодержателю в іпотеку нерухоме майно: квартиру [NUMBER], що знаходиться адресою: [ADDRESS] т.1 а.с.61-72/. Заочним рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 11.03.2014 року позов ПАТ «ПУМБ» до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено повністю та стягнуто у солідарному порядку з [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ «ПУМБ» заборгованість за кредитним договором №6155239 від 06.06.2008 року та договором поруки №6156915 від 06.06.2008 року, станом на 19.12.2013 року, у загальному розмірі 139593,40 доларів США, що по курсу НБУ на час розгляду справи становить 1361985 грн., та 922937,48 грн., що в цілому становить 2284922 грн. /т.1 а.с.102-104/. Згідно з Висновком про вартість майна асоціації «УкрЕксПроБуд» ринкова вартість спірної квартири на дату 21.11.2017 року складає 806665,00 грн. /т.1 а.с.122/. 01.12.2017 року державним реєстратором Крижанівської сільської ради Лиманського району Одеської області Івановим Ігорем Володимировичем право власності на 3-кімнатну квартиру, загальною площею 62,4 кв.м., житловою площею 36,7 кв.м., за адресою: [ADDRESS] зареєстровано за Публічним акціонерним товариством «Перший Український Міжнародний Банк», що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Підставою виникнення права власності зазначено : іпотечний договір, серія номер: 2340, виданий 06.06.2008, видавник: Публічне акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк». За результатом розгляду поданих документів, державний реєстратор Крижанівської сільської ради Лиманського району Одеської області Іванов Ігор Володимирович прийняв рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індекси № 38457099 від 01.12.2017 року /т.1 а.с.27-30/. На підтвердження викладених обставин судом також досліджено Реєстраційну справу №1424094551101 на квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] т.1 а.с.150-190/. З Довідки (виписки з домової книги про склад сім`ї та реєстрації) №236 від 19.02.2018 року вбачається, що особовий рахунок на квартиру [ADDRESS] відкрито на ПАТ «ПУМБ». В квартирі також зареєстровані та проживають: [PERSON] , 2007 року народження, [PERSON] , 1999 року народження, та [PERSON] , 1977 року народження. При цьому [PERSON]. та [PERSON] зареєстровані за вказаною адресою 18.02.2004 року /т.1 а.с.21/. IV. ПРАВОВІ НОРМИ, ЩО ПІДЛЯГАЮТЬ ЗАСТОСУВАННЮ Згідно з ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Відповідно до ч. 6 ст. 203 ЦК України правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей. Частиною 1 ст. 215 ЦК України визначено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Згідно з ч. 3 ст. 215 ЦК України якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Відповідно до ст. 236 ЦК України нікчемний правочин або правочин, визнаній судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення. Якщо за недійсним правочином права та обов`язки передбачалися лише на майбутнє, можливість настання їх у майбутньому припиняється. За змістом частин 1, 2, 4 ст. 12 Закону України «Про основи соціального захисту бездомних громадян і безпритульних дітей» (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) держава охороняє і захищає права та інтереси дітей під час вчинення правочинів щодо нерухомого майна. Частиною 3 ст. 17 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що батьки або особи, які їх замінюють, не мають права без дозволу органів опіки та піклування укладати договори, які підлягають нотаріальному посвідченню або спеціальній реєстрації, відмовлятись від належних дитині майнових прав, здійснювати розподіл, обмін, відчуження житла, зобов`язуватись від імені дитини порукою, видавати письмові зобов`язання. Відсутність попередньої згоди органу опіки та піклування на здійснення будь-якого правочину стосовно нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, є підставою для визнання такого правочину недійсним . Частиною 3 ст. 29 ЦК України визначено, що місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна. Згідно з ч. 4 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. Відповідно до ст. 3 Конвенції «Про права дитини», схваленої резолюцією 44-ї сесії Генеральної Асамблеї ООН 44/25 від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Постанове ю ВР України від 27 лютого 1991 року №789-ХІІ, в усіх діях щодо дітей, незалежно від тою, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. Відповідно до ч. 2 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» записи Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав. У разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. Відповідно до ч. 1 ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно з ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Частиною 1 ст. 261 ЦК України визначено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. V. ОЦІНКА ДОВОДІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ ТА ВИСНОВКИ СУДУ Таким чином, судом встановлено, що на момент укладення іпотечного договору правом користування спірною квартирою мали діти відповідача - [PERSON] , 1999 року народження, та [PERSON]. , 2007 року народження. Судом з`ясовано, що факт наявності у дітей права користування житловим приміщенням на момент укладення оспорюваного договору не приховувався позивачкою [PERSON]. та був відомий Банку та нотаріусу при посвідченні іпотечного договору, оскільки при нотаріальному посвідченні іпотечного договору позивачем [PERSON] . було надано паспорт [NUMBER] виданий Приморським РВ УМВС України в Одеській області 25.12.1997 року, в якому на арк.8 є запис про дитину - «Сын: [PERSON] , 1999 г.». Крім того, з довідки від 06.03.2008 року про склад сім`ї за адресою: [ADDRESS] , вбачається: « [PERSON] - власник, [PERSON] - дочь (без регистрации), [PERSON] - сын», а також довідкою про склад сім`ї від 19.02.2018 року, що видана відповідачу ПАТ «ПУМБ» підтверджується, що [PERSON] , 1999 р.н., був зареєстрований у спірній квартирі 18.02.2004 року. Вказані обставини беззаперечно свідчать про обізнаність ПАТ «ПУМБ» щодо того, що на момент укладення іпотечного договору правом користування спірною квартирою мали діти позивача [PERSON] . Таким чином, судом встановлено, що при укладенні іпотечного договору від 06.06.2008 року сторонами були допущені порушення норм чинного законодавства та інтереси неповнолітніх дітей, в зв`язку з чим суд приходить до висновку про наявність підстав для визнання вказаного договору недійсним. З приводу заяви сторони відповідача щодо застосування строків позовної давності суд зазначає, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. В даному випадку порушення прав позивача [PERSON] . та її дітей відбулось з моменту реєстрації права власності на спірну квартиру за ПАТ «ПУМБ», в зв`язку з чим суд вважає, що звернення [PERSON] . до суду з позовною заявою здійснене в межах строку позовної давності. В ході судового розгляду справи встановлено, що між сторонами наявні напружені відносини з приводу іпотечного майна. Так, 04.04.2019 року Черговою частиною Таїровського ВП Київського ВП в м. Одесі ГУНП Одеської області прийнято заяву від [PERSON] з приводу конфлікту з співробітниками банку, що стало приводом для звернення позивача [PERSON] . до суду з заявою про забезпечення позову. При ухваленні рішення суд також приймає до уваги, що на теперішній час заочне рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 11.03.2014 року щодо стягнення кредитної заборгованості з [PERSON] та [PERSON]. є чинним, тобто права ПАТ «ПУМБ», що виникли в зв`язку з укладенням кредитного договору, є захищеними. За таких обставин, проаналізувавши та оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про доведеність та обґрунтованість позовних вимог [PERSON]. щодо визнання іпотечного договору недійсним. Щодо вимог позивача про визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію за ПАТ «ПУМБ» права власності на спірну квартиру та про відновлення реєстрації права власності [PERSON]. суд зазначає, що вказані вимоги є похідними від вимоги про визнання іпотечного договору недійсним, в зв`язку з чим також підлягають задоволенню. Окрім того, суд вважає, що реєстрація права власності на спірну квартиру за ПАТ «ПУМБ» порушує житлові права малолітньої [PERSON]. , які потребують захисту. В ході судового розгляду справи сторона позивача посилалась на те , що при здійсненні реєстрації права власності ПАТ "ПУМБ" на спірну квартиру державним реєстратором були порушенні вимоги чинного законодавства, зокрема, не надання вимоги про усунення порушення з попередженням про звернення стягнення на предмет іпотеки, відсутність Договору про задоволення вимог іпотекодержателя, а також наявність в Реєстрі запису про заборону відчуження майна. Вказані доводи сторони позивача знайшли своє підтвердження в ході розгляду справи та не були спростовані поясненнями представника відповідача, а також дослідженими в судовому засіданні доказами. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За таких обставин, з урахуванням вищевикладеного, проаналізувавши та оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню, так як обґрунтовані та доведені. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). VI. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved