Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-27 00:00:00

04 вересня 2019 року АТ КБ "ПриватБанк" звернулося до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого, позивач посилається на те, що 06\~листопада 2006 року між ЗАТ КБ "ПриватБанк" (правонаступником якого за установчими документами є АТ КБ «ПриватБанк») та [PERSON] укладений кредитний договір №\~б/н, на підставі якого банк надав відповідачеві кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 51 500 грн., з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Зі своєї сторони, банк виконав всі умови підписаного договору, і надав [PERSON] кредит у зазначеному вище розмірі, однак, відповідач у порушення взятих на себе зобов`язань, своєчасно не сплачував кредит та відсотки за користування кредитом, в результаті чого станом на 15 серпня 2019 року виникла заборгованість за кредитом у розмірі 144422,03 грн., яка складається з: заборгованості за тілом кредиту в розмірі 70341,97 грн., заборгованості за простроченим тілом кредиту в розмірі 35858,62\~грн., пені за прострочене зобов`язання в розмірі 37921,44 грн., пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн. у розмірі 300,00\~грн. Зазначену суму, а також судові витрати позивач просить стягнути з відповідача. Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 25\~вересня 2019 року цю цивільну справу було передано за підсудністю до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська (а.с. 44). 22 жовтня 2019 року ця цивільна справа надійшла на адресу Бабушкінського районного суду м.\~Дніпропетровська (а.с. 46). Ухвалою Бабушкінського районного суду м.\~Дніпропетровська від 23 жовтня 2019 року було відкрито провадження у справі з її розглядом за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання (а.с. 50-51). Представник позивача надав суду заяву, в якій просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив позов задовольнити, проти розгляду справи у заочному порядку не заперечував (а.с. 4). Відповідач [PERSON] відзиву на позовну заяву не надавав, про розгляд справи був повідомлений належним чином. Суд, дослідивши зібрані письмові докази, дійшов наступного висновку. Судом установлено, що Закрите акціонерне товариство "ПриватБанк", правонаступником якого за установчими документами визнається позивач, Акціонерне товариство Комерційний банк "ПриватБанк", 06 листопада 2006 року відкрив відповідачеві [PERSON] рахунок на умовах договору, укладеного відповідно до ст.ст. 634, 1066 ЦК України в формі приєднання позичальником до "Умов та правил надання банківських послуг", та "Тарифами Банку", що викладені на банківському сайті, що обов`язкові для сторін згідно з ст.\~629 ЦК України, і підтверджується підписаною відповідачем заявою (а.с.\~17, 80-85). На цих умовах позивач зобов`язався виконувати розпорядження про перерахування і видачу відповідних сум з цього рахунка та проводити інші операції за рахунком, ініційовані [PERSON] згідно з п.\~1.14 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" за допомогою платіжної картки "Универсальная". При цьому, відповідно до п. 9.12 Умов та правил надання банківських послуг договір діє на протязі 12 місяців з моменту підписання, а якщо на протязі цього строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той самий строк. Позивач за цим договором згідно з ст.ст. 1054, 1056, 1069 ЦК України зобов`язався в майбутньому кредитувати рахунок під проценти за ставкою 43,20 % річних, визначивши максимальною сумою для грошового переказу 250,00 грн., яка згодом була збільшена банком до 51\~500,00 грн. (а.с. 76). Відповідач зобов`язався відповідно до умов надання кредиту за п. 6.5 Умов та правил надання банківських послуг погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, а також сплачувати комісії на умовах, передбачених договором на користь відповідача, що він мав виконати згідно з ст. 526 ЦК України. Зобов`язання відповідача за укладеним договором щодо дотримання строків виконання відповідно до ст.ст. 548, 551 ЦК України забезпечені в п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг штрафом в розмірі 500\~грн. + 5 % від суми позову. Також, ці зобов`язання забезпечені комісією, умови про яку сторонами договору визнано істотними і погоджені в належній формі довідки про умови кредитування за договором згідно ст.ст.\~638, 642 ЦК України, та яка розраховується як: 1\~% від загальної суми заборгованості, але не менше 10 грн. на місяць, що нараховується 1 раз на місяць при виникненні прострочення на суму від 50 грн. і більше (а.с. 18). Суд за браком доказів підтвердження відповідачем виконання зобов`язання за правилами ст. 545 ЦК України дійшов висновку про відсутність сумнівів в істинності перевірених в судовому засіданні розрахунків суми грошового боргу, виконаних позивачем (а.с. 8-10, 11-16), які з огляду на не спростовану вірогідність відомостей про несплачені позивачу суми безспірно спростовують добросовісність відповідача. Оскільки іншого не доведено, за внутрішнім переконанням суд дійшов висновку, що відповідач [PERSON] у порушення ст.ст.\~529, 530, 536 ЦК України відступив від умов про повернення суми кредиту в межах ліміту і від строків виконання за договором, чим прострочив виконання згідно з ст. 612 цього Кодексу щодо повернення кредиту та сплати процентів. Таким чином, відповідач [PERSON] порушив взяте перед позивачем зобов`язання, на підставі чого з урахуванням визнаних позивачем сум, як ним отриманих, його права згідно зі ст.\~611 ЦК України підлягають захисту з присудженням з відповідача 106200\~гривень 59\~коп. боргу за кредитом, з яких: 70341,97\~грн. заборгованість за тілом кредиту та 35858,62\~грн. заборгованість за простроченим тілом кредиту. Внаслідок викладеного, суд приходить до висновку, що аргументи позивача, наведені в позові в цій частині, ґрунтовані та підтверджені належними, допустимими й достовірними доказами, а тому є всі підстави для задоволення позову в частині присудження до стягнення на користь позивача з відповідача вищезазначеної заборгованості за кредитним договором, яка підтверджена рахунками, доданими до позову та заявлену позивачем до стягнення. Однак, зі змісту поданого позивачем до суду договору не вбачається будь-яких істотних умов, які б вказували відповідно до ст.ст. 628, 638 ЦК України на укладання змішаного договору і умови нарахування, а саме не вбачаються будь-які умови нарахування пені та її розмір. Згідно зі ст.ст. 202, 203, 509 ЦК України за загальним правилом не допускається зобов`язання без відповідної правової підстави його виникнення, через що відсутність умов і розміру нарахування пені, виключає її нарахування, а тому в позові в частині цих вимог належить відмовити Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial