Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-26 00:00:00

[PERSON], який діє в інтересах [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача приватного сільськогосподарського підприємства "Обрій" с. Тирлівка про розірвання договору оренди земельної ділянки та витребування земельної ділянки з тих підстав, що як стверджує, [PERSON] є власником земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2.8139 га, кадастровий номер 0520485300010010173, яка розташована на території Тирлівської сільської ради Бершадського району Вінницької області. 24 березня 2008 року він уклав з відповідачем договір оренди цієї земельної ділянки відповідно до якого за користування земельною ділянкою відповідач вносить орендну плату у грошовій формі 3 % від грошової оцінки земельної ділянки, в строк до 31 грудня поточного року. Разом з тим відповідач вносив позивачу орендну плату за користування земельною ділянкою у формі сільськогосподарської продукції. Відповідач порушив вимоги ст.ст. 17, 25, Закону України "Про оренду землі" в якій вказано, що орендар зобов'язаний приступити до використання земельної ділянки в строки, встановлені договором оренди землі і в свою чергу не виконав умови п.п. 19, 30 договору оренди земельної ділянки. Згідно ч. 4 ст. 22 Земельного Кодексу України земельні ділянки сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва використовуються відповідно до розроблених та затверджених в установленому порядку проектів землеустрою, що забезпечують еколого-економічне обґрунтування сівозміни та впорядкування угідь і передбачають заходи з охорони земель, чого відповідач не виконав. Враховуючи те, що протиправна бездіяльність відповідача загрожує збереженню стану орендованої земельної ділянки, вважає, що договір оренди землі має бути розірваний. Просить розірвати договір оренди земельної ділянки, та зобов'язати відповідача та повернути її позивачу В судовому засіданні представник позивача змінив свої позовні вимоги та просив їх задоволити виключно в частині щодо зобов'язання ПСП "Обрій" повернути [PERSON] земельну ділянку площею 2,8139 га з кадастровим номером 0520485300010010173, яка розташована на території Тирлівської сільської ради Бершадського району Вінницької області. Представник відповідача ПСП "Обрій" Руденко Ю.С. в судовому засіданні позов не визнала. Вказала, що всі умови договору ПСП "Обрій" виконує в повному обсязі. Просить в позові відмовити повністю. Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги є такими, що підлягають повному задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Тирлівської сільської ради Бершадського району площею 2.8139 га, що підтверджується державним актом, цього факту ніхто зі сторін не заперечує. 24 березня 2008 року між позивачем та відповідачем був укладений договір оренди цієї земельної ділянки строком на п'ять років зі сплатою 3 % орендної плати в грошовій формі за користування нею, що підтверджується договором оренди земельної ділянки № 45 від 24.03.2008 року, зареєстрованим 06.09.2010 року у Бершадському районному відділі Вінницької регіональної філії ДП "Центр ДЗК" за № 041003600064, що підтверджується договором оренди, цього факту також ніхто зі сторін не заперечує. Статтею 32 Закону України "Про оренду землі" встановлено, що на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об'єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України ( 2768-14 ) та іншими законами України. Згідно зі ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Докази подаються особами, котрі беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення в справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Оскільки позивач та його представник не довели факти порушення відповідачем ст. 25 Закону України "Про оренду землі" та ч. 4 ст. 22 Земельного Кодексу України, на які він посилається в своїй позовній заяві, позов у цій частині є необгрунтованим, безпідставним і таким, що задоволенню не підлягає з вищенаведених підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 626, ч.1 ст. 627 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків, і сторони користуються свободою в укладенні договору, втому числі у визначенні умов договору, але з врахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості . Згідно з ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору, а абзац другий цієї норми визначає, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів цього виду, а також всі ті умови, щодо яких хоча б однією із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. У ч. 2 ст. 792 ЦК України вказано, що правовідносини оренди земельних ділянок регулюються законом. Відповідно до ст. 18 Закону України "Про оренду землі" передбачено обов'язкову державну реєстрацію договорів оренди землі. Але ст. 20 Закону цього Закону передбачає реєстрацію вже укладеного договору оренди землі. Термін реєстрації договорів оренди землі не встановлено. Сам процес реєстрації регулюється Постановою Кабінету Міністрів України від 09 вересня 2009 року № 1021 "Про затвердження порядків ведення Поземельної книги і Книги записів про державну реєстрацію державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою, договорів оренди землі" і вимагає надання крім договорів оренди чисельної технічної документації, частина з якої виготовляється експертною установою. Термін реєстрації договорів оренди землі з моменту їх укладання Порядком реєстрації договорів оренди землі також не встановлено, як і сторони договору, котра зобов'язана проводити таку реєстрацію. Відповідно до ст. 15 Закону України "Про оренду землі", істотними умовами договору оренди землі є: об'єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату; умови використання та цільове призначення земельної ділянки, яка передається в оренду; умови збереження стану об'єкта оренди; умови і строки передачі земельної ділянки орендарю; умови повернення земельної ділянки орендодавцеві; існуючі обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки; визначення сторони, яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення об'єкта оренди чи його частини; відповідальність сторін; умови передачі у заставу та внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки. Суд вважає, що твердження відповідача про те, що моментом укладення договорів оренди земельних ділянок є дата їхньої державної реєстрації є помилковим, оскільки відповідно до зазначених положень договорів оренди та Закону України "Про оренду землі" в момент державної реєстрації набирає чинності (набуває юридичної сили) договір, укладення якого вже відбулося, і така реєстрація не може змінювати моменту укладання договору. Дана позиція наведена в постанові Верховного Суду України від 19.02.2014 року по справі 6-162 13-ц, яка, відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для всіх судів України з питань застосування норм матеріального права у подібних правовідносинах. Отже сторони договору, дійшовши згоди щодо всіх істотних умов договору оренди землі, складають і підписують договір, надаючи згоді встановленої форми. Позивач та ПСП "Обрій" дійшли згоди щодо істотних умов договору оренди земельної ділянки, скріпивши 24 березня 2008 року цю угоду своїми підписами, що і є моментом укладення угоди. А тому, договір оренди земельної ділянки слід вважати укладеним 24 березня 2008 року. Відповідно до ст. 31 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі припиняється, серед іншого, в разі закінчення строку, на який його було укладено. Оскільки на момент розгляду справи по суті термін дії договору, на який його було укладено, закінчився, тому є всі правові підстави для задоволення позову в частині повернення земельної ділянки. Згідно зі ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Тому позов щодо витребування земельної ділянки від відповідача є законним, обгрунтованим і таким, що підлягає задоволенню. Питання судових витрат суд вирішує відповідно до ст.88 ЦПК України. На підставі ст. ст. 6, 15, 387, 626 ч.1, 627 ч.1, 628 ч.1, 638 ч.ч. 1,2, 792 ч.2 ЦК України, ст. 15, 18, 31, Закону України "Про оренду землі",

Outcome: approved