Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-03 00:00:00

30.10.2013 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив встановити факт проживання разом з ним померлого [INFO] брата [PERSON], визнати за ним право власності на фундамент, огорожу №1 та ворота №2 по [ADDRESS], після смерті спадкодавця [PERSON], померлого [INFO]. В обґрунтування позовної заяви зазначив, що [INFO] помер його рідний брат по матері [PERSON] Після його смерті залишилася спадщина, що складається з земельної ділянки на якій розпочато будівництво житлового будинку [ADDRESS], а саме: збудовано фундамент, відсоток готовності недобудованого житлового будинку складає - 10%, крім того на земельній ділянці споруджено огорожу №1 та ворота №2. Вартість нерухомого майна становить 13642 грн. Але право власності на житловий будинок не було зареєстровано. Крім нього, інших спадкоємців у померлого [INFO] [PERSON] немає. Але він пропустив строк для прийняття спадщини і не зміг своєчасно подати заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Це сталося в зв'язку з тим, що він фактично прийняв спадщину, так як померлий [INFO] [PERSON] мешкав разом з ним. Таким чином йому необхідно встановити юридичний факт проживання померлого [INFO] [PERSON] разом з ним на час відкриття спадщини, для визнання за ним права власності на спадщину. На теперішній час склалася ситуація, коли Зміївська державна нотаріальна контора не приймає його заяву про прийняття спадщини, в зв'язку з порушенням строку звернення у встановлений ст. 1270 ЦК України термін. Позивач [PERSON] в судовому засіданні просив задовольнити позов з підстав, викладених у позовній заяві. Представник відповідача Зміївської міської ради Борко А.С. подав заяву про судовий розгляд справи за відсутністю представника відповідача, вказав, що Зміївська міська рада не заперечує проти позовної заяви. Вислухавши позивача, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного: Позивач [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], є дітьми [PERSON], що підтверджується даними копій свідоцтв про народження. (а. с. 12, 13). [INFO] помер [PERSON], що підтверджується даними копії свідоцтва про смерть, виданого 08.04.2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Зміївського районного управління юстиції Харківської області. (а. с. 9). Згідно повідомлення Зміївської державної нотаріальної контори від 01.11.2013 року, після померлого [INFO] [PERSON] з заявою про прийняття або відмову від спадщини у встановлений законом шестимісячний термін до нотаріальної контори ніхто із спадкоємців не звертався. Заповітів від імені [PERSON] в Зміївській державній нотаріальної контори не посвідчувалося, а також відсутня інформація про наявність заповітів. (а. с. 24). З повідомлення КП "Зміївське бюро технічної інвентаризації" №2913 від 16.10.2013 року та акту КП "Зміївське бюро технічної інвентаризації" від 01.10.2013 року вбачається, що згідно архівних матеріалів КП "Зміївське БТІ" право власності на житловий будинок [ADDRESS] станом на 31.12.2013 року не було зареєстровано. Згідно наказу радгоспу "з-й Вирішальний" №30 від 22.11.1988 року [PERSON] була виділена земельна ділянка площею 0,06 га для будівництва індивідуального житлового будинку, яка розташована в [ADDRESS]. Належно оформлена проектна документація, згідно рішення виконкому Готвальдівської міської ради від 11.04.1989 року №146. На земельній ділянці розпочато будівництво житлового будинку. Збудований фундамент, відсоток готовності недобудованого житлового будинку складає - 10%. Крім того на земельній ділянці споруджено огорожу №1 та ворота №2. Дійсна інвентаризаційна вартість нерухомого майна становить 13642 грн. (а. с. 10, 11). Даними довідки КП "Зміїв-Сервіс" від 24.12.2013 року та будинкової книги, підтверджується, що [PERSON], [INFO], проживав та був зареєстрований в [ADDRESS] з 15.05.1974 року по день смерті [INFO]. Разом з ним був зареєстрований з 03.12.1999 року [PERSON], який зареєстрований і проживає у цьому будинку до теперішнього часу. (а. с. 35-40). Власником зазначеного вище житлового будинку [ADDRESS] є заявник [PERSON], що підтверджується договором дарування від 25.07.1998 року, копія якого міститься на а.с. 34. Згідно ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Факт спільного проживання за однією адресою позивача [PERSON] та його брата [PERSON], який помер [INFO], підтверджується дослідженими в судовому засіданні, зазначеними вище, письмовими доказами. За умови підтвердження факту, що має юридичне значення, відповідними документами, встановлення цього факту в судовому порядку не передбачено. Відповідно до ч. 1 ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). У відповідністю зі ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1262 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. У відповідності з ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Частиною 1 ст. 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. У відповідності з ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Зазначеними доказами підтверджується, що після померлого [INFO] [PERSON] спадщину прийняв його брат [PERSON], який з ним постійно проживав та не подав заяву про відмову від спадщини. У відповідності з ч. ч. 1, 2 ст. 331 ЦК України право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Особа, яка виготовила (створила) річ зі своїх матеріалів на підставі договору, є власником цієї речі. Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Позивачем не надано доказів, що спірне нерухоме майно було зареєстровано у встановленому законом порядку і на нього виникло право власності у спадкодавця [PERSON] Оскільки на момент відкриття спадщини [PERSON] не мав права власності на вказане нерухоме майно, це майно не входить до складу спадщини, і на нього не може бути визнано право власності у порядку спадкування. За таких обставин, позов [PERSON] про встановлення факту спільного проживання зі спадкодавцем та визнання права власності у порядку спадкування на нерухоме майно є необґрунтованим і задоволенню не підлягає. Водночас, слід зазначити, що відповідно до ч. 3 ст. 331 ЦК України до завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна). Крім того, Пленум Верховного Суду України у Постанові №7 від 30.05.2008 р. в п. 8 роз'яснив: якщо будівництво здійснювалося згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обов'язки як забудовника входять до складу спадщини. Такими чином, позивач не позбавлений права на спадкування права власності на будівельні матеріали, використані на будівництво фундаменту, огорожі та воріт, а також, за умови, якщо будівництво здійснювалося згідно із законом, то ним можуть бути успадковані права та обов'язки як забудовника, що входять до складу спадщини.

Outcome: dismissed