Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-18 00:00:00

У жовтні 2014 р. [PERSON] звернулась з вказаним позовом, у якому просить визнати припиненим договір поруки №11187232000/п від 23.07.2007 р., укладений між нею та Публічним акціонерним товариством "УкрСиббанк". Від Публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк" заяви про визнання позову або заперечень проти позову не надходило. [PERSON] позов визнав, про що зазначив у заяві від 09.02.2015 р. (а. с. 70). Судом з'ясовано, що 23.07.2007 р. між Акціонерним комерційним інноваційним банком "УкрСиббанк", правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство "УкрСибанк" (далі - Банк) та [PERSON] (Позичальник) було укладено договір про надання споживчого кредиту № 11187232000 (далі - Кредитний договір), відповідно до якого Банк зобов'язався надати Позичальнику, а Позичальник зобов'язався прийняти, належним чином використати і повернути Банку кредит у формі поновлюваної кредитної лінії, що дорівнює 36 000,00 доларів США (що еквівалентно 181 800,00 грн. за курсом Національного банку України на день укладення цього договору), сплатити проценти, комісії в порядку і на умовах, визначених цим договором, та повернути Банку кредит у повному обсязі в терміни, встановлені графіком погашення кредиту (Додаток № 2), але не пізніше 23.07.2017 р., якщо тільки не застосовується інший термін повернення кредиту, встановлений на підставі додаткової угоди сторін (а. с. 11 - 18, 66 - 68). В забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним договором між Банком та [PERSON] (Поручитель) 23.07.2007 р. було укладено договір поруки № 11187232000/п (далі - Договір поруки), згідно з яким Поручитель зобов'язався перед Банком відповідати за невиконання Позичальником усіх його зобов'язань, що виникли, зокрема, з Кредитного договору, в повному обсязі як існуючих в теперішній час, так і тих, що можуть виникнути в майбутньому (а. с. 26 - 27). Цим договором передбачено, що Банк не вправі без згоди Поручителя змінювати умови, зокрема, Кредитного договору з Позичальником, внаслідок чого збільшується обсяг відповідальності Поручителя (п. 2.1). 30.01.2009 р. між Банком та [PERSON] було укладено додаткову угоду № 1 до Кредитного договору, якою встановлювалось, що сторони домовились викласти Додаток № 2 (графік погашення кредиту) до Кредитного договору в новій редакції (а. с. 19, 20 - 22). Внаслідок укладення цієї додаткової угоди змінився розмір щомісячних платежів, які має сплачувати [PERSON] (Позичальник) за Кредитним договором, а відтак - і обсяг відповідальності [PERSON] (Поручителя), що підтверджується Розрахунком обсягу відповідальності [PERSON] за договором поруки № 1118723000/п від 23.07.2007 р., складеним економістом [PERSON] (а. с. 35 - 41, 42, 43 - 45). Доказів, які б спростовували цей розрахунок, Банк не подав. Банком не подано доказів, що [PERSON] надала згоду на зміну умов Кредитного договору, внаслідок яких збільшився обсяг її відповідальності, як це передбачалось п. 2.1 Договору поруки. П. 22 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 р. № 5 "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" визначено, що відповідно до частини першої статті 559 Цивільного кодексу України припинення договору поруки пов'язується зі зміною забезпеченого зобов'язання за відсутності згоди поручителя на таку зміну та за умови збільшення обсягу відповідальності поручителя. При цьому обсяг зобов'язання поручителя визначається як умовами договору поруки, так і умовами основного договору, яким визначено обсяг зобов'язань боржника, забезпечення виконання яких здійснює поручитель. Проте якщо в договорі поруки передбачено, зокрема, можливість зміни розміру процентів за основним зобов'язанням і строків їх виплати тощо без додаткового повідомлення поручителя та укладення окремої угоди, то ця умова договору стала результатом домовленості сторін (банку і поручителя), а отже, поручитель дав згоду на зміну основного зобов'язання. Якщо в договорі поруки такі умови сторонами не узгоджені, а з обставин справи не вбачається інформованості поручителя і його згоди на збільшення розміру його відповідальності, то відповідно до положень частини першої статті 559 ЦК порука припиняється у разі зміни основного зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. У цьому випадку поручитель має право на пред'явлення позову про визнання договору поруки припиненим. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] підлягає задоволенню, оскільки внаслідок укладення 30.09.2009 р. між Банком та [PERSON] додаткової угоди № 1 до Кредитного договору було збільшено обсяг відповідальності [PERSON] за Договором поруки, на що вона згоди не надавала. Відповідно до частини першої статті 79 Цивільного процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Згідно з частиною першою статті 88 Цивільного процесуального кодексу України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Таким чином, на користь [PERSON] з Банку та [PERSON] у якості відшкодування судових витрат підлягають стягненню 243,60 грн. (по 121,80 грн. з кожного).

Outcome: approved