Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду 11.10.2016 року з позовом до Лозівської міської ради Харківської області про визнання права власності на будівлю у порядку спадкування, посилаючись на те, що рішенням виконавчого комітету Лозівської міської ради Харківської області № 11/451 від 20.06.1964 року [PERSON] була передана у безстрокове користування земельна ділянка, площею 325 м.кв, за адресою; [ADDRESS], для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд,згідно плану відводу земельної ділянки від 18.08.1964 року,затвердженого Харківським обласним відділом в справах будівництва та архітектури, акту відводу земельної ділянки від 12.08.1994 року, затвердженого технічним бюро Харківського обласного відділу в справах будівництва та архітектури, довідкою від 14.06.1965 року виконавчого комітету Лозівської міської ради Перебуваючи у шлюбі з [PERSON], [PERSON] протягом 1964-1991 року збудував на вищевказаній земельній ділянці, житловий будинок з надвірними (господарськими) спорудами. Однак, за життя [PERSON] акт про закінчення будівництва та введення в експлуатацію домоволодіння № [NUMBER] від 18.06.1991 року у органи Лозівського БТІ не надав, в державному реєстрі права власності на нерухоме майно домоволодіння, побудоване за адресою: [ADDRESS], не зареєстрував. [INFO] [PERSON] помер. Після його смерті спадщину на 1/2 частку житлового будинку, разом з надвірними спорудами фактично прийняла його дружина [PERSON], яка на день смерті спадкодавця була зареєстрована та проживала з ним за вищевказаною адресою. Інша 1/2 частка житлового будинку належала їй як спільне сумісне майно. У 2015 році [PERSON] звернулася до Лозівського БТІ з заявою про оформлення технічного паспорту та реєстрацію права власності на самочинну будівлю за адресою: [ADDRESS], однак до теперішнього часу вказана реєстрація не відбулася, оскільки змінився порядок реєстрації права власності на нерухоме майно. [INFO] [PERSON] померла. Все своє майно та майнові права вона заповідала позивачу. У вересні 2016 року вона звернулася до приватного нотаріуса Лозівського міського нотаріального округу Василенко Н.Т. з заявою про видачу свідоцтва про право власності на нерухоме майно, а саме: житловий будинок за вищевказаною адресою. Проте, у видачі свідоцтва їй було відмовлено, оскільки на даний будинок відсутні правовстановлюючі документи, щодо належності цього майна спадкодавцям. В зв'язку з вищевикладеним, позивач змушений звернутися до суду з позовом, в якому прохає визнати за нею право власності на будівлю(житловий будинок), площею 47,6 кв.м, який побудований на виділеній для цієї мети земельній ділянці, за адресою: [ADDRESS], та введений в експлуатацію актом про закінчення будівництва та введення в експлуатацію домоволодіння № [NUMBER] від 18.06.1991 року, у порядку спадкування. Позивач у судове засідання не з'явилась, надала заяву, в якій на задоволенні позовних вимог наполягала, прохала справу слухати за її відсутності(а.с.82). Представник відповідача у судове засідання не з'явився, надав клопотання, в якому просить справу розглядати за його відсутності та вирішити справу на власний розсуд(61). У зв'язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч.2 ст.197 ЦПК України, суд розглянув цивільну справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що [INFO] помер дідусь позивача - [PERSON], який на день смерті мешкав в [ADDRESS] (а.с. 26, 31). Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з 1/2 частини житлового будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS]. Спадкоємцем майна померлого була його дружина [PERSON], яка спадок прийняла фактично, оскільки була зареєстрована та постійно проживала разом з спадкодавцем за адресою [ADDRESS] (а.с.31). [INFO] померла бабуся позивача - [PERSON] (а.с.27). Після її смерті відкрилась спадщина, яка складається з житлового будинку який розташований за адресою: [ADDRESS]. Спадкоємцем майна померлої є саме позивач, згідно заповіту, складеного на її ім'я, посвідченого Державним нотаріусом Лозівської державної нотаріальної контори, Харківської області Турка В.В., 30 серпня 2010 року, за реєстром №2-1499 (а.с.28). Як вбачається з постанови приватного нотаріуса Лозівського міського нотаріального округу Харківської області Василенко Н.Т. про відмову у вчиненні нотаріальної дії, [PERSON] була подана заява про прийняття спадщини після [PERSON], яка померла [INFO]. Однак, у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] їй було відмовлено в зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів (а.с. 30). Як вбачається з рішення № 11/45 виконавчого комітету Лозівської міської Ради депутатів трудящих Харківської області УРСР від 20.06.1964 року, [PERSON] було надано в безстрокове користування земельну ділянку [ADDRESS], прощею 325 кв.м для будівництва житлового будинку на праві особистої власності (а.с.13). Згідно договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві особистої власності, з кількістю кімнат від однієї до п'яти включно від 12.08.1964 року було погоджено будівництво одноповерхового житлового будинку, житловою площею 29.81 кв.м., з кількістю кімнат - 2, на відстані 2.80 метрів від червоної лінії забудови: побудувати сарай на два відділення, побудувати вбиральню (а.с.14-15). Згідно акту від 12.08.1964 року було проведено в натурі відведення земельної ділянки загальною площею 325кв.м по [ADDRESS] в користування [PERSON] (а.с.16). Як вбачається з технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок від 09 вересня 2015 року в 1972 році за адресою: [ADDRESS], було збудовано житловий будинок загальною площею 47,6 кв.м (а.с.17-20). Із довідки № 51, виданої Комунальним підприємством "Житлова управляюча компанія" Лозівської міської ради Харківської області 11 вересня 2015 року вбачається, що згідно архівних реєстраційних матеріалів підприємства, серед зареєстрованих будинків (квартир) в м. Лозова, станом на 31.12.2012 року, на житловий будинок розташований за адресою: [ADDRESS], право власності не оформлено та не зареєстроване (а.с.21). Із висновку про експертне оцінювання вартості нерухомого майна, що ринкова вартість житлового будинку загальною площею 45,6 м.кв., який розташований за адресою: [ADDRESS] становить 48 780 гривень (а.с. 32-52). Із інформаційної довідки № 15953 від 21.11.2016 року, наданої Лозівською державною нотаріальною конторою Харківської області вбачається, що нотаріальною конторою була заведена спадкова справа № 784/2006, до майна [PERSON],померлого [INFO], в якій зазначено,що спадщину у вигляді грошових вкладів з відсотками після його смерті успадкувала його дружина [PERSON] Спадкова справа до майна [PERSON], померлої [INFO] Лозівською державною нотаріальною конторою Харківської області не заводилась(а.с.72-81). Як зазначено в п. 23 Постанови № 7 Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008р. "Про судову практику у справах про спадкування", у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Виходячи зі змісту ч.ч. 1, 2 ст. 331 ЦК України, ч. 1 ст. 182 ЦК України п. 8 Тимчасового положення про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002 року № 7/5 (зі змінами і доповненнями станом на 22.01.2009 року), право власності на новостворене нерухоме майно виникає у особи, яка створила це майно, після закінчення будівництва об'єкта нерухомості, введення його в експлуатацію, отримання свідоцтва про право власності та реєстрації права власності. Згідно ст. 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", прав власності на нерухоме майно у разі прийняття спадщини виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації речового права на нерухоме майно. Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. З огляду на вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Outcome: approved